text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52004PC0597
 Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumäära /* KOM/2004/0597 lõplik */
 Brüssel 14.9.2004KOM(2004) 597 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumäära(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITAOTLUSE ESITAMINEPrantsuse võimud saatsid komisjonile 16. juunil 2004 vastavalt nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi nr 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduseraamistik)[1], artiklile 19 kirja, milles taotlesid luba kohaldada diislikütuse ja pliivaba bensiini puhul erinevat maksumäära ning seda riigireformi raames, mis hõlmab eelkõige teatavate konkreetsete keskvõimu volituste üleminekut kohalikule tasandile.Taotluse üldraamistikPrantsuse valitsus on jõudnud siiani riiklikul tasemel toimunud tegevuse detsentraliseerimise uue etapini. Põhiseaduse ülevaatamine märtsis 2003 andis raamistiku riigi pädevuses oleva tegevuse ülekandmiseks haldusterritoriaalsetele üksustele (kommuunid, departemangud, regioonid) ja katsetuste läbiviimiseks nende üksuste poolt.Pädevuse ülekandmisega kaasnevad seaduse järgi ka vastavad rahastamisvahendid. Neis raames langetas Prantsuse valitsus pärast põhjalikku uurimist valiku naftatoodete riigimaksule (TIPP – Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers; tegemist on aktsiisimaksuga). Rakendatakse kaht erinevat teineteist täiendavat meedet.Ühelt poolt kantakse osa praegu kõige enam kasutatavate mootorikütuste (diislikütus ja pliivaba bensiin) pealt saadavast riiklikust aktsiisist üle regioonidele. Summa oleks igas regioonis sama ja iga regiooni vahendid sõltuksid tema territooriumil reaalselt toimunud mootorikütuse tarbimisest. Maksustamise ülekandmine sõltub osaliselt ülekantava pädevuse tasemest ja regioonide hetkeolukorrast seoses pädevusega, mis neile on antud. Eesmärgiks on tagada parema kvaliteediga ja odavam avalik teenus tänu kohalikule juhtimisele ja subsidiaarsuspõhimõtte rakendamisele.Teiselt poolt: selleks, et viia menetlus vastavusse regioonide praeguste erinevate majanduslike situatsioonidega, antakse regionaalnõukogudele (kohalikud omavalitsused) volitus otsustada oma territooriumil tarbitava mootorikütuse aktsiisi langetamise üle. Erandi tegemise taotluse objektiks on ainult TIPPi piirkondliku erinevuse võimalus. Piirkondlik muutmine võimaldab pädevuse ülekandmise paremat ellurakendamist ja kohandamist iga regiooni eripära ja vajadustega ning sealsete elanike ootustega. Meede vastab regioonide sotsiaal-majandusliku olukorra objektiivsetele erinevustele. Neid erinevusi on võimalik kindlaks teha läbi erinevate näitajate. Näiteks suurima ja väikseima maksutulu erinevuse (42,3 eurot elaniku kohta) ja maksukoormuse erinevuse (0,79 riikliku keskmise kohta, mis on 1) järgi on võimalik mõõta vahesid kõige rikkamate ja kõige vaesemate regioonide vahel. 15 regioonis 22st on maksukoormuse indikaator riiklikust keskmisest suurem. Seega peavad need regioonid sama maksutulu kättesaamiseks elaniku kohta rakendama riiklikust keskmisest suuremat maksukoormust. Prantsusmaa regioonidel ei ole seega ühesugust manööverdamisruumi, et parandada elanikele antava teenuse kvaliteeti.Asjaomased maksukulud oleksid alates 2006. aastast alla 700 miljoni euro.Taotletava meetme mehhanismidTIPP-i piirkondliku vähendamise võimalus määrataks ajavahemikuks 1. jaanuar 2006 kuni 31. detsember 2011. Regionaalnõukogud võtaksid vähendamise summa vastu seadusega ettenähtud piires ja arvestades saadud erandit.Summa vähendamine ei ületaks 3,54 eurot hektoliitri kohta pliivaba bensiini puhul ja 2,30 eurot hektoliitri kohta diislikütuse puhul ning seda kogu erandi kestuse jooksul. Aktsiisimaks enne summa langetamist oleks 60,69 eurot hektoliitri kohta pliivaba bensiini puhul ja 42,84 eurot hektoliitri kohta diislikütuse puhul, kuid need kaks maksumäära võivad aja jooksul muutuda. Maksustamise tase pärast summa alandamist ei oleks kunagi väiksem kui direktiiviga 2003/96/EÜ sätestatud ühenduse madalaimad maksustamistasemed.Vähendamine ei kehtiks kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse kohta.Kontrollmeetmed ja kõnesolevate toodete ringlusDiislikütuse ja pliivaba bensiini aktsiisi sissenõudmine ja kontroll jääb riigi pädevusse vaatamata regioonide poolt vastuvõetud vähendamistele.Toodete ringlus toimuks tasutud maksude režiimil – mootorikütus maksustatakse selle kasutusselaskmise käigus selles regioonis kehtiva aktsiisimaksuga, kus see tarbijale väljastatakse.Seoses pettuseriskiga (tarne kõrvalesuunamine selleks, et saada kasu maksude vahest kahes erinevas regioonis) tagatakse tarneketi jälgimine nii, et erinevad kaubasaajad identifitseeritakse eelnevalt tarnijate poolt ja vastav teave edastatakse tollile. Riskianalüüs annab alust jagada kaubasaajad kolme kategooriasse: lõpptarbijad, kellel on ladustamise võimalus, tanklad ja maksustatud mootorikütuse turustajad. Selleks, et lihtsustada nende turustajate tuvastamist, kes turustavad mootorikütust mitmes regioonis, väljastab toll neile eraldi vastava loa. Tarnijatel tuleks seegavaid küsida oma klientidelt-turustajatelt nimetatud luba ja teistelt klientidelt seda, millisesse kategooriasse nad kuuluvad: tanklad või lõpptarbijad.Maksustatud mootorikütuse riigisisese ringluse puhul oleks tollil võimalus kontrollida toote päritolu ja sihtregiooni. Kummalise marsruudi või seletamatult pikka aega kestnud teekonna puhul oleks tollil võimalik uurida, ega ei ole toimunud ümbersuunamist algselt deklareeritud sihtkohast.Kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütus jääks meetme reguleerimisalast välja. Prantsuse või ühenduse maanteeveoettevõtted, kes vastavad kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütuse osalise kompenseerimise tingimustele, maksaksid regioonist sõltumatult ühesugust maksu. Kavandatav süsteem jätaks alles praegu kehtiva kompensatsioonisüsteemi ning võimaldaks täielikult korvata regioonide poolt vastuvõetud maksuvähenduste mõju, vähendades kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütuse eest makstava kompensatsiooni summat.Mõju siseturulePrantsuse võimude arvamuse kohaselt ei mõjutaks meede siseturu nõuetekohast toimimist just tänu sellele, et meetme reguleerimisala piirneb mittekaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud mootorikütusega. Lisaks on mittekaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud mootorikütuse müügihinna vahe turustusvõrkude vahel suurem kui ettenähtud muudatuse summa.Samuti ei oleks kavandatav maksude kärpimise meede käsitletav riigiabina, kuna maanteeveoettevõtted maksaksid kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse pealt ühesugust aktsiisimaksu, ükskõik millisest regioonist see kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütus ostetakse.Pakutav meede ei tooks seega endaga kaasa konkurentsi moonutamist transpordisektoris ega mõjutaks ühendusesisest kaubandust.Komisjoni hinnangTaotluse eesmärk ja õiguslik alusKomisjon märgib esiteks, et Prantsusmaa projekti eesmärgiks on eelkõige aktsiisitulude ümberpaigutamine. Selline ümberpaigutamine ei tekita probleeme seoses ühenduse õigusega. Komisjon hindas Prantsusmaa taotlusega seotud meetme puhul ainult TIPPi vähendamist vastavalt Prantsusmaa halduspiirkondadele.Vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava aktsiisivabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 põhjal taotletava erandi läbivaatamine lähtub üldisest Euroopa Ühenduse poliitikale vastavuse analüüsist.Kohaldatavad maksumääradKomisjon nendib, et Prantsuse võimude poolt ettenähtud TIPPi vähendamise tagajärjel oleksid aktsiisimäärad Euroopa Ühenduses rakendatavast alammääradest suuremad. Komisjon ei saakski nõustuda, et vähendatud määrad oleksid alammääradest väiksemad.Määruse kestusKomisjon nendib, et meetme kestus on 6 aastat, mis on kooskõlas direktiivi nr 2003/96/EÜ artikliga 19.Maksumäära alus / konkurentsi moonutaminePärast põhjalikku uurimist leiab komisjon, et nii aktsiisimäärade väikese erinevuse tõttu piirkonniti kui ka hinnavahede tõttu turustusvõrkudes on liiklustiheduse piirkondliku kasvamise (ja seega keskkonnale kahjulike heitkoguste suurenemise) tõenäosus väga väike. Lisaks nendib komisjon, et regionaalse erinevuse juurutamisega samaaegselt maksude nominaalmäär suureneb, mis soodustab mootorikütuse tõhusamat kasutamist.Komisjon tegi kindlaks, et esitatud määrus toob endaga kaasa kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütuse kompensatsioonisumma kahandamise diislikütuse regionaalse aktsiisimaksu vähendamise väärtuse võrra. Sellegipoolest tuleks seadusaktis täpsustada, et regionaalse vähendamise maksimumsumma pole suurem kui diislikütuse ja kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe.Peaaegu kogu diislikütuse ja pliivaba bensiini kaubandus ühenduse piires toimib peatamismenetluse alusel. Prantsusmaa kavandatud erinevad piirkondlikud aktsiisimäärad ei mõjuta sellist ühenduse piires liikumist. Ettenähtud kontrollid selliste üksikute juhtumite puhul, kus kaubanduslikus ringluses olevatelt kaupadelt on maksud tasutud, pole diskrimineerivad ega tohiks kõnealuste kaupade ringluses ühenduse piires kaasa tuua reaalseid muutusi. Selliste tingimuste täitmisel ei tohiks piirkonniti erinevate aktsiisimäärade rakendamine kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist.Piirkonniti erineva aktsiisimäära rakendamise ranged raamid koos suurte hinnavahedega erinevates turustusvõrkudes tagavad, et aktsiisimäärade erinevused piirkonniti ei too kaasa konkurentsi moonutamist naftatoodete turul. Et kavandatud meedet ei kohaldata kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul, siis on välistatud konkurentsi moonutamine isikute ja kaupade transpordi turul.Komisjon järeldas samuti, et piirkondlikud erinevused ei kujuta endast riigiabi.Poliitika spetsiifilised eesmärgidPärast Prantsusmaa esitatud teabe läbivaatamist leiab komisjon, et Prantsusmaal kavandatud detsentraliseerimine on osa haldussuutlikkuse tõstmise kavast avaliku teenistuse kvaliteedi parandamise ja kulude vähendamise kaudu. Seda haldussuutlikkuse tõstmise taotlust paistab kinnitavat Prantsusmaa detsentraliseerimisest saadud kogemus, mis võimaldas kohalikel võimukandjatel omandada haldusalaseid kogemusi. Lisaks on detsentraliseerimine rahvamajanduse kasvufaktor. Kohalike omavalitsuste kapitali kogumahutus põhivarasse on 2% Prantsusmaa sisemajanduse kogutoodangust, samas kui riigi oma on 0,5%. Seega on suhe üks neljale kohaliku avaliku sektori kasuks.Lisaks on taotletav meede regioonide jaoks lisaüleskutse parandada läbipaistvalt juhtimise kvaliteeti, arvestades sotsiaal-majanduslike olukordade erinevusi. Otsuse ettepanekus tuleb seega näha ette, et asjaomased vähendamised lähtuvad piirkondlikest majanduslikest tingimustest.Regionaliseerimine on osa subsidiaarsuspoliitikast, võimaldades paljudes valdkondades (ametikoolitus, majanduslik areng, tervishoid, haridus, infrastruktuuride haldamine, kultuur) otsuse vastuvõtmist sobival tasandil.Seoses sellega järeldab komisjon, et piirkondliku vähendamise taotlus vastab teatavatele poliitilistele kaalutlustele direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 tähenduses.Kontrolli ja liikumise eeskirjadPrantsuse võimude poolt väljatöötatud administratiivse jälgimise skeem järgib kontrolli ja liikumise eeskirju, mis on sätestatud direktiivis nr 2003/96/EÜ ja nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivis 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta.[2]OtsusKomisjon teeb nõukogule ettepaneku otsustada vastavalt nõukogu direktiivi nr 2003/96/EÜ artiklile 19, et Prantsusmaal lubatakse alates 1. jaanuarist 2006 kuni 31. detsembrini 2011 kohaldada vähendatud maksumäärasid mootorikütusena kasutatava pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul. Nimetatud vähendamise aluseks võib võtta halduspiirkonnad, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:- vähendamine ei ole suurem kui 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini kohta ega suurem kui 23,0 eurot 1000 liitri diislikütuse kohta,- vähendamised ei ole suuremad kui diislikütuse ja kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe,- vähendamiste aluseks võetakse piirkonna objektiivsed sotsiaal-majanduslikud tingimused.Vähendatud määrad peavad olema kooskõlas direktiivis 2003/96/EÜ ettenähtud kohustustega, eelkõige artiklis 7 osutatud madalaima maksustamistasemega.Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 7 lõike 2 tähenduses mittekaubanduslikul eesmärgil kasutatav diislikütuse puhul ei saa seda vähendamist kasutada.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumääraEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[3] eriti selle artiklit 19,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:16. juuni 2004. aasta kirjas taotles Prantsusmaa luba kohaldada diislikütuse ja pliivaba bensiini puhul erinevat maksumäära ning seda riigireformi raames, mis hõlmab eelkõige teatavate konkreetsete keskvõimu volituste üleminekut kohalikule tasandile.Prantsusmaal kavandatud detsentraliseerimine on osa haldussuutlikkuse tõstmise kavast avaliku teenistuse kvaliteedi parandamise ja kulude vähendamise kaudu. Detsentraliseerimine on osa subsidiaarsuspoliitikast, mis võimaldab riigis mitmetes valdkondades otsustamist just selleks kõige sobilikumal tasandil. Piirkondlike erinevuste võimalikkus on piirkondadele täiendavaks motivatsiooniks parandada läbipaistvalt oma juhtimise kvaliteeti. Asjaomase vähendamise aluseks peaks olema piirkonna objektiivsed sotsiaal-majanduslikud tingimused.Tähtajatuid erandeid ei ole võimalik anda. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikes 2 on sätestatud, et luba energiatoodete ja elektrienergia täiendava maksustamise vähendamiseks antakse kõige rohkem kuueks aastaks, kusjuures seda ajavahemikku saab pikendada.Nii aktsiisimäärade väikese erinevuse tõttu piirkonniti kui ka hinnavahede tõttu turustusvõrkudes on liiklustiheduse piirkondliku kasvamise (ja seega keskkonnale kahjulike heitkoguste suurenemise) tõenäosus väga väike. See on kooskõlas ka energeetikapoliitika nõuetega.Peaaegu kogu diislikütuse ja pliivaba bensiini kaubandus ühenduse piires toimib peatamismenetluse alusel. Prantsusmaa kavandatud erinevad piirkondlikud aktsiisimäärad ei mõjuta sellist ühenduse piires liikumist. Ettenähtud kontrollid selliste üksikute juhtumite puhul, kus kaubanduslikus ringluses olevatelt kaupadelt on maksud tasutud, pole diskrimineerivad, ega peaks, tingimusel et nende rakendamist kontrollitakse regulaarselt, tooma kõnealuste kaupade ringluses ühenduse piires kaasa reaalseid muutusi. Selliste tingimuste täitmisel ei tohiks piirkonniti erinevate aktsiisimäärade rakendamine kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist.Piirkonniti erineva aktsiisimäära rakendamiseks kehtestatud ranged raamid peaksid koos suurte hinnavahedega erinevates turustusvõrkudes võimaldama tagada, et aktsiisimäärade erinevused piirkonniti ei too kaasa konkurentsi moonutamist naftatoodete turul. Et kavandatud meedet ei kohaldata kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul, siis on välistatud konkurentsi moonutamine isikute ja kaupade transpordi turul.Komisjon uurib regulaarselt vähendamisi ja vabastusi kontrollimaks, et need ei too ühelt poolt kaasa konkurentsi moonutamist ega takista siseturu nõuetekohast toimimist ja et need sobiksid teiselt poolt jätkuvalt kokku ühenduse keskkonnakaitse-, energeetika- ja transpordipoliitikaga.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Prantsusmaal lubatakse kohaldada mootorikütusena kasutatava pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul vähendatud maksumäära. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 7 lõike 2 tähenduses kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul kõnealust vähendamise võimalust ei kohaldata.2. Vähendamise aluseks võib võtta halduspiirkonnad, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:- vähendamine ei ole suurem kui 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini kohta ega suurem kui 23 eurot 1000 liitri diislikütuse kohta;- vähendamised pole suuremad kui diislikütuse ja kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe;- vähendamiste aluseks võetakse piirkonna objektiivsed sotsiaal-majanduslikud tingimused.3. Vähendatud määrad peavad olema kooskõlas direktiivis 2003/96/EÜ ettenähtud kohustustega, eelkõige artiklis 7 osutatud madalaima maksustamistasemega.Artikkel 2Käesolev otsus kaotab kehtivuse 31. detsembril 2011.Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.Brüssel, [...]Nõukogu nimeleesistuja[1] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.[2] EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga nr 2000/47/EÜ (EÜT L 193, 29.7.2000, lk 73).[3] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 19.10.2013
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 304/13
 Sentencia del Tribunal General de 6 de septiembre de 2013 — Post Bank Iran/Consejo
 (Asunto T-13/11) (1)
 (Política exterior y de seguridad común - Medidas restrictivas adoptadas contra Irán a fin de impedir la proliferación nuclear - Congelación de fondos - Base jurídica - Vulneración del Derecho internacional - Obligación de motivación - Derecho de defensa - Derecho a una tutela judicial efectiva - Error manifiesto de apreciación - Derecho de propiedad - Proporcionalidad - Igualdad de trato - No discriminación)
 2013/C 304/23
 Lengua de procedimiento: inglés
 Partes
 Demandante: Post Bank Iran (Teherán, Irán) (representante: D. Luff, abogado)
 Demandada: Consejo de la Unión Europea (representantes: M. Bishop y A. Vitro, agentes)
 Parte coadyuvante en apoyo de la demandada: Comisión Europea (representantes: F. Erlbacher y M. Konstantinidis, agentes)
 Objeto
 Por un lado, recurso de anulación, en primer lugar, del anexo II de la Decisión 2010/413/PESC del Consejo, de 26 de julio de 2010, relativa a la adopción de medidas restrictivas contra Irán y que deroga la Posición Común 2007/140/PESC (DO L 195, p. 39), en su versión modificada por la Decisión 2010/644/PESC del Consejo, de 25 de octubre de 2010 (DO L 281, p. 81), y del anexo VIII del Reglamento (UE) no 961/2010 del Consejo, de 25 de octubre de 2010, relativo a medidas restrictivas contra Irán y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 423/2007 (DO L 281, p. 1), en la medida en que éstos se refieran a la demandante, en segundo lugar, de la decisión respecto de la demandante «contenida en» un escrito de 29 de octubre de 2010, en tercer lugar, de la Decisión 2011/783/PESC del Consejo, de 1 de diciembre de 2011, por la que se modifica la Decisión 2010/413 (DO L 319, p. 71), y del Reglamento de Ejecución (UE) no 1245/2011 del Consejo, de 1 de diciembre de 2011, por el que se aplica el Reglamento no 961/2010 (DO L 319, p. 11), en la medida en que éstos puedan afectar a la situación de la demandante, en cuarto lugar, de la decisión respecto de la demandante «contenida en» un escrito de 5 de diciembre de 2011, en quinto lugar, del anexo IX del Reglamento (UE) no 267/2012 del Consejo, de 23 marzo de 2012, relativo a medidas restrictivas contra Irán y por el que se deroga el Reglamento no 961/2010 (DO L 88, p. 1), en la medida en que éste ataña a la demandante, y, en sexto lugar, de cualquier reglamento futuro o cualquier decisión futura del Consejo o de la Comisión que complemente o modifique uno de los actos impugnados en el marco del presente recurso y, por otro lado, pretensión de declaración de inaplicabilidad, respecto de la demandante, del artículo 20, apartado 1, letra b), de la Decisión 2010/413, del artículo 16, apartado 2, del Reglamento no 961/2010, del artículo 1, punto 7, de la Decisión 2012/35/PESC del Consejo, de 23 de enero de 2012, por la que se modifica la Decisión 2010/413 (DO L 19, p. 22), del artículo 23, apartado 2, del Reglamento no 267/2012, del artículo 1, punto 8, de la Decisión 2012/635/PESC del Consejo, de 15 de octubre de 2012, por la que se modifica la Decisión 2010/413 (DO L 282, p. 58), del artículo 1, punto 11, del Reglamento (UE) no 1263/2012 del Consejo, de 21 de diciembre de 2012, por el que se modifica el Reglamento no 267/2012 (DO L 356, p. 34), así como del artículo 1, punto 2, de la Decisión 2012/829/PESC del Consejo, de 21 de diciembre de 2012, por la que se modifica la Decisión 2010/413 (DO L 356, p. 71).
 Fallo
 1)
 Inadmitir el recurso, en la medida en que tiene por objeto la anulación de cualquier reglamento futuro o cualquier decisión futura del Consejo de la Unión Europea o de la Comisión Europea que complemente o modifique uno de los actos impugnados en el marco del presente recurso.
 2)
 No procede pronunciarse ni sobre las pretensiones de anulación de las decisiones respecto de la Post Bank Iran «contenidas en» los escritos del Consejo de los días 29 de octubre de 2010 y 5 de diciembre de 2011 ni sobre la causa de inadmisión formulada por el Consejo, apoyado por la Comisión, contra las meras pretensiones de anulación de la decisión respecto de la Post Bank Iran «contenida en» el escrito de 29 de octubre de 2010.
 3)
 Anular, en la medida en que se refieran a la Post Bank Iran, el anexo II de la Decisión 2010/413/PESC del Consejo, de 26 de julio de 2010, relativa a la adopción de medidas restrictivas contra Irán y que deroga la Posición Común 2007/140/PESC, en su versión modificada por la Decisión 2010/644/PESC del Consejo, de 25 de octubre de 2010; el anexo VIII del Reglamento (UE) no 961/2010 del Consejo, de 25 de octubre de 2010, relativo a medidas restrictivas contra Irán y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 423/2007; la Decisión 2011/783/PESC del Consejo, de 1 de diciembre de 2011, por la que se modifica la Decisión 2010/413; el Reglamento de Ejecución (UE) no 1245/2011 del Consejo, de 1 de diciembre de 2011, por el que se aplica el Reglamento no 961/2010; y el anexo IX del Reglamento (UE) no 267/2012 del Consejo, de 23 marzo de 2012, relativo a medidas restrictivas contra Irán y por el que se deroga el Reglamento no 961/2010.
 4)
 Mantener los efectos del anexo II de la Decisión 2010/413, en su versión modificada por la Decisión 2010/644, posteriormente por la Decisión 2011/783, respecto de la Post Bank Iran hasta que surta efectos la anulación del anexo IX del Reglamento no 267/2012, en la medida en que éste se refiere a la Post Bank Iran.
 5)
 El Consejo cargará con sus propias costas y con las de la Post Bank Iran.
 6)
 La Comisión cargará con sus propias costas.
 (1) DO C 63, de 26.2.2011.


type: legislation

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,15.5.2020
 COM(2020) 195 final
 2020/0079(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 milles määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepinguga loodud ühiskomitees seoses nimetatud lepingu muutmist käsitleva otsuse vastuvõtmisega
 SELETUSKIRI
 1.Kavandatav reguleerimisese
 Komisjon teeb ettepaneku, et nõukogu määraks kindlaks seisukoha, mis võetakse liidu nimel Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepinguga (edaspidi „väljaastumisleping“) loodud ühiskomitees seoses ühiskomitee otsusega muuta nimetatud lepingut.
 2.Ettepaneku taust
 2.1.Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise leping
 Väljaastumislepingus on sätestatud kord, mille alusel toimub Ühendkuningriigi väljaastumine liidust ja Euratomist. Väljaastumisleping jõustus 1. veebruaril 2020.
 2.2.Ühiskomitee
 Väljaastumislepingu artikli 164 lõikega 1 loodud ühiskomitee koosneb liidu ja Ühendkuningriigi esindajatest. Ühiskomiteed juhivad ühiselt liit ja Ühendkuningriik. Ühiskomitee töökord on sätestatud väljaastumislepingu VIII lisas. Ühiskomitee tuleb kokku liidu või Ühendkuningriigi taotlusel vähemalt kord aastas, kusjuures kohtumiste ajakava ja päevakord määratakse kindlaks vastastikusel kokkuleppel.
 Ühiskomitee ülesanded on sätestatud väljaastumislepingu artiklis 164 ja need seisnevad peamiselt järgmises:
 ·järelevalve väljaastumislepingu rakendamise ja kohaldamise üle kas otseselt või talle alluvate erikomiteede töö kaudu;
 ·otsuste ja soovituste, kaasa arvatud nendega ettenähtud lepingumuudatuste vastuvõtmine;
 ·lepingu tõlgendamise ja kohaldamisega seoses tekkida võivate probleemide ennetamine ja vaidluste lahendamine.
 2.3.Ühiskomitee kavandatav otsus
 Vastavalt väljaastumislepingu artikli 164 lõike 5 punktile d võib ühiskomitee võtta vastu otsuse, millega muudetakse väljaastumislepingut, et parandada vigu, kõrvaldada väljajätte ja muid puudusi või lahendada olukordi, mida väljaastumislepingu allkirjastamise ajal ei osatud ette näha, tingimusel et sellised muudatused ei muuda lepingu olulisi osi.
 Kavandatava otsuse eesmärk on kõrvaldada väljajätte ja puudusi, mis ei muuda väljaastumislepingu olulisi osi.
 Kavandatav otsus muutub poolte jaoks siduvaks vastavalt väljaastumislepingu artikli 166 lõikele 2. Vastavalt töökorra 9. reeglile märgitakse ühiskomitee vastuvõetud otsustes nende jõustumise kuupäev.
 3.Liidu nimel võetav seisukoht
 3.1.Finantssätteid käsitlev viies osa
 Väljaastumisleping jõustus algselt kavandatust hiljem, sest Ühendkuningriigi liidu liikmesriigi staatust pikendati mitu korda, ning seetõttu on finantssätteid käsitlevas viiendas osas vaja teha mitu tehnilist kohandust.
 3.1.1.Artiklis 135 on käsitletud Ühendkuningriigi osamaksu ning osalemist liidu eelarve täitmises. Selle eesmärk on tagada Ühendkuningriigi tavapärane osamaks ja osalemine liidu eelarves alates väljaastumise kuupäevast kuni üleminekuperioodi lõpuni. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seega on õiguskindluse huvides otstarbekas kustutada lepingu artikli 135 pealkirjast ja lõikest 1 viide 2019. aastale.
 3.1.2.Artiklis 137 on käsitletud Ühendkuningriigi osalemist liidu programmide ja meetmete rakendamises alates Ühendkuningriigi liidust välja astumise kuupäevast kuni üleminekuperioodi lõpuni. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seega on õiguskindluse huvides otstarbekas kustutada lepingu artikli 137 pealkirjast ja lõikest 1 viide 2019. aastale.
 3.1.3.Artiklis 143 on käsitletud tingimuslikke finantskohustusi, mis on seotud finantsabiks antud laenude, EFSI, EFSD ja välislaenude andmise volitusega. Selle artikliga on liidu jaoks ette nähtud mitmesuguste aruannete esitamise kohustused, mille aruandekuupäevad on juba möödunud. Esimene selline kuupäev on 31. juuli 2019, mil tulnuks esitada esimene artikli 143 kohane aruanne finantstehingute olukorra kohta Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäeval. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seega tuleb artikli 143 lõiget 1 muuta nii, et esimene aruanne tuleks esitada 31. juulil 2020. Ühtlasi tuleb nimetatud lõikes ka mujal kustutada viited 2019. aastale.
 3.1.4.Artiklis 144 on käsitletud otsese või kaudse eelarve täitmise alla kuuluvaid rahastamisvahendeid, mida rahastatakse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) või varasemate finantsperspektiivide programmidest. Artiklis on viidatud artikli 143 kohasele esimesele aruandele finantstehingute olukorra kohta ja selle esitamise kuupäevale. Seepärast tuleb artikli 144 lõikes 1 muuta viidet nimetatud kuupäevale.
 3.1.5.Artiklis 150 on käsitletud Ühendkuningriigi jätkuvat vastutust ja sissemakstud kapitali hüvitamist Euroopa Investeerimispanga (EIP) raames kaheteistkümne osamaksega. Artiklis on esitatud kuupäev, mil tehakse esimene osamakse seoses Ühendkuningriigi sissemakstud kapitali tagasimaksmisega EIP poolt (15. detsember 2019), eesmärgiga alustada tagasimakseid selle aasta lõpus, mil toimub Ühendkuningriigi väljaastumine liidust. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seepärast tuleb viidet nimetatud kuupäevale muuta. Pärast arutelusid EIP-ga tehakse ettepanek kavandada esimene osamakse 2020. aastaks, täpsemalt 15. oktoobriks 2020. Kuna tagasimaksete tegemine algab üks aasta hiljem, tuleb muuta ka lõppmakse kuupäeva, mis peaks olema 15. oktoober 2031. Artikli 150 lõiget 4 tuleks vastavalt muuta.
 Artiklis 150 on sätestatud ka see, et EIP teatab Ühendkuningriigi EIP finantstehingutest tuleneva riskipositsiooni 31. juulil 2019. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seega tuleb lõikes 8 muuta selle teatamise kuupäeva, jättes kuupäeva samaks, kuid lükates selle aasta võrra edasi, st 31. juulile 2020.
 Artiklis 150 on sätestatud kohustus, et EIP teatab igal aastal kuni Ühendkuningriigi kohustuse lõppemiseni selle artikli kohaselt Ühendkuningriigi EIP finantstehingutest tuleneva riskipositsiooni. Praegu on lepingus märgitud kuupäevaks iga aasta 31. märts alates 2020. aastast. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev oli 31. jaanuar 2020 ning seega tuleb esimeses aruandes kajastada järelejäävat riskipositsiooni 31. detsembri 2020. aasta seisuga; seepärast peaks esimene teatamine toimuma 31. märtsil 2021. Artikli 150 lõike 8 teist lõiku tuleks vastavalt muuta.
 3.1.6.Artiklis 145 on käsitletud selle osa hüvitamist, mis Ühendkuningriigil on Euroopa Söe- ja Teraseühenduse netovarades. Nendest varadest saadav tulu kantakse üle söe ja terase teadusfondi, mis rahastab söe ja terase valdkonna teadusprojekte. Need projektid ei ole mitmeaastase finantsraamistiku osa ning neil on omaette õiguslik alus: Euroopa Liidu lepingu protokoll nr 37 ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemise finantstagajärgede ning söe ja terase teadusfondi kohta. Sellest tulenevalt ei hõlma väljaastumislepingu artiklid 137 ja 138 nende projektidega seotud toetusi ja seega puuduvad sätted selliste kehtivate toetuslepingute kohta, millega antakse toetust Ühendkuningriigi toetusesaajatele enne üleminekuperioodi lõppu.
 Seepärast tuleb väljaastumislepingut selle õigusliku tühimiku täitmiseks muuta. Tehakse ettepanek järgida söe ja terase teadusfondi toetuste puhul sama loogikat nagu mitmeaastase finantsraamistiku alusel rahastatavate toetuste puhul. See tähendab, et söe ja terase teadusfondi toetused, mis allkirjastatakse Ühendkuningriigi toetusesaajatega enne üleminekuperioodi lõppu, peaksid jääma kehtima kuni toetuse lõppemiseni. Selline lähenemisviis oleks kooskõlas ka söe ja terase teadusfondi rahastamiseeskirjadega, mille kohaselt rahastatakse aasta N kulukohustusi Euroopa Söe- ja Teraseühenduse varadest aastal N–2 saadud tulust (teisisõnu rahastatakse 2020. aasta projekte 2018. aasta tuludest). Lähtudes analoogiast mitmeaastase finantsraamistiku põhimõttega ja võttes arvesse varade hüvitamise Ühendkuningriigile alates 30. juunist 2021, tehakse ettepanek lisada allkirjastamise tähtpäevana üleminekuperioodi lõpp. Selle kohta tuleks lepingu artiklile 145 lisada kolmas lõik.
 3.2.Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa
 Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokoll kehtestati selleks, et leida Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega seoses lahendus Iirimaa saare ainulaadsele olukorrale. Protokoll sisaldab sätteid, et vältida Iirimaa ja Põhja-Iirimaa vahelisel piiril ranget piirikontrolli, ning sellega on ette nähtud Põhja-Iirimaa õigusnormide vastavusseviimine teatavate liidu kaupade ühtse turuga seotud õigusnormidega. Protokolli 2. lisa sisaldab protokolli artikli 5 lõikes 4 osutatud liidu õiguse sätete loetelu, mida seoses sellega Põhja-Iirimaa suhtes kohaldatakse. Eksituse tõttu on lisas olevast nimekirjast puudu kaheksa õigusakti, mis on olulised siseturu õigusnormide kohaldamiseks Põhja-Iirimaale liikuva kauba suhtes. Peale selle on lisast eksituse tõttu välja jäänud ka kolm märkust, mis on vajalikud Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas loetletud teatavate konkreetsete õigusaktide kohaldamisala täiendavaks täpsustamiseks.
 3.2.1.Direktiiv (EL) 2019/904 teatavate plasttoodete keskkonnamõju vähendamise kohta
 1
 Direktiiviga (EL) 2019/904 edendatakse ringmajanduse lähenemisviise, mille prioriteet on säästvad ja mittetoksilised korduskasutatavad tooted ja korduskasutamise süsteemid ühekordselt kastutatavate toodete asemel, et vähendada tekkivate jäätmete koguseid. See direktiiv täiendab direktiivi 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta, mida on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas juba nimetatud. Mõlema õigusakti kohaldamine Põhja-Iirimaa territooriumil on vajalik, et vältida erinevaid lähenemisviise jäätmetele, näiteks märgistamisnõuete vallas, ning tagada, et tooted, mida võib Põhja-Iirimaal turule lasta, võib tuua ohutult ja seaduslikult üle piiri Iirimaale ja mujale ühtsele turule.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et säilitada siseturu terviklikkus pakendamise ja pakendijäätmete vallas, tehakse ettepanek lisada direktiiv (EL) 2019/904 nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Jäätmed“.
 3.2.2.Direktiiv 2011/91/EL toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta
 2
 Direktiivis 2011/91/EL on sätestatud ühise tähistussüsteemi haldamise üld- ja horisontaalsätted. Selle direktiiviga on kehtestatud partii märkimise üldine kohustus, ette nähtud erandid sellest kohustusest, kindlaks määratud ettevõtjate vastutus seoses nõuete järgimisega ning täpsustatud tähistuse sisu ja asukohta toiduainetel.
 Partii tähis on kasulik teabeallikas, kui toidu suhtes on tekkinud vaidlusi või kui toit kujutab ohtu tarbija tervisele. See aitab toidukäitlejal hallata ohtlike toiduainete kõrvaldamist turult, sest võimaldab ohtlike toiduainete partii kiiresti kindlaks teha ja selle aegsasti turult kõrvaldada. Riikide ametiasutuste jaoks on see toidupettuste uurimisel hädavajalik töövahend.
 Rahvusvahelisel tasandil on üldine kohustus viidata kinnispakis oleva toidu valmistamis- või pakkepartiile (codex alimentariuse kinnispakis olevate toitude märgistamise üldstandard), kuid direktiivis on sätestatud ühised erinõuded, mis lähevad sellest kohustusest kaugemale. Ühtlasi peavad kolmandatest riikidest Euroopa Liitu sisenevate toiduainete puhul olema täidetud liidu õigusnormidega kehtestatud jälgitavusnõuded, et neid toiduaineid saaks liidus seaduslikult turustada.
 Lisaks muule täiendab direktiiv 2011/91/EL kohustusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruses (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) ning mis on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas juba kirjas.
 Eespool öeldut silmas pidades ning nii siseturu terviklikkuse kui ka liidu kodanike tervise ja ohutuse säilitamiseks tehakse ettepanek lisada direktiiv 2011/91/EL nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Toit – üldine“.
 3.2.3.Nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta
 3
 Direktiivis 66/401/EMÜ on sätestatud söödakultuuri seemne liidus turustamise eeskirjad. Muu hulgas sisaldab see direktiiv nende seemnete kindlakstegemisele, tervisele ja kvaliteedile esitatavaid nõudeid ning nende sertifitseerimise meetmeid, mida järgides võib neid liidus vabalt turustada.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et kaitsta söödakultuuride seemne turustamist liidus, tehakse ettepanek lisada direktiiv 66/401/EMÜ nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Taimne paljundusmaterjal“.
 3.2.4.Nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiv 98/56/EÜ dekoratiivtaimede paljundusmaterjali turustamise kohta
 4
 Direktiivis 98/56/EÜ on sätestatud dekoratiivtaimede paljundusmaterjali liidus turustamise eeskirjad. Muu hulgas sisaldab see direktiiv kõnealuse materjali kvaliteedile ja tervisele esitatavaid nõudeid, mida järgides võib seda materjali liidus vabalt turustada.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et kaitsta dekoratiivtaimede paljundusmaterjali turustamist liidus, tehakse ettepanek lisada direktiiv 98/56/EÜ nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Taimne paljundusmaterjal“.
 3.2.5.Nõukogu 15. juuli 2008. aasta direktiiv 2008/72/EÜ köögiviljade paljundus- ja istutusmaterjali, välja arvatud seemne turustamise kohta
 5
 Nõukogu direktiivis 2008/72/EÜ on sätestatud köögiviljade paljundus- ja istutusmaterjali liidus turustamise eeskirjad. Muu hulgas sisaldab see direktiiv nimetatud materjali kindlakstegemisele, tervisele ja kvaliteedile esitatavaid nõudeid ning selle kontrollimise meetmeid, mida järgides võib seda liidus vabalt turustada.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et kaitsta köögiviljade paljundus- ja istutusmaterjali turustamist liidus, tehakse ettepanek lisada direktiiv 2008/72/EÜ nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Taimne paljundusmaterjal“.
 3.2.6.Nõukogu määrus (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad
 6
 Määrusega (EÜ) nr 111/2005 rakendatakse Viinis 19. detsembril 1988 vastu võetud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastast Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni, mille osaline ühendus on. Eeskätt on määruse (EÜ) nr 111/2005 eesmärk rakendada liidu õiguses nimetatud konventsiooni artiklit 12; selleks on määrusega kehtestatud ühenduse õigusnormid selliste ainetega kauplemiseks, mida kasutatakse sageli narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks, ning loodud süsteem, mis võimaldab jälgida liidu ja kolmandate riikide vahelist kauplemist narkootikumide lähteainetega.
 Lisaks on määrus (EÜ) nr 111/2005 lahutamatult seotud Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas kirjas oleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta; sidusa ja kõikehõlmava narkootikumide lähteainete kontrollimise süsteemi saavad tagada ainult need kaks vahendit koos. Kui kohaldataks üksnes määrust (EÜ) nr 273/2004, nagu on sätestatud Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli praeguses tekstis, tekitaks see narkootikumide lähteainete kontrollimise süsteemi lünga, sest puuduks järelevalve ja kontroll narkootikumide lähteainete Põhja-Iirimaa kaudu toimuva impordi/transiidi/ekspordi üle ning selle tulemusena muutuks Põhja-Iirimaa ebaseaduslike narkootikumide tootmise jaoks atraktiivseks piirkonnaks. Arvestades, et Põhja-Iirimaa ja Iiri Vabariigi vahel ei ole rangelt kontrollitavat piiri, võivad Põhja-Iirimaa kaudu ümber suunatud narkootikumide lähteained jõuda väga lihtsalt Iiri Vabariiki (ja sealt ka teistesse ELi osadesse), kus neid võidakse kasutada ebaseaduslikuks narkootikumide valmistamiseks.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et säilitada narkootikumide lähteainete kontrollimise süsteemi liidus, tehakse ettepanek lisada määrus (EÜ) nr 111/2005 nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Kemikaalid ja nendega seonduv“.
 3.2.7.Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2019/880, mis käsitleb kultuuriväärtuste sissetoomist ja importi
 7
 Määruse 2019/880 eesmärk on säilitada inimkonna kultuuripärandit ning hoida ära ebaseaduslikku kauplemist väljastpoolt ELi pärit kultuuriväärtustega, eriti juhul, kui selline kaubandus võib toetada terrorismi rahastamist. Sel eesmärgil on nimetatud määrusega keelatud tuua liitu kolmandast riigist ebaseaduslikult eksporditud kultuuriväärtusi. Seda üldist keeldu hakatakse kohaldama alates 28. detsembrist 2020. Määrusega on ette nähtud ka see, et väljastpoolt ELi pärit kultuuriväärtusi kontrollitakse liitu importimise korral süstemaatiliselt. Dokumentide, st impordilitsentside ja importija deklaratsioonide kontrollimiseks kasutatakse elektroonilist kesksüsteemi ning seega hakatakse dokumente kontrollima siis, kui see IT-süsteem on töövalmis ja hiljemalt 28. juunist 2025.
 Kui määrust 2019/880 ei lisata nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes, võivad kolmandatest riikidest, kaasa arvatud Ühendkuningriigist, röövitud või varastatud kultuuriväärtused pääseda Põhja-Iirimaa kaudu liidu siseturule, sest Põhja-Iirimaa ja Iiri Vabariigi vahel ei ole rangelt kontrollitavat piiri ja seega ei toimu seal ka tolli või muude õiguskaitseasutuste kontroll. Kahtlemata hakkaksid petturid seda ära kasutama, et minna mööda liidu impordikontrollist, ning see muudaks määruse ebatõhusaks.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et säilitada siseturu terviklikkus kultuuriväärtuste impordi vallas, tehakse ettepanek lisada määrus (EL) nr 2019/880 nende liidu õigusnormide loetellu, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Muu“.
 3.2.8.Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/287, millega rakendatakse kahepoolseid kaitseklausleid ja muid mehhanisme, mis võimaldavad ajutiselt peatada Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud teatavates kaubanduslepingutes sätestatud soodustuste kohaldamise
 8
 Määrusega 2019/287 on kehtestud sätted selliste kahepoolsete kaitseklauslite ja muude mehhanismide rakendamiseks, mis võimaldavad ajutiselt peatada liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kaubanduslepingutes sisalduvate tariifsete soodustuste või muu sooduskohtlemise kohaldamise. Eeskätt kohaldatakse seda määrust kõige uuemate kaubanduslepingute suhtes, mille liit on sõlminud näiteks Jaapani või Singapuriga.
 Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas on esitatud kõigi kahepoolseid kaitsemeetmeid käsitlevate liidu määruste loetelu. Määrus 2019/287 ei olnud Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa koostamise ajal veel jõustunud.
 Eespool öeldut silmas pidades ning selleks, et tagada kõigi ELi kaubandusmeetmete kohaldamine selliste Põhja-Iirimaale toodud kaupade suhtes, mille puhul esineb oht, et kõnealune kaup liigub edaspidi liitu, tehakse ettepanek lisada määrus (EL) 2019/287 nende liidu õigusnormide nimistusse, mis kehtivad Põhja-Iirimaa suhtes vastavalt Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisa punktile „Kahepoolseid kaitsemeetmeid käsitlevad määrused“.
 3.2.9.Selgitav märkus määruse (EL) 978/2012 kohaldamisala kohta
 9
 Määrusega (EL) 978/2012 kohaldatakse liidu üldiste tariifsete soodustuste kava (GSP). Liidu GSP ning Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli nõuetekohase toimimise ja terviklikkuse tagamiseks tuleks Ühendkuningriik seoses Põhja-Iirimaaga selle õigusakti kohaldamisalast teatavate elementide osas välja jätta.
 Eespool öeldut silmas pidades tehakse ettepanek lisada punkti 4 „Üldised kaubandusega seotud küsimused“ kirjele määruse (EL) 978/2012 kohta märkus selle kohta, et ilma, et see piiraks liidu GSP kohaselt nõuetele vastavate riikide suhtes kehtivate tariifsete soodustuste kohaldamist Ühendkuningriigis Põhja-Iirimaa suhtes:
 –ei käsitata määruse (EL) 978/2012 artikli 9 lõike 1 punkti c alapunktis ii ja VI peatükis „Kaitse- ja järelevalvemeetmed“ esinevaid viiteid liikmesriigile viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga;
 –ei käsitata määruse (EL) 978/2012 artikli 2 punktis k ja VI peatükis „Kaitse- ja järelevalvemeetmed“ esinevaid viiteid liidu turule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriigi turgu seoses Põhja-Iirimaaga, ning
 –ei käsitata määruses (EL) 978/2012 esinevaid viiteid liidu tootjatele ja liidu tootmisharule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriigi tootjaid või tootmisharu seoses Põhja-Iirimaaga.
 3.2.10.Selgitav märkus liidu kaubanduse kaitsemeetmete alaste peamiste õigusnormide ja meetmete kohaldamisala kohta
 Liidu kaubanduse kaitsemeetmete alased alusmäärused on kirjas Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas. Liidu kaubanduse kaitsemeetmete alaste määruste ning Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli nõuetekohase toimimise ja terviklikkuse tagamiseks tuleks selgitada teatavate õigusaktide kohaldamisala Ühendkuningriigis seoses Põhja-Iirimaaga.
 Eespool öeldut silmas pidades tehakse ettepanek lisada punkti 5 „Kaubanduse kaitsemeetmed“ märkus selle kohta, et ilma, et see piiraks liidu kaubanduse kaitsemeetmete kohaldatavust Ühendkuningriigis Põhja-Iirimaa suhtes, ei käsitata määruse (EL) 2016/1036, määruse (EL) 2016/1037, määruse (EL) 2015/478 ja määruse (EL) 2015/755 viiteid liikmesriikidele või liidule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga. Lisaks võivad importijad, kes tasusid Põhja-Iirimaal tollivormistuse läbinud kaupade impordilt dumpinguvastaseid tollimakse või tasakaalustavaid tollimakse, taotleda selliste maksude tagasimaksmist üksnes vastavalt kas määruse (EL) 2016/1036 artikli 11 lõikele 8 või määruse (EL) 2016/1037 artiklile 21.
 3.2.11.Selgitav märkus liidu kahepoolsete kaitsemeetmete kohaldamisala kohta
 Kahepoolsete kaitsemeetmete alased liidu õigusnormid on kirjas Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas. Liidu õigusnormide ning Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli nõuetekohase toimimise ja terviklikkuse tagamiseks tuleks selgitada teatavate õigusaktide kohaldamisala Ühendkuningriigis seoses Põhja-Iirimaaga.
 Ilma et see piiraks liidu kahepoolsete kaitsemeetmete kohaldatavust Ühendkuningriigis seoses Põhja-Iirimaaga, ei käsitata punktis 6 „Kahepoolseid kaitsemeetmeid käsitlevad määrused“ nimetatud määrustes esinevaid viiteid liikmesriikidele või liidule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga.
 3.3.Väljaastumislepingu I lisa sotsiaalkindlustuse koordineerimise kohta
 Väljaastumislepingu I lisa I osas on loetletud sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni otsused ja soovitused, mida liit ja Ühendkuningriik peavad sotsiaalkindlustuse koordineerimise eeskirju kohaldades nõuetekohaselt arvesse võtma (vt väljaastumislepingu artikkel 31).
 19. detsembril 2018 kiitis sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjon heaks otsuse nr F3
 10
 määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 68 tõlgendamise kohta seoses diferentseeritud lisahüvitise arvutamise meetodiga. Seda otsust kohaldatakse alates 16. juulist 2019, kuid seda ei ole I lisa I osas siiski nimetatud ja see tuleks sinna lisada.
 27. juunil 2019 võttis sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjon vastu otsuse nr E7,
 11
 milles sätestatakse alates 3. juulist 2019 kehtiva koostöö ja teabevahetuse praktiline kord senikauaks, kuni liikmesriigid on sotsiaalkindlustusteabe elektroonilise vahetamise süsteemi (EESSI) täielikult kasutusele võtnud. Seda otsust ei ole väljaastumislepingu I lisas siiski nimetatud ja see tuleks sinna lisada.
 4.Õiguslik alus
 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud kord, mille alusel võetakse vastu otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“
 Otsus, mille ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Vastavalt lepingu artikli 166 lõikele 2 muutub kavandatav õigusakt lepinguosaliste jaoks siduvaks.
 Kavandatav õigusakt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.
 Seega on ettepanekus esitatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 Kavandatava õigusakti ainus eesmärk ja sisu on ühelt poolt muuta lepingut, et kõrvaldada väljajätted ja puudused, ilma lepingu olulisi elemente muutmata, ning teiselt poolt muuta lepingut selles selgelt sätestatud juhtudel.
 Leping on sõlmitud Euroopa Liidu lepingu artikli 50 lõike 2 alusel.
 Seepärast ja kooskõlas aluspõhimõttega, et õigusakti saab muuta ainult sama liiki õigusaktiga, on ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu lepingu artikli 50 lõige 2.
 4.1.Järeldus
 Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 50 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.
 5.Kavandatava õigusakti avaldamine
 Kuna ühiskomitee otsusega muudetakse väljaastumislepingut, on asjakohane avaldada otsus pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.
 2020/0079 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 milles määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepinguga loodud ühiskomitees seoses nimetatud lepingu muutmist käsitleva otsuse vastuvõtmisega
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 50 lõiget 2,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõiget 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Liit sõlmis Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (edaspidi „väljaastumisleping“) nõukogu otsusega (EL) 2020/135
 12
 30. jaanuaril 2020 ning see jõustus 1. veebruaril 2020.
 (2)Väljaastumislepingu artikli 164 lõike 5 punktiga d anti ühiskomiteele õigus võtta vastu otsuseid, millega muudetakse nimetatud lepingut, tingimusel et sellised muudatused on vajalikud selleks, et parandada vigu, kõrvaldada väljajätte ja muid puudusi või lahendada olukordi, mida lepingu allkirjastamise ajal ei osatud ette näha, ja tingimusel et selliste otsustega ei muudeta käesoleva lepingu olulisi osi. Vastavalt väljaastumislepingu artikli 166 lõikele 2 on ühiskomitee vastuvõetud otsused liidu ja Ühendkuningriigi suhtes siduvad ning liit ja Ühendkuningriik peavad neid otsuseid rakendama, kusjuures neil on samad õiguslikud tagajärjed kui väljaastumislepingul. Vastavalt väljaastumislepingu artiklile 182 on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokoll selle lepingu lahutamatu osa.
 (3)Teatavad väljaastumislepingus osutatud kuupäevad olid lepingu jõustumise ajaks juba möödunud ning õiguskindluse huvides tuleks neid seega muuta ning teha vastavad kohandused.
 (4)Väljaastumislepingu artikkel 145 ei sisalda sätteid, mis reguleeriksid söe ja terase teadusfondist Ühendkuningriigi toetusesaajatele enne üleminekuperioodi lõppu antud toetusi, ning seepärast tuleks seda artiklit selle koha pealt täiendada, et tagada õiguskindlus kehtivate toetuslepingute osas.
 (5)Eksituse tõttu ei ole väljaastumislepingu I lisa I osas nimetatud sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni kaht otsust ning Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas ei ole nimetatud kaheksat õigusakti, mis on olulised, et kohaldada siseturu eeskirju Põhja-Iirimaale liikuva kauba suhtes. Seetõttu tuleks need otsused ja õigusaktid lisada nimetatud lisadesse. Peale selle on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisas loetletud teatavate konkreetsete õigusaktide kohaldamisala täiendavaks täpsustamiseks vajalikud kolm märkust. Seetõttu tuleks need märkused lisada Iirimaa ja Põhja-Iirimaa 2. lisasse.
 (6)Ühiskomitee peaks nende väljajätete ja puuduste kõrvaldamiseks võtma vastu otsuse vastavalt väljaastumislepingu artikli 164 lõike 5 punktile d.
 (7)Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks ühiskomitees liidu nimel võetav seisukoht,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Liidu nimel võetakse väljaastumislepinguga loodud ühiskomitees seoses väljaastumislepingu artikli 164 lõike 5 punkti d kohaselt tehtava ühiskomitee otsusega seisukoht teha väljaastumislepingus järgmised muudatused.
 1)Artikli 135 pealkirjas asendatakse aastaarvud „2019. ja 2020“ aastaarvuga „2020.“ ning lõikes 1 asendatakse fraas „aastatel 2019 ja 2020“ fraasiga „2020. aastal“.
 2)Artikli 137 pealkirjas asendatakse fraas „aastatel 2019 ja “ sõnaga „aastal“ ning lõike 1 esimesest lõigust jäetakse välja fraas „2019. ja“.
 3)Artikli 143 lõiget 1 muudetakse järgmiselt.
 (a)Teises lõigus asendatakse fraas „31. juulil 2019“ fraasiga „31. juulil 2020“.
 (b)Kolmas lõik asendatakse järgmisega:
 „2020. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruannetes esitatakse maksed, mis on tehtud teise lõigu punktis b osutatud eraldistest alates käesoleva lepingu jõustumise kuupäevast kuni 31. detsembrini 2020 samade finantstehingute jaoks kui need, millele osutatakse käesolevas lõikes, kuid mille kohta tehakse otsus käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval või pärast seda.“
 4)Artikli 144 lõike 1 teises lõigus asendatakse fraas „31. juulil 2019“ fraasiga „31. juulil 2020“.
 5)Artiklisse 145 lisatakse järgmine lõik:
 „Seoses Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu protokolliga 37 loodud söe ja terase teadusfondi projektidega, mille toetuslepingud kirjutatakse alla enne üleminekuperioodi lõppu, kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jätkuvalt kohaldatavat liidu õigust pärast üleminekuperioodi lõppu ja kuni projektide lõpetamiseni. Kohaldatav liidu õigus hõlmab eelkõige järgmisi sätteid, sealhulgas nende muudatusi, sõltumata muudatuse vastuvõtmise, jõustumise või kohaldamise kuupäevast:
 (a)nõukogu otsused 2003/76/EÜ
 13
 , 2003/77/EÜ
 14
 ja 2008/376/EÜ
 15
 ;
 (b)artikli 138 lõike 2 punktis a ning punktides c–e osutatud õigusaktid.“
 6)Artiklit 150 muudetakse järgmiselt.
 (a)Lõiget 4 muudetakse järgmiselt:
 i)neljandas lauses asendatakse fraas „15. detsembril“ fraasiga „15. oktoobril“ ja aastaarv „2019“ aastaarvuga „2020“;
 ii)viiendas lauses asendatakse fraas „15. detsembril 2030“ fraasiga „15. oktoobril 2031“.
 (b)Lõiget 8 muudetakse järgmiselt:
 i)esimeses lõigus asendatakse aastaarv „2019“ aastaarvuga „2020“;
 ii)teise lõigu esimeses lauses asendatakse aastaarv „2020“ aastaarvuga „2021“.
 7)Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisasse lisatakse järgmised märkused.
 (a)Punkti 4 „Üldised kaubandusega seotud küsimused“ kirje „Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL) nr 978/2012 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 732/2008 kehtetuks tunnistamise kohta“ järele:
 „Ilma, et see piiraks liidu üldiste tariifsete soodustuste kava kohaselt nõuetele vastavate riikide suhtes kehtivate tariifsete soodustuste kohaldamist Ühendkuningriigis Põhja-Iirimaa suhtes:
 –ei käsitata määruse (EL) 978/2012 artikli 9 lõike 1 punkti c alapunktis ii ja VI peatükis „Kaitse- ja järelevalvemeetmed“ esinevaid viiteid liikmesriigile viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga;
 –ei käsitata määruse (EL) 978/2012 artikli 2 punktis k ja VI peatükis „Kaitse- ja järelevalvemeetmed“ esinevaid viiteid liidu turule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriigi turgu seoses Põhja-Iirimaaga, ning
 –ei käsitata määruses (EL) 978/2012 esinevaid viiteid liidu tootjatele ja liidu tootmisharule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriigi tootjaid või tootmisharu seoses Põhja-Iirimaaga.“
 (b)Punktis 5 „Kaubanduse kaitsemeetmed“ punkti pealkirja järele:
 „Ilma, et see piiraks liidu kaubanduse kaitsemeetmete kohaldatavust Ühendkuningriigis Põhja-Iirimaa suhtes, ei käsitata määruse (EL) 2016/1036, määruse (EL) 2016/1037, määruse (EL) 2015/478 ja määruse (EL) 2015/755 viiteid liikmesriikidele või liidule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga. Lisaks võivad importijad, kes tasusid Põhja-Iirimaal tollivormistuse läbinud kaupade impordilt dumpinguvastaseid tollimakse või tasakaalustavaid tollimakse, taotleda selliste maksude tagasimaksmist üksnes vastavalt kas määruse (EL) 2016/1036 artikli 11 lõikele 8 või määruse (EL) 2016/1037 artiklile 21.“
 (c)Punktis 6 „Kahepoolseid kaitsemeetmeid käsitlevad määrused“ punkti pealkirja järele:
 „Ilma et see piiraks liidu kahepoolsete kaitsemeetmete kohaldatavust Ühendkuningriigis seoses Põhja-Iirimaaga, ei käsitata allpool nimetatud määrustes esinevaid viiteid liikmesriikidele või liidule viidetena, mis hõlmavad Ühendkuningriiki seoses Põhja-Iirimaaga.“
 8)Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli 2. lisasse lisatakse järgmised õigusaktid:
 –punktis 6 „Kahepoolseid kaitsemeetmeid käsitlevad määrused“: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/287, millega rakendatakse kahepoolseid kaitseklausleid ja muid mehhanisme, mis võimaldavad ajutiselt peatada Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud teatavates kaubanduslepingutes sätestatud soodustuste kohaldamise
 16
 ;
 –punktis 23 „Kemikaalid ja nendega seonduv“: nõukogu määrus (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad
 17
 ;
 –punktis 25 „Jäätmed“: direktiiv (EL) 2019/904 teatavate plasttoodete keskkonnamõju vähendamise kohta
 18
 ;
 –punktis 29 „Toit – üldine“: nõukogu direktiiv 2011/91/EL toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta
 19
 ;
 –punktis 42 „Taimne paljundusmaterjal“: nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta
 20
 ; nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiv 98/56/EÜ dekoratiivtaimede paljundusmaterjali turustamise kohta
 21
 ning nõukogu 15. juuli 2008. aasta direktiiv 2008/72/EÜ köögiviljade paljundus- ja istutusmaterjali, välja arvatud seemne turustamise kohta
 22
 ;
 –punktis 47 „Muu“: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 2019/880 ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta
 23
 .
 9)Väljaastumislepingu I lisa I osasse lisatakse järgmised õigusaktid:
 –pealkirja „Elektrooniline andmevahetus (E-seeria)“ alla: sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni otsus nr E7, milles käsitletakse koostöö ja teabevahetuse praktilist korda senikauaks, kuni liikmesriigid on sotsiaalkindlustusteabe elektroonilise vahetamise süsteemi (EESSI) täielikult kasutusele võtnud
 24
 ;
 –pealkirja „Perehüvitised (F-seeria)“ alla: sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni otsus nr F3
 25
 määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 68 tõlgendamise kohta seoses diferentseeritud lisahüvitise arvutamise meetodiga.
 Artikkel 2
 Ühiskomitee otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 155, 12.6.2019, lk 1.
 (2)
 ELT L 334, 16.12.2011, lk 1.
 (3)
 EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298–2308.
 (4)
 EÜT L 226, 13.8.1998, lk 16–23.
 (5)
 ELT L 205, 1.8.2008, lk 28–39.
 (6)
 ELT L 22, 26.1.2005, lk 1.
 (7)
 ELT L 151, 7.6.2019, lk 1.
 (8)
 ELT L 53, 22.2.2019, lk 1.
 (9)
 ELT L 303, 31.10.2012, lk 1.
 (10)
 ELT C 215, 26.6.2019, lk 2.
 (11)
 ELT C 73, 6.3.2020, lk 5.
 (12)
 ELT L 29, 31.1.2020, lk 1.
 (13)
 Nõukogu 1. veebruari 2003. aasta otsus 2003/76/EÜ, millega kehtestatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemise finantstagajärgi ning söe ja terase teadusfondi käsitleva protokolli rakendamiseks vajalikud meetmed (ELT L 29, 5.2.2003, lk 22).
 (14)
 Nõukogu 1. veebruari 2003 aasta otsus 2003/77/EÜ, millega kehtestatakse likvideeritava ESTÜ varade ja pärast likvideerimise lõpetamist söe ja terase teadusfondi varade haldamise mitmeaastased finantssuunised (ELT L 29, 5.2.2003, lk 25).
 (15)
 Nõukogu 29. aprilli 2008. aasta otsus 2008/376/EÜ söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi vastuvõtmise ja selle programmi mitmeaastaste tehniliste suuniste kohta (EÜT L 130, 20.5.2008, lk 7).
 (16)
 ELT L 53, 22.2.2019, lk 1.
 (17)
 ELT L 22, 26.1.2005, lk 1.
 (18)
 ELT L 155, 12.6.2019, lk 1.
 (19)
 ELT L 334, 16.12.2011, lk 1.
 (20)
 EÜT 125, 11.7.1966, lk 2298–2308.
 (21)
 EÜT L 226, 13.8.1998, lk 16–23.
 (22)
 ELT L 205, 1.8.2008, lk 28–39.
 (23)
 ELT L 151, 7.6.2019, lk 1.
 (24)
 ELT C 73, 6.3.2020, lk 5.
 (25)
 ELT C 215, 26.6.2019, lk 2.