type: other

text:
BLAGO IN STORITVE, UPORABLJENI HKRATI ZA OBDAVČLJIVE IN OPROŠČENE TRANSAKCIJE (BLAGO IN STORITVE ZA MEŠANO UPORABO) – Podružnica s sedežem v državi članici, ki ni država članica sedeža družbe – Izdatki, ki jih ima podružnica in ki so izključno namenjeni o | Trije razlogi za DDVpoznavalec
 BLAGO IN STORITVE, UPORABLJENI HKRATI ZA OBDAVČLJIVE IN OPROŠČENE TRANSAKCIJE (BLAGO IN STORITVE ZA MEŠANO UPORABO) – Podružnica s sedežem v državi članici, ki ni država članica sedeža družbe – Izdatki, ki jih ima podružnica in ki so izključno namenjeni o (12.03.2019)
 Sodba Sodišča Evropske unije (četrti senat) v zadevi: C-165/17
 V zadevi: Morgan Stanley & Co International
 1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 17(2), (3) in (5) in člena 19(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23, v nadaljevanju: Šesta direktiva) ter členov 168, 169 in od 173 do 175 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).
 2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Morgan Stanley & Co International plc (v nadaljevanju: Morgan Stanley) in ministre de l’Économie et des Finances (minister za gospodarstvo in finance, Francija) (v nadaljevanju: davčna uprava) glede odbitka davka na dodano vrednost (DDV), ki ga je plačala pariška podružnica družbe Morgan Stanley (v nadaljevanju: pariška podružnica), prvič, za izdatke za izvedbo transakcij sedeža v Združenem kraljestvu in, drugič, za splošne stroške v zvezi z izvajanjem tako transakcij sedeža kot transakcij podružnice.
 3 V skladu s členom 4(1) Šeste direktive je davčni zavezanec vsaka oseba, ki kjer koli neodvisno opravlja katero koli gospodarsko dejavnost iz člena 4(2) te direktive, ne glede na namen ali rezultat te dejavnosti.
 4 Člen 13(B)(d) navedene direktive je določal, da se transakcije, ki so navedene v tej določbi, oprostijo DDV.
 5 Člen 13(C) te direktive je določal:
 „Države članice lahko dovolijo davkoplačevalcem [davčnim zavezancem] pravico do izbire za obdavčitev v primerih:
 (b) transakcij iz B(d) [...]
 6 Člen 17(2), (3) in (5) Šeste direktive je določal:
 3. Države članice vsakemu davčnemu zavezancu tudi odobrijo pravico do odbitka ali vračila [DDV] iz odstavka 2, če se blago in storitve uporabljajo za namene:
 5. Za blago in storitve, ki jih bo davčni zavezanec uporabil bodisi za transakcije iz odstavkov 2 in 3, pri katerih je davek na dodano vrednost odbiten, bodisi za transakcije, pri katerih [DDV] ni odbiten, je odbiten samo takšen delež [DDV], ki se pripiše prvim transakcijam.
 7 Člen 19(1) Šeste direktive je določal:
 8 Od 1. januarja 2007 so bile v okviru prenovitve Šeste direktive njene določbe nadomeščene z določbami Direktive 2006/112.
 9 Člen 9(1), prvi pododstavek, Direktive 2006/112 določa:
 „,Davčni zavezanec‘ je vsaka oseba, ki kjerkoli neodvisno opravlja kakršno koli ekonomsko dejavnost, ne glede na namen ali rezultat te dejavnosti.“
 10 Člen 137(1)(a) te direktive določa, da države članice lahko dodelijo davčnim zavezancem pravico do izbire obdavčitve finančnih transakcij iz člena 135(1), od (b) do (g), navedene direktive.
 11 Člen 168 navedene direktive določa:
 12 Člen 169 iste direktive določa:
 13 Člen 173(1) Direktive 2006/112 določa:
 „Za blago in storitve, ki jih davčni zavezanec uporablja bodisi za transakcije iz členov 168, 169 in 170, pri katerih ima pravico do odbitka DDV, bodisi za transakcije, pri katerih nima pravice do odbitka DDV, odbije samo takšen delež DDV, ki se pripiše prvim transakcijam.
 Odbitni delež se določi v skladu s členoma 174 in 175 za vse transakcije, ki jih opravlja davčni zavezanec.“
 14 Člen 174(1) te direktive določa:
 15 Člen 175(1) navedene direktive določa, da se odbitni delež določi na letni podlagi kot odstotek in se zaokroži na število, ki ne presega naslednjega celega števila.
 16 Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je pariška podružnica, kot stalna poslovna enota, zavezanka za DDV v Franciji. V tej podružnici sta bili opravljeni dve knjigovodski preverjanji v zvezi s tem davkom za obdobji od 1. decembra 2002 do 30. aprila 2005 in od 1. decembra 2005 do 30. aprila 2009.
 17 Pri teh preverjanjih je bilo ugotovljeno, da je ta podružnica, prvič, opravljala bančne in finančne transakcije za svoje lokalne stranke, v zvezi s katerimi se je odločila za zavezanost za plačilo DDV, in drugič, da je ponujala storitve za sedež v Združenem kraljestvu, v zameno za katere je prejemala nakazila. Podružnica je odbila celotni DDV, ki je bil obračunan na izdatke v zvezi s tema kategorijama storitev.
 18 Davčna uprava je menila, da glede DDV, obračunanega na pridobitev blaga in storitev, uporabljenih izključno za notranje transakcije, opravljene s sedežem v Združenem kraljestvu, ne more obstajati pravica do odbitka, ker te transakcije ne spadajo na področje uporabe DDV, vendar je vseeno zaradi omilitve dopustila odbitek dela zadevnega davka na podlagi odbitnega deleža navedenega sedeža, ob upoštevanju izjem od pravice do odbitka, veljavnih v Franciji. Kar zadeva mešane izdatke, povezane s transakcijami, ki so bile opravljene hkrati s sedežem v Združenem kraljestvu in s strankami pariške podružnice, je davčna uprava menila, da so le delno odbitni, in uporabila odbitni delež navedenega sedeža, popravljen s prometom pariške podružnice, pri katerem je davek odbiten, ob upoštevanju izjem od pravice do odbitka, veljavnih v Franciji.
 19 Na podlagi teh preverjanj je davčna uprava na družbo Morgan Stanley naslovila odločbe o odmeri zahtevanega DDV. Tribunal administratif de Montreuil (upravno sodišče v Montreuilu, Francija) je zavrnilo zahtevke družbe Morgan Stanley za odpis teh davkov. Pritožbe, ki so bile vložene zoper sodbe tega sodišča, je cour administrative d’appel de Versailles (višje upravno sodišče v Versaillesu, Francija) zavrnilo.
 20 Conseil d’État (državni svet, Francija), pri katerem je bila vložena pritožba zoper sodbo, izdano v postopku s pritožbo, se sprašuje, prvič, kar zadeva izdatke, ki jih ima podružnica, ustanovljena v prvi državi članici, in ki so namenjeni izključno opravljanju transakcij njenega sedeža, ki je v drugi državi članici, ali določbe Šeste direktive in določbe Direktive 2006/112 zahtevajo, da država članica registracije podružnice za te izdatke uporabi odbitni delež podružnice, odbitni delež sedeža ali poseben odbitni delež, po zgledu rešitve, ki je bila v zvezi s pravico do vračila uporabljena v sodbi z dne 13. julija 2000, Monte Dei Paschi Di Siena (C-136/99, EU:C:2000:408), ki združuje pravila, ki se uporabljajo v državah članicah registracije podružnice in sedeža, zlasti glede na morebiten obstoj možnosti izbire glede obdavčitve transakcij z DDV.
 21 Na drugi strani se predložitveno sodišče sprašuje o pravilih, ki se uporabljajo za izdatke, ki jih je imela podružnica, ter ki prispevajo k izvedbi njenih transakcij v njeni državi članici registracije in transakcij njenega sedeža, zlasti z vidika pojma splošnih stroškov in odbitnega deleža.
 22 V teh okoliščinah je Conseil d'État prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
 „1. Kadar so izdatki, ki jih ima podružnica, ustanovljena v prvi državi članici, namenjeni izključno opravljanju transakcij njenega sedeža, ki je v drugi državi članici, ali je treba določbe členov 17(2), (3) in (5) ter 19(1) Šeste direktive [...], povzete v členih 168, 169 in od 173 do 175 Direktive [2006/112], razlagati tako, da pomenijo, da država članica podružnice za te izdatke uporabi odbitni delež podružnice, določen glede na transakcije, ki jih je ta opravila v državi registracije, in pravila, ki veljajo v tej državi, ali pa odbitni delež sedeža ali celo poseben odbitni delež, ki združuje pravila, ki se uporabljajo v državah članicah registracije podružnice in sedeža, zlasti glede na morebiten obstoj možnosti izbire glede obdavčitve transakcij z [DDV]?
 2. Katera pravila je treba uporabiti v posebnem primeru, ko izdatki, ki jih ima podružnica, prispevajo k opravljanju njenih transakcij v njeni državi registracije in opravljanju transakcij sedeža, zlasti z vidika pojma splošnih stroškov in odbitnega deleža?“
 23 Najprej je treba poudariti, da se spor o glavni stvari nanaša na davčni obdobji od leta 2002 do leta 2009. V teh okoliščinah se tako Šesta direktiva kot Direktiva 2006/112, s katero je bila s 1. januarjem 2007 Šesta direktiva prenovljena, uporabljata za ta spor.
 24 Poleg tega, glede na to, da se prvo vprašanje nanaša na odbitni delež, ki ga mora pariška podružnica uporabiti za izdatke, ki jih je imela pri opravljanju transakcij sedeža, ki je v Združenem kraljestvu, je treba ugotoviti, da se to vprašanje nanaša na izdatke, ki jih nosi ta podružnica in ki so izključno namenjeni hkrati za transakcije, ki so predmet DDV, in za transakcije, ki so v državi članici navedenega sedeža tega davka oproščene (v nadaljevanju: izdatki za mešano uporabo), kar je bilo poleg tega potrjeno v pisnih stališčih družbe Morgan Stanley.
 25 Iz teh stališč je razvidno tudi, da se možnost izbire, ki je navedena v prvem vprašanju, nanaša na možnost, ki jo je pariška podružnica izbrala – v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero sta prenesena člen 13 C, prvi odstavek, Šeste direktive in člen 137(1)(a) Direktive 2006/112 – za obdavčitev z DDV bančnih in finančnih transakcij družbe Morgan Stanley v Franciji, ki bi bile tega davka oproščene, če ta izbira ne bi bila opravljena.
 26 Predložitveno sodišče torej s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 17(2), (3) in (5) ter člen 19(1) Šeste direktive ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112 razlagati tako, da je treba za izdatke, ki jih ima podružnica, registrirana v neki državi članici, ter ki so namenjeni izključno hkrati za opravljanje transakcij, ki so predmet DDV, in transakcij, ki so tega davka oproščene in ki jih opravi sedež te podružnice, ki je v drugi državi članici, uporabiti odbitni delež navedene podružnice, določen glede na transakcije, ki jih je ta opravila v svoji državi registracije, in glede na pravila, ki veljajo v tej državi, ali pa odbitni delež sedeža ali celo poseben odbitni delež, ki združuje pravila, ki se uporabljajo v državi članici registracije same podružnice, in pravila, ki se uporabljajo v državi članici navedenega sedeža, če se je zadnjenavedena odločila, da z DDV obdavči transakcije, ki se opravijo v državi članici njene registracije in ki bi bile tega davka oproščene, če ta izbira ne bi bila opravljena.
 27 Za odgovor na to vprašanje je treba, prvič, opozoriti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pravica davčnih zavezancev, da DDV, ki ga morajo plačati, znižajo za vstopni DDV, ki se dolguje ali plača za blago, ki so ga pridobili, in storitve, ki so bile opravljene zanje, pomeni temeljno načelo skupnega sistema DDV, ki je bilo vzpostavljeno z zakonodajo Unije. Ta pravica do odbitka je sestavni del mehanizma DDV in načeloma ne more biti omejena. Izvede se takoj za vse davke, ki so bili naloženi na vstopne transakcije (sodba z dne 15. septembra 2016, Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, C-516/14, EU:C:2016:690, točki 37 in 38 ter navedena sodna praksa).
 28 Namen sistema odbitkov je podjetniku v celoti olajšati breme dolgovanega ali plačanega DDV v okviru vseh njegovih gospodarskih dejavnosti. Skupni sistem DDV zato zagotavlja, da se vse gospodarske dejavnosti, ne glede na njihov namen ali izid, obdavčijo popolnoma nevtralno, če se zanje načeloma plačuje DDV (sodba z dne 15. septembra 2016, Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, C-516/14, EU:C:2016:690, točka 39 in navedena sodna praksa).
 29 V zvezi s tem iz člena 17(2)(a) Šeste direktive in člena 168(a) Direktive 2006/112 izhaja, da ima davčni zavezanec v državi članici, v kateri opravlja svoje obdavčene transakcije, pravico, da od zneska davka, ki ga je dolžan plačati, odbije DDV, ki ga dolguje ali ga je plačal v tej državi članici za blago ali storitve, če je davčni zavezanec to blago ali te storitve uporabil za potrebe svojih transakcij (glej v tem smislu sodbo z dne 15. septembra 2016, Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, C-516/14, EU:C:2016:690, točka 40 in navedena sodna praksa).
 30 Sodišče je tako presodilo, da morajo za to, da bi bil DDV odbiten, imeti vstopne transakcije neposredno in takojšnjo povezavo z izstopnimi transakcijami, za katere je priznana pravica do odbitka. Pravica do odbitka DDV, obračunanega na pridobitev vstopnega blaga ali storitev, je namreč pogojena s tem, da so stroški za njihovo pridobitev sestavni del cene obdavčenih izstopnih transakcij, za katere je priznana pravica do odbitka (sodba z dne 16. julija 2015, Larentia + Minerva in Marenave Schiffahrt, C-108/14 in C-109/14, EU:C:2015:496, točka 23 in navedena sodna praksa).
 31 Poleg tega je v skladu s členom 17(3)(a) Šeste direktive in členom 169(a) Direktive 2006/112 davčni zavezanec upravičen do odbitka davka, ki ga dolguje ali ga je plačal za blago ali storitve, uporabljene za transakcije, opravljene zunaj države članice, navedene v točki 29 te sodbe, v zvezi s katerimi bi imel pravico do odbitka, če bi bile te transakcije opravljene v navedeni državi članici.
 32 Pravica do odbitka, ki je določena v določbah, ki sta navedeni v prejšnji točki, torej obstaja ob upoštevanju dveh pogojev, in sicer, prvič, transakcije davčnega zavezanca, ki so opravljene v državi članici, ki ni država, v kateri je DDV treba plačati ali je bil plačan za blago in storitve, uporabljene za opravljanje teh transakcij, se obdavčijo v prvi od teh držav članic, in drugič, te transakcije se obdavčijo, tudi če so bile opravljene v drugi državi članici (glej v tem smislu sodbi z dne 13. julija 2000, Monte Dei Paschi Di Siena, C-136/99, EU:C:2000:408, točka 28, in z dne 22. decembra 2010, RBS Deutschland Holdings, C-277/09, EU:C:2010:810, točki 31 in 32).
 33 Kar zadeva drugega od teh pogojev, je treba – ker ni drugačnega pojasnila v členu 17(3)(a) Šeste direktive in členu 169(a) Direktive 2006/112 – šteti, da je ta med drugim izpolnjen v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem so transakcije, ki so obdavčene v državi članici sedeža, obdavčene tudi v državi članici registracije podružnice, ki je krila s tem povezane stroške, zaradi izbire, ki jo je opravila ta podružnica na podlagi nacionalne zakonodaje, s katero sta prenesena člen 13 C, prvi odstavek, Šeste direktive in člen 137(1)(a) Direktive 2006/112.
 34 Drugič, opozoriti je treba, da so v členu 4(1) Šeste direktive in členu 9(1), prvi pododstavek, Direktive 2006/112 „davčni zavezanci“ za namene DDV opredeljeni kot osebe, ki „neodvisno“ opravljajo ekonomsko dejavnost (glej v tem smislu sodbi z dne 23. marca 2006, FCE Bank, C-210/04, EU:C:2006:196, točka 33, in z dne 7. avgusta 2018, TGE Gas Engineering, C-16/17, EU:C:2018:647, točka 40).
 35 Kar zadeva družbo, katere sedež je v določeni državi članici in katere podružnica je registrirana v drugi državi članici, iz sodne prakse Sodišča izhaja, da sta sedež in podružnica en sam zavezanec za DDV, razen če se ugotovi, da podružnica opravlja neodvisno gospodarsko dejavnost, kar bi zlasti veljalo, če bi ta nosila gospodarsko tveganje, ki izhaja iz njene dejavnosti (glej v tem smislu sodbo z dne 7. avgusta 2018, TGE Gas Engineering, C-16/17, EU:C:2018:647, točka 41 in navedena sodna praksa).
 36 V obravnavanem primeru noben element v spisu, ki je na voljo Sodišču, ne dopušča domneve, da pariška podružnica deluje neodvisno od sedeža, ki je v Združenem kraljestvu, v smislu sodne prakse, navedene v točki 35 te sodbe. Zato in brez poseganja v preverjanje, ki ga opravi predložitveno sodišče, je treba šteti, da sta ta podružnica in ta sedež en sam davčni zavezanec za namene DDV.
 37 V tem okviru je treba opozoriti, da je storitev obdavčljiva samo, če med izvajalcem in prejemnikom storitve obstaja pravno razmerje, v okviru katerega se izmenjajo vzajemne storitve (sodbi z dne 23. marca 2006, FCE Bank, C-210/04, EU:C:2006:196, točka 34, in z dne 17. septembra 2014, Skandia America (USA), filial Sverige, C-7/13, EU:C:2014:2225, točka 24).
 38 Zato je treba ugotoviti, da so, če ni pravnega razmerja med podružnico in njenim sedežem, ki sta skupaj en sam davčni zavezanec, vzajemne storitve, ki se izmenjajo med tema subjektoma, notranji tokovi, ki niso obdavčljivi, za razliko od obdavčljivih transakcij, ki se opravijo s tretjimi osebami.
 39 Iz tega sledi, da je podružnica, ki je registrirana v določeni državi članici, v tej državi upravičena do odbitka DDV, obračunanega za pridobljeno blago in storitve, ki imajo neposredno in takojšnjo povezavo z opravljanjem obdavčenih transakcij, vključno s transakcijami njenega sedeža v drugi državi članici, ki je skupaj s to podružnico en sam davčni zavezanec, če zadnjenavedene transakcije dajejo tudi pravico do odbitka, kadar so bile opravljene v državi registracije navedene podružnice.
 40 Tretjič, za blago in storitve, ki jih davčni zavezanec uporablja hkrati za transakcije, pri katerih ima pravico do odbitka, in za transakcije, pri katerih nima pravice do odbitka, je odbitek v skladu s členom 173(1) Direktive 2006/112, ki ustreza členu 17(5) Šeste direktive, možen le za del DDV, ki je sorazmeren znesku, ki se nanaša na prve transakcije. V ta namen je treba odbitni delež določiti v skladu s členoma 174 in 175 Direktive 2006/112 „za vse transakcije, ki jih opravi davčni zavezanec“.
 41 Ta sistem deleža se uporablja zlasti, če podružnici, registrirani v določeni državi članici, nastanejo izdatki za potrebe obdavčljivih transakcij ter transakcij, ki so oproščene DDV in ki jih opravi njen sedež, ki je v drugi državi članici (glej v tem smislu sodbo z dne 13. julija 2000, Monte Dei Paschi Di Siena, C-136/99, EU:C:2000:408, točke od 26 do 28).
 42 Sodišče je imelo priložnost pojasniti, da se sistem odbitka iz člena 17(5) Šeste direktive in člena 173(1) in (2) Direktive 2006/112 ter metode odbitka, ki jih ta sistem zajema, uporabljajo le za blago in storitve, ki jih davčni zavezanec uporabi hkrati za gospodarske transakcije, za katere je priznana pravica do odbitka, in za gospodarske transakcije, za katere ni priznana pravica do odbitka, in sicer gre za blago in storitve, ki imajo mešano uporabo (glej v tem smislu sodbe z dne 6. septembra 2012, Portugal Telecom, C-496/11, EU:C:2012:557, točka 40; z dne 16. julija 2015, Larentia + Minerva in Marenave Schiffahrt, C-108/14 in C-109/14, EU:C:2015:496, točka 26, in z dne 9. junija 2016, Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft, C-332/14, EU:C:2016:417, točka 26).
 43 Nasprotno pa blago in storitve, ki jih davčni zavezanec uporabi izključno za izvajanje gospodarskih transakcij, za katere je priznana pravica do odbitka, ne spadajo na področje uporabe člena 17(5) Šeste direktive ali člena 173(1) Direktive 2006/112, ampak spadajo, kar zadeva sistem odbitka, na področje uporabe člena 17(2) prve od teh direktiv in člena 168 druge od teh direktiv (sodba z dne 6. septembra 2012, Portugal Telecom, C-496/11, EU:C:2012:557, točka 41).
 44 Iz te sodne prakse izhaja, da se, kot je Komisija v bistvu poudarila na obravnavi, pojasnilo iz člena 17(5), drugi pododstavek, Šeste direktive in iz člena 173(1), drugi pododstavek, Direktive 2006/112, v skladu s katerim se za blago in storitve, ki jih davčni zavezanec uporablja hkrati za opravljanje obdavčljivih transakcij in transakcij, ki so oproščene DDV, pri čemer se odbitni delež določi „za vse transakcije, ki jih opravi davčni zavezanec“, nanaša na vse zgoraj navedene transakcije, ki so jim bili to blago in te storitve z mešano rabo, ki jih je pridobil davčni zavezanec, namenjeni, razen na druge gospodarske transakcije, ki jih je ta izvedel.
 45 Ker ob izdatkih za mešano uporabo davčni zavezanec pridobi blago in storitve, ki se uporabijo izključno za transakcije, ki so predmet DDV, se lahko DDV, ki se obračuna za to blago in te storitve, v celoti odbije v skladu s členom 17(2) in (3) Šeste direktive ter členoma 168 in 169 Direktive 2006/112 (glej v tem smislu sodbo z dne 14. septembra 2017, Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments, C-132/16, EU:C:2017:683, točka 27 in navedena sodna praksa). Nasprotno pa DDV, ki se obračuna za blago in storitve, ki se uporabljajo izključno za potrebe morebitnih transakcij, ki bi bile tega davka oproščene, ni mogoče odbiti.
 46 Iz tega sledi, da je glede izdatkov za mešano uporabo, ki jih je imela podružnica, registrirana v določeni državi članici, in ki so izključno namenjeni hkrati za obdavčene transakcije ter za transakcije, ki so oproščene DDV in ki jih opravi sedež te podružnice, ki je v drugi državi članici, treba uporabiti odbitni delež, katerega imenovalec tvori promet, brez DDV, ki se nanaša na vse transakcije, z izjemo drugih transakcij, ki jih je davčni zavezanec opravil v skladu z metodo iz člena 19(1) Šeste direktive ter členov 174 in 175 Direktive 2006/112. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je lahko v skladu s členom 17(3) Šeste direktive in členom 169(a) Direktive 2006/112 ter sodno prakso, navedeno v točki 32 te sodbe, v števcu ulomka, ki predstavlja odbitni delež, zgolj promet, brez DDV, ki se nanaša na obdavčene transakcije, ki jih je opravil sedež in ki bi dale tudi pravico do odbitka, če bi bile opravljene v državi članici registracije podružnice.
 47 Pojasniti je še treba, da odbitnega deleža, ki je naveden v prejšnji točki, ni nujno mogoče opredeliti kot „odbitni delež sedeža“, kot je naveden v prvem zastavljenem vprašanju. Upoštevne so namreč le transakcije, ki jih opravi sedež in za katere so bili namenjeni izdatki podružnice za mešano uporabo.
 48 Družba Morgan Stanley trdi, da mora država članica, v kateri je podružnica registrirana, za vse svoje vstopne izdatke, ne glede na njihovo povezavo z dejavnostjo sedeža, ki je v drugi državi članici, uporabiti odbitni delež podružnice, ki je določen na podlagi zgolj transakcij, ki jih je ta opravila v državi članici svoje registracije. Vendar pa te razlage ni mogoče sprejeti.
 49 Za namene izračuna odbitnega deleža, ki se uporabi za izdatke podružnice za mešano uporabo, se pri tej rešitvi namreč v nasprotju s sodno prakso, navedeno v točki 30 te sodbe, ne upoštevajo transakcije, ki jih je opravil sedež te podružnice ter s katerimi imajo ti izdatki neposredno in takojšnjo povezavo.
 50 Te razlage ni mogoče ovreči s sodno prakso, ki izhaja iz sodbe z dne 12. septembra 2013, Le Crédit Lyonnais (C-388/11, EU:C:2013:541), in ki jo družba Morgan Stanley navaja v utemeljitev svojih trditev. Res je, da je Sodišče v točkah 40 in 55 te sodbe presodilo, da za določitev odbitnega deleža DDV, ki se za družbo s sedežem v neki državi članici uporabi na podlagi sistema odbitka iz člena 17(5) Šeste direktive, ta družba ne more upoštevati prometa, ki ga ustvarijo njene podružnice s sedežem v drugih državah članicah.
 51 V zvezi s tem pa je treba poudariti, kot med drugim izhaja iz točke 19 navedene sodbe, da je bilo v tej zadevi Sodišču zastavljeno vprašanje glede možnosti upoštevanja celotnega prometa teh podružnic v smislu vseh njihovih prihodkov. Sodišče je tako zlasti v točki 38 sodbe z dne 12. septembra 2013, Le Crédit Lyonnais (C-388/11, EU:C:2013:541), poudarilo, da bi posledica upoštevanja prometa, ki ga ustvarijo vse stalne poslovne enote, ki jih ima davčni zavezanec v drugih državah članicah, za določitev odbitnega deleža sedeža lahko bilo to, da se za vse pridobitve, ki jih je ta davčni zavezanec opravil v državi članici, v kateri ima sedež, poveča del DDV, ki ga ta sedež sme odbiti, čeprav del teh pridobitev nikakor ni povezan z dejavnostmi stalnih poslovnih enot, ki imajo sedež zunaj te države. Tako bi bila vrednost uporabljivega odbitnega deleža izkrivljena.
 52 Iz tega izhaja, da je Sodišče v navedeni sodbi zavrnilo, da se pri izračunu odbitnega deleža sedeža davčnega zavezanca upošteva promet podružnic s sedežem v drugih državah članicah, ker naj vsaj del tega prometa v ničemer ne bi bil povezan z vstopnimi pridobitvami tega sedeža. Sodišče zato ni želelo, da se pri določitvi obsega pravice do odbitka, ki jo ima stalna poslovna enota davčnega zavezanca, ki je v določeni državi članici, izključi upoštevanje transakcij, ki jih je opravila stalna poslovna enota istega davčnega zavezanca, ki je v drugi državi članici, ter ki imajo neposredno in takojšnjo povezavo z izdatki, ki jih je imela prva od teh stalnih poslovnih enot.
 53 Poleg tega izračun deleža, povezanega z navedenimi transakcijami navedenega sedeža, ne more temeljiti na prometu, ki ga je ta podružnica ustvarila s tem sedežem, kot to predlaga francoska vlada. Namreč, kakor je bilo poudarjeno v točki 38 te sodbe, so v ta promet vključeni neobdavčljivi notranji tokovi davčnega zavezanca, medtem ko je treba v skladu s členom 17(5) Šeste direktive in členom 173(1) Direktive 2006/112 za izračun odbitnega deleža upoštevati transakcije, ki so obdavčene in oproščene plačila DDV ter ki jih davčni zavezanec opravlja s tretjimi osebami.
 54 Ob upoštevanju vseh zgornjih preudarkov je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112 razlagati tako, da je treba glede izdatkov, ki jih ima podružnica, registrirana v neki državi članici, ter ki so izključno namenjeni hkrati za opravljanje transakcij, ki so predmet DDV, in transakcij, ki so tega davka oproščene in ki jih opravi sedež te podružnice, ki je v drugi državi članici, uporabiti odbitni delež, ki izhaja iz ulomka, katerega imenovalec tvori promet, brez DDV, ki ga sestavljajo samo te transakcije, in katerega števec tvorijo obdavčene transakcije, ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi članici registracije navedene podružnice, tudi če ta pravica do odbitka izhaja iz izbire, ki jo je opravila ta podružnica in ki je pomenila obdavčitev z DDV transakcij, ki so opravljene v tej državi.
 55 Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, kako je treba razlagati člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112 za določitev odbitnega deleža, ki se uporabi za splošne stroške podružnice, registrirane v neki državi članici, ki prispevajo k opravljanju hkrati transakcij, ki jih ta podružnica opravlja v tej državi, in transakcij, ki jih opravlja njen sedež, ki je v drugi državi članici.
 56 V zvezi s tem je treba opozoriti, prvič, da mora neposredna in takojšnja povezava med določeno vstopno transakcijo ter eno ali več izstopnimi transakcijami, ki dajejo pravico do odbitka v smislu sodne prakse, navedene v točki 30 te sodbe, načeloma obstajati zato, da se davčnemu zavezancu prizna pravica do odbitka vstopnega DDV in da se določi obseg take pravice. Pravica do odbitka DDV, obračunanega na pridobitev vstopnega blaga ali storitev, je pogojena s tem, da so izdatki za njihovo pridobitev sestavni del cene obdavčenih izstopnih transakcij, za katere je priznana pravica do odbitka (sodba z dne 14. septembra 2017, Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments, C-132/16, EU:C:2017:683, točka 28 in navedena sodna praksa).
 57 Drugič, pravica do odbitka pa se davčnemu zavezancu prizna, tudi če ni neposredne in takojšnje povezave med posamezno vstopno transakcijo in eno ali več izstopnimi transakcijami, ki dajejo pravico do odbitka, kadar so stroški zadevnih storitev del splošnih stroškov tega davčnega zavezanca in so kot taki sestavni del cene blaga ali storitev, ki jih zagotavlja. Taki stroški imajo namreč neposredno in takojšnjo povezavo s celotno gospodarsko dejavnostjo davčnega zavezanca (sodba z dne 14. septembra 2017, Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments, C-132/16, EU:C:2017:683, točka 29 in navedena sodna praksa).
 58 V teh okoliščinah, če gospodarsko dejavnost davčnega zavezanca sestavljajo tako obdavčene transakcije kot transakcije, oproščene DDV, je treba za njegove splošne stroške uporabiti sistem odbitka iz člena 17(5) Šeste direktive in člena 173(1) Direktive 2006/112. V skladu s preudarki iz točk od 40 do 46 te sodbe mora odbitni delež v zvezi z navedenimi splošnimi stroški temeljiti na vseh gospodarskih transakcijah, ki jih je davčni zavezanec opravil v skladu z metodologijo iz člena 19(1) Šeste direktive ter členov 174 in 175 Direktive 2006/112.
 59 V zvezi odbitnim deležem, ki ga je treba uporabiti za splošne stroške podružnice, ki je registrirana v neki državi članici, kadar davčni zavezanec opravlja transakcije tako v tej državi kot v državi članici, v kateri je njegov sedež, morajo biti v števcu ulomka, ki tvori ta odbitni delež, poleg obdavčenih transakcij, ki jih je opravila ta podružnica, samo obdavčene transakcije, ki jih je opravil ta sedež in ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi registracije navedene podružnice.
 60 Ob upoštevanju zgornjih preudarkov je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112 razlagati tako, da je treba za določitev odbitnega deleža, ki se uporabi za splošne stroške podružnice, registrirane v neki državi članici, ki prispevajo hkrati k opravljanju transakcij, ki jih ta podružnica opravlja v tej državi, in transakcij, ki jih opravlja njen sedež, ki je v drugi državi članici, v imenovalcu ulomka, ki predstavlja ta odbitni delež, upoštevati transakcije, ki sta jih opravila tako navedena podružnica kot ta sedež, pri čemer morajo biti v števcu navedenega odlomka poleg obdavčenih transakcij, ki jih je opravila ista podružnica, samo obdavčene transakcije, ki jih je opravil navedeni sedež in ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi registracije zadevne podružnice.
 61 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
 1. Člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba glede izdatkov, ki jih ima podružnica, registrirana v neki državi članici, in ki so izključno namenjeni hkrati za opravljanje transakcij, ki so predmet davka na dodano vrednost, ter transakcij, ki so tega davka oproščene in ki jih opravi sedež te podružnice, ki je v drugi državi članici, uporabiti odbitni delež, ki izhaja iz ulomka, katerega imenovalec tvori promet, brez davka na dodano vrednost, ki ga sestavljajo samo te transakcije, in katerega števec tvorijo obdavčene transakcije, ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi članici registracije navedene podružnice, tudi če ta pravica do odbitka izhaja iz izbire, ki jo je opravila ta podružnica in ki je pomenila obdavčitev z davkom na dodano vrednost transakcij, ki so opravljene v tej državi.
 2. Člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive 77/388 ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je treba za določitev odbitnega deleža, ki se uporabi za splošne stroške podružnice, registrirane v neki državi članici, ki prispevajo hkrati k opravljanju transakcij, ki jih ta podružnica opravlja v tej državi, in transakcij, ki jih opravlja njen sedež, ki je v drugi državi članici, v imenovalcu ulomka, ki predstavlja ta odbitni delež, upoštevati transakcije, ki sta jih opravila tako navedena podružnica kot ta sedež, pri čemer morajo biti v števcu navedenega odlomka poleg obdavčenih transakcij, ki jih je opravila ista podružnica, samo obdavčene transakcije, ki jih je opravil navedeni sedež in ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi registracije zadevne podružnice.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 29.11.2018
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 305/25
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 58/2017
 del 17 marzo 2017
 che modifica l'allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell'accordo SEE [2018/1822]
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo («l'accordo SEE»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Occorre integrare nell'accordo SEE il regolamento di esecuzione (UE) 2017/1 della Commissione, del 3 gennaio 2017, relativo alle procedure di identificazione delle unità da diporto a norma della direttiva 2013/53/UE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alle imbarcazioni da diporto e alle moto d'acqua (1).
 (2)
 Occorre pertanto modificare opportunamente l'allegato II dell'accordo SEE,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 Dopo il punto 2 (Direttiva 2013/53/UE del Parlamento europeo e del Consiglio) del capitolo XXXI dell'allegato II dell'accordo SEE è inserito il seguente punto:
 «3.
 32017 R 0001: Regolamento di esecuzione (UE) 2017/1 della Commissione, del 3 gennaio 2017, relativo alle procedure di identificazione delle unità da diporto a norma della direttiva 2013/53/UE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alle imbarcazioni da diporto e alle moto d'acqua (GU L 1 del 4.1.2017, pag. 1).»
 Articolo 2
 Il testo del regolamento di esecuzione (UE) 2017/1 nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fa fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 18 marzo 2017 a condizione che siano state effettuate tutte le notifiche previste all'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo SEE (*1).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 17 marzo 2017
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Claude MAERTEN
 (1) GU L 1 del 4.1.2017, pag. 1.
 (*1) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 22002D0025
 Official Journal L 110 , 25/04/2002 P. 0027 - 0028
 Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEENru 25/2002ta' l-1 ta' Marzu 2002li jemenda l-Anness XXI (L-Istatistika) mal-Ftehim dwar iż-ŻEEIL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat bil-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa 'l quddiem imsejjaħ "il-Ftehim", u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,Billi:(1) L-Anness XXI mal-Ftehim kien emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 86/2001 tad-19 ta' Ġunju 2001 [1].(2) Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1638/2597 ta' l-24 ta' Lulju 2001 li jemenda r-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2597/95 dwar is-sottomissjoni ta' l-istatistiċi dwar il-qabda nominali mill-Istati Membri fl-Atlantiku tat-Tramuntana [2], irid jiġi inkorporat fil-Ftehim,IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ:Artikolu 1Dan li ġej li ġej għandu jiġi miżjud fil-punt 25ċ (ir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2597/95) ta' l-Anness XXI mal-Ftehim:"kif emendat bi:- 32001 R 1638: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1638/2001 ta' l-24 ta' Lulju 2001 (ĠU L 222, tas-17.8.2001, p. 29)."Artikolu 2Għandhom ikunu awtentiċi t-testi tar-Regolament (KE) Nru 1638/2001 fl-ilsien Islandiż u l-ilsien Norveġiż, li jridu jiġu ppubblikati fis-Suppliment għaż-ŻEE mal-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej.Artikolu 3Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fit-2 ta' Marzu 2002, sakemm in-notifiki kollha skond l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ikunu ġew magħmula lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE [3].Artikolu 4Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE tal-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej u fis-Suppliment għaż-ŻEE ta' miegħu.Magħmula fi Brussel, fl-1 ta' Marzu 2002.Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEEIl-PresidentP. Westerlund[1] ĠU L 238, tas-6.9.2001, p. 39.[2] ĠU L 222, tas-17.8.2001, p. 29.[3] Ebda ħtiġiet kostituzzjonali indikati.--------------------------------------------------


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22002D0019
 Uradni list L 110 , 25/04/2002 str. 0017 - 0018
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 19/2002z dne 1. marca 2002o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor ga spreminja Protokol o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Priloga XIII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom št. 6/2002 Skupnega odbora EGP z dne 1. februarja 2002 [1].(2) Priporočilo Komisije 2001/290/ES z dne 21. marca 2001 o osnovnih parametrih vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 5(3)(b) Direktive 96/48/ES [2] je treba vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1Za točko 93 (Resolucija Sveta 2000/C 56/02) v Prilogi XIII k Sporazumu se vstavi naslednja točka:"94. 32001 H 0290: Priporočilo Komisije 2001/290/ES z dne 21. marca 2001 o osnovnih parametrih vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 5(3)(b) Direktive 96/48/ES (UL L 100, 11.4.2001, str. 17)."Člen 2Besedili Priporočila 2001/290/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavita v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti, sta verodostojni.Člen 3Ta sklep začne veljati 2. marca 2002 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP [3] predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 1. marca 2002Za Skupni odbor EGPPredsednikP. Westerlund[1] UL L 88, 4.4.2002, str. 12.[2] UL L 100, 11.4.2001, str. 17.[3] Ni sporočila o ustavnih zahtevah.--------------------------------------------------


text:
Élő kapcsolat a Kúria és a többi bíróság között - Beszélgetés Székely Ákossal, a Kúria új büntetőkollégium-vezetőjével | hírek | Jogi Fórum
 A kollégiumban három bírói tanács, a kollégiumvezetővel együtt összesen 18 bíró ítélkezik. A nyugdíjazások idején a kollégium bíráinak csaknem fele kényszerült távozni, ennek ellenére megfeszített munkával meg tudták akadályozni, hogy az eljárások elhúzódjanak, hátralék keletkezzen - mondta Székely Ákos.
 Jelenleg is néhány hónapon-fél éven belül lezárul egy büntetőügyben a felülvizsgálati eljárás a Kúrián - tette hozzá.
 Az új büntető törvénykönyv (Btk.) alkalmazásával kapcsolatban a kollégiumvezető elmondta: mire a kódex tavaly nyáron hatályba lépett, a kollégium már felülvizsgálta az alsó fokú bírákat orientáló mintegy száz kollégiumi véleményt, végrehajtotta a szükséges változtatásokat, így azok naprakészek.
 Pillanatnyilag nincs elbírálásra váró jogegységi indítvány a büntető kollégiumban. A Btk. kodifikációja során a széles közvéleményben vihart kavaró kérdések - például a 12-14 év közöttiek büntethetősége vagy a jogos védelem - a Kúrián még nem jelentkeztek. Ha a jogos védelem megfelelően működik, akkor ez a probléma ezután sem jut el a legfelsőbb bíró fórumra, hiszen éppen az a lényege, hogy bizonyos körülmények között büntetlenséget garantál a megtámadottnak - mondta.
 Azokra az aggályokra reagálva, amelyek szerint a jogos védelem, a középmérték vagy az úgynevezett három csapás szűkíti a bírói mérlegelést, az új kollégiumvezető azt mondta: ennek éppen az ellenkezője az igaz, a szankciórendszer szélesítésével az új törvény tágította a bírói mérlegelés lehetőségét. Egyes kérdések mindig késztethetnek vitára, egyébként a három említett jogintézmény már része volt a korábbi Btk.-nak, így az ítélkezési gyakorlatnak is - tette hozzá
 Székely Ákos szerint a Btk. előkészítése kellően széles keretek között zajlott, a bíráknak volt idejük és módjuk arra, hogy felkészüljenek az új szabályok alkalmazására.
 Az új büntetőeljárási törvény koncepciója is elkészült, jelenleg a kodifikációs bizottság dolgozik rajta. Az új kollégiumvezető ezzel kapcsolatban azt emelte ki: mindenki, így természetesen a tárgyalásokat vezető, ítélkező bíró számára is az a legfontosabb, hogy átlátható, egyszerű, könnyen alkalmazható legyen az eljárási törvény.
 Hozzátette: jövő év elején lép hatályba az új büntetés-végrehajtási törvény, és ezzel kapcsolatban lehetnek feladatai a büntető kollégiumnak.
 Székely Ákos kúriai bírót pályázat nyomán nevezte ki a Kúria Büntető Kollégiumának vezetőjévé Darák Péter, a legfelsőbb bírói fórum elnöke hétfőn.
 Székely Ákos február 17-én kezdte meg kollégiumvezetői tevékenységét, megbízatása hat évre szól. Elődje, Kónya István 2012 nyarától a Kúria elnökhelyettese is volt, két megbízatását egyszerre látta el.
 Székely Ákos 1955-ben született Budapesten. Jogi diplomáját 1981-ben szerezte, 1985-től bíró a Budai Központi Kerületi Bíróságon, 1992-től a Fővárosi Bíróságon ítélkezett, 1995-től tanácselnökként. 2009-től a Fővárosi Ítélőtábla, 2012-től a Kúria bírája. A jelenlegi nyugdíjszabályok mellett éppen kitöltheti hatéves mandátumát.
 Az ítélkező munka mellett részt vesz a szakvizsgáztatásban, a fogalmazó-, titkár- és bíróképzésben. 2007-től a Pázmány Péter Katolikus Egyetem Deák Ferenc Intézetének megbízott óraadója, társszerzője több jogi publikációnak.


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 FEDERAL COMMUNICATIONS COMMISSION
 47 CFR Chapter I
 [GN Docket No. 12-268; FCC 15-38]
 Comment Sought on Defining Commencement of Operations in the 600 MHz Band
 AGENCY:
 Federal Communications Commission.
 ACTION:
 Proposed rule.
 SUMMARY:
 In this document, the Federal Communications Commission (Commission) seeks comment on defining the term “commence operations” for 600 MHz Band wireless licensees in the context of the transition rules adopted in the Incentive Auction Report and Order.
 DATES:
 Comments are due on or before May 1, 2015; reply comments are due on or before May 18, 2015.
 ADDRESSES:
 You may submit comments, identified by the docket number in this proceeding, GN Docket No. 12-268, by any of the following methods:
 • Federal eRulemaking Portal: http://www.regulations.gov. Follow the instructions for submitting comments.
 • Federal Communications Commission's Electronic Comment Filing System (ECFS): http://fcc.gov/ecfs/. Follow the instructions for submitting comments.
 • Commercial overnight mail (other than U.S. Postal Service Express Mail and Priority Mail): Federal Communications Commission, 9300 East Hampton Dr., Capitol Heights, MD 20743.
 • U.S. Postal Service (First-class, Express, and Priority): Federal Communications Commission, 445 12th St. SW., Washington, DC 20554.
 • Hand-delivered/Courier: Federal Communications Commission, 445 12th St. SW., Room TW-A325, Washington, DC 20554. The filing hours are 8:00 a.m. to 7:00 p.m. All hand deliveries must be held together with rubber bands or fasteners. Any envelopes and boxes must be disposed of before entering the building.
 • Instructions: All submissions received must include the agency name and docket number or Regulatory Information Number (RIN) for this document. All comments received will be posted without change to ECFS at http://fcc.gov/ecfs/, including any personal information provided.
 • Docket: This document is in GN Docket No. 12-268. For access to the docket to read background documents or comments received, go to ECFS at http://fcc.gov/ecfs/.
 For detailed instructions on submitting comments and additional information on the rulemaking process, see the “Public Participation” heading of the SUPPLEMENTARY INFORMATION section of this document.
 FOR FURTHER INFORMATION CONTACT:
 Simon Banyai of the Wireless Telecommunications Bureau, Broadband Division, at (202) 418-1443 or email to simon.banyai@fcc.gov.
 SUPPLEMENTARY INFORMATION:
 This document was adopted on March 26, 2015 and released on March 26, 2015, and is available electronically at https://apps.fcc.gov/edocs_public/attachmatch/FCC-15-38A1.pdf. The complete text of this document as well as any comments, reply comments, and ex parte submissions will also be available for public inspection during regular business hours in the FCC Reference Center (CY-A257) at the Federal Communications Commission, 445 12th Street SW., Washington, DC, 20554. These documents will be available electronically in ASCII, Microsoft Word, and/or Adobe Acrobat.
 Public Participation
 Pursuant to §§ 1.415 and 1.419 of the Commission's rules, 47 CFR 1.415, 1.419, interested parties may file comments and reply comments on or before the dates indicated on the first page of this document. Comments may be filed using the Commission's ECFS. See Electronic Filing of Documents in Rulemaking Proceedings, 63 FR 24121 (1998).
 • Paper Filers: Parties who choose to file by paper must file an original and one copy of each filing. If more than one active docket or rulemaking number appears in the caption of this proceeding, filers must submit two additional copies for each additional docket or rulemaking number. Filings can be sent by commercial overnight courier, or by first-class or overnight U.S. Postal Service mail. All filings must be addressed to the Commission's Secretary, Office of the Secretary, Federal Communications Commission.
 • People with Disabilities: To request materials in accessible formats for people with disabilities (braille, large print, electronic files, audio format), send an email to fcc504@fcc.gov or call the Consumer & Governmental Affairs Bureau at 202-418-0530 (voice), or 202-418-0432 (tty).
 I. Summary
 1. In the Incentive Auction Report and Order, the Commission adopted rules to implement the incentive auction through which certain broadcast television spectrum will be repurposed for wireless flexible use to create the 600 MHz Band (See Expanding the Economic and Innovation Opportunities of Spectrum Through Incentive Auctions, GN Docket No. 12-268, Report and Order, published at 79 FR 48442 (2014) (Incentive Auction Report and Order)). These rules include procedures governing the transition of broadcast television services and other operations out of the 600 MHz Band. As described below, the procedures the Commission adopted permit certain operations to continue in the 600 MHz spectrum until a 600 MHz Band wireless licensee “commences operations” in its licensed spectrum. The Commission did not define the term “commence operations,” but indicated that it would do so in the pre-auction process. By this document, the Commission seeks comment on defining the term “commence operations” in the context of these transition rules.
 2. Specifically, the Commission proposes that a 600 MHz Band licensee be deemed to “commence operations” in an area when it begins site activation and commissioning tests, using permanent base station equipment and permanent antenna or tower locations (hereinafter “site commissioning tests”). Site activation and commissioning tests confirm that the site is operational, integrated into the network, and meets key functional requirements and performance metrics. This testing takes place at the start of the site and system optimization processes and prepares the network for launch in the area in which the licensee will provide commercial service. The Commission believes this approach best fulfills its objective in the transition process of promoting ready access to the repurposed spectrum by 600 MHz Band wireless licensees when and where they need it, while at the same time providing for an orderly transition process for secondary and unlicensed users that currently are serving various important consumer needs using this spectrum.
 3. As noted, this definition will be one element of the 600 MHz transition rules. Under these rules, all full power and Class A television stations must cease operating in the spectrum repurposed for the 600 MHz Band no later than 39 months from issuance of the Channel Reassignment PN (i.e., by the end of the Post-Auction Transition Period). 600 MHz Band wireless licensees will not have access to the repurposed spectrum in an area during the Post-Auction Transition Period unless full power and Class A television operations have ceased operations in that area.
 4. For secondary and unlicensed users that currently are authorized to operate in this band, including low power television (“LPTV”) and TV translator stations, fixed broadcast auxiliary service operations (“BAS”), and unlicensed television white space (“TVWS”) devices, the Commission established a phased transition out of the 600 MHz Band. The transition procedures applicable to these categories of operations vary in certain regards, but all require that these operations cease in areas where the 600 MHz Band wireless licensee commences operations after providing the requisite notice. Except in the guard bands, LPTV and TV translator stations in the 600 MHz Band may continue to operate indefinitely unless they are in an area in which a 600 MHz Band wireless licensee provides advance written notice that it intends to commence operations and that the LPTV or TV translator station is likely to cause harmful interference to the licensee's operations in that area. LPTV or TV translator stations in the 600 MHz guard bands must cease operations no later than the end of the Post-Auction Transition Period. TVWS devices may continue to operate in the 600 MHz Band indefinitely, except in those areas in which a 600 MHz Band wireless licensee commences operations after providing the requisite notice to the TVWS database administrator. BAS licensees must vacate the 600 MHz Band by the end of the Post-Auction Transition Period, or earlier if notified that they are likely to cause harmful interference to a 600 MHz Band wireless licensee in an area in which it intends to commence operations. While several commenters in the Incentive Auction proceeding discussed the transition of secondary and unlicensed users out of the 600 MHz Band, the Commission received limited comment on how best to define when a 600 MHz Band wireless licensee commences operations for the purpose of these transition procedures.
 5. Under the Commission's proposed definition, a 600 MHz Band wireless licensee's operations would be deemed to “commence” prior to the licensee's launch of commercial services in an area, specifically when the licensee begins site commissioning tests. These site commissioning tests ordinarily take place in the late stages of a deployment, after the wireless licensee has completed construction of physical network infrastructure that will provide commercial service in the area. That is, they are conducted after a cell site has been fully constructed, with all base station equipment, antennas, feed systems, and other hardware installed, and with all power systems and backhaul connectivity installed and operational. This testing encompasses start-up procedures and system checks when the system is first powered up, a series of functionality tests, and over-the-air field tests, such as establishing mobile calls, validating coverage, and confirming handover between sectors. Site commissioning tests are used to confirm that all of the site infrastructure is working properly and is integrated into the licensee's network, and to enable the licensee to verify the site's coverage through direct measurements. To ensure the accuracy of this site commissioning testing, a licensee will require access to its 600 MHz Band spectrum in the area in which it is commencing operations so all of its facilities can be tested under the real world conditions for which they were designed and in an environment that is free from potential interference from others. Alternatively, should any testing by a wireless licensee be deemed the “commencement” of operations? Is there a specific stage of testing other than site commissioning tests that would be an appropriate benchmark? Commenters supporting one of these alternatives to the Commission's proposal above should explain how it meets the objectives set forth in the Incentive Auction Report and Order regarding an orderly transition process for existing secondary and unlicensed users in the 600 MHz Band.
 6. The Commission also proposes that a 600 MHz Band licensee's notification would cover the area served by the licensee's commercial service infrastructure deployment. Under this approach, the area subject to notification might include an entire metropolitan area, in the case of the initial launch for a market, or might be a smaller area, such as a highway corridor, where a licensee is deploying commercial service in phases. The 600 MHz Band licensee would be authorized to conduct site commissioning tests on all cell sites within the identified area, starting on the date provided in the notice. Alternatively, should the area subject to a wireless licensee's notification cover larger areas to encompass the licensee's phased deployment of infrastructure? Commenters proposing such alternatives should explain their reasoning and how their proposals meet the Commission's transition objectives.
 7. Under this proposed definition of “commence operations,” secondary and unlicensed users would continue to operate as set forth in the Incentive Auction Report and Order until the time prescribed by the notice from the 600 MHz Band wireless licensee that triggers their obligation to vacate the affected area(s) of the licensed spectrum. The Commission believes this proposed definition of “commence operations” best accomplishes its transition objectives.
 8. The Commission seeks comment on this proposed definition of “commence operations” for the purpose of the transition rules for the 600 MHz Band, including its proposal for determining the area to be covered by the licensee's notification. Commenters should discuss and quantify the costs and benefits of this proposal, as well as any suggested clarifications or revisions to the definition, and any proposed alternative approaches. In advocating an alternative definition, commenters should explain why the alternative proposal better serves the public interest and the Commission's policy goals than the definition being proposed.
 II. Procedural Matters
 A. Ex Parte Rules—Permit-But-Disclose Proceeding
 9. Pursuant to § 1.1200(a) of the Commission's rules, this matter shall be treated as a “permit-but-disclose” proceeding in accordance with the Commission's ex parte rules. Persons making ex parte presentations must file a copy of any written presentation or a memorandum summarizing any oral presentation within two business days after the presentation (unless a different deadline applicable to the Sunshine period applies). Persons making oral ex parte presentations are reminded that memoranda summarizing the presentation must (1) list all persons attending or otherwise participating in the meeting at which the ex parte presentation was made, and (2) summarize all data presented and arguments made during the presentation. If the presentation consisted in whole or in part of the presentation of data or arguments already reflected in the presenter's written comments, memoranda or other filings in the proceeding, the presenter may provide citations to such data or arguments in his or her prior comments, memoranda, or other filings (specifying the relevant page and/or paragraph numbers where such data or arguments can be found) in lieu of summarizing them in the memorandum. Documents shown or given to Commission staff during ex parte meetings are deemed to be written ex parte presentations and must be filed consistent with rule § 1.1206(b). In proceedings governed by rule § 1.49(f) or for which the Commission has made available a method of electronic filing, written ex parte presentations and memoranda summarizing oral ex parte presentations, and all attachments thereto, must be filed through the electronic comment filing system available for that proceeding, and must be filed in their native format (e.g., .doc, .xml, .ppt, searchable .pdf). Participants in this proceeding should familiarize themselves with the Commission's ex parte rules.
 B. Paperwork Reduction Analysis
 10. This document does not change, or propose to change, the information collection requirements subject to the Paperwork Reduction Act of 1995 (“PRA”), Public Law 104-13., contained in the Incentive Auction Report and Order. As a result, no new submission to the Office of Management and Budget is necessary to comply with the PRA requirements. In addition, it does not contain any new or modified “information collection burden for small business concerns with fewer than 25 employees,” pursuant to the Small Business Paperwork Relief Act of 2002, Public Law 107-198, see 44 U.S.C. 3506(c)(4).
 C. Regulatory Flexibility Analysis
 11. The actions in this document have not changed, or proposed to change, the Final Regulatory Flexibility Analysis (“FRFA”), which was set forth in the Incentive Auction Report and Order. Thus, no supplemental FRFA is necessary.
 Federal Communications Commission.
 Marlene H. Dortch,
 Secretary.
 [FR Doc. 2015-07486 Filed 4-2-15; 8:45 am]
 BILLING CODE 6712-01-P


text:
VDU RK skelbimų lenta::Iš klubo gyvenimo::Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę.
 Home VMU RC Forum VDU RK Forumas Iš klubo gyvenimo Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę.
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 06-02-2011 18:54:39
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 21-12-2010 12:49:50
 Ricardas (LY3RQ)
 Joined: 13-12-2010 20:32:09
 Location: Aleksotas, Kaunas
 Sveiki, Augustinai.
 Kol kas mokausi, deja ne su CW QRQ. Man kol kas ana labiau tinka, o mokslas tikrai bus baigiamas su CW QRQ.
 Dėl lenktyniavimo. Tai man jis neaktualus, kadangi: mokausi savo malonumui; mokausi kai galiu t.y. kaip ir V.I. Uljanovas - kai visi miega. Ir kaip bebūtų, tinka man tas V.I.U. garsusis posakis apie mokymąsi. O patirtim dalintis aš kviečiu ir kviečiau, konferencijoj taip pat.
 Perdavimo mokymąsis vyks taip, kaip ir patarėte, kolega. standartinis raktas; pusautomatinis raktas; klaviatūra.
 O dalyvavimas TB maratone CW modoj, ramiai atidedamas iki 2012m. sezono, kai tikrai galėsiu dirbti(max programa).
 Kadangi Naujieji ne už kalnų, gal atsiras kolegų, kurie vis žada pradėti - kaskart paskirdami naują datą, kad šie Naujieji ir būtų tas atskaitos taškas.
 Su viltimi Ričardas LY3RQ
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 21-12-2010 10:10:27
 Dėl priėmimo: įdomu , vis tik kokią mokymosi programą pasirinkai CW QRQ ar anglišką?
 Pastebėčiau, kad būtų įdomiau ir naudingiau, jog patirtimi pasidalintų keli tuo pačiu metu besimokantys piliečiai. Žinau bent tris VDU RK narius jau seniai besidabinančius išmokti telegrafą.
 O dabar susidaro puiki proga palenktyniauti su Tavimi, kas greičiau išmoks morziankę.
 Dėl perdavimo, man čia sunku patarti, nes mūsuose, ačių Dievui, yra dar gyvų mokytojų ir labiau patyrusių.
 Ar verta mokytis perdavinėti su paprastu telegrafo raktu, kai dabar dauguma dirba su varžybinėm programom, kur telegrafą formuoja pats kompiuteris?
 Ar reikalingas automatinis raktas, kai ryšį gali padaryti , baksnodamas klaviatūros mygtukus?
 Atsakymas priklausys nuo užsiduodamų tikslų ir bus individualus.
 Mano atsakymas būtų: reikia mokėti dirbti ir su kliamka ir su automatiniu raktu ir su klaviatūra.
 Nuo piliakalnių ir kai kuriose TB varžybose dirbu su kliamka.
 Paprastus QSO darau su automatiniu raktu.
 Varžybose dalyvauti man padeda kompiuteris ir klaviatūra.
 O mokėti dirbti su "klemka" yra kiekvieno radisto garbės reikalas.
 Pagirtina, kad pastaraisiaisias metais Lietuvos radijo mėgėjų sąskrydžiuose organizuojamos "kliamkos" varžybos. Įvaldyti paprastą raktą - irgi menas.
 Šalia mano avatare matai , kaip aš bandau laikyti telegrafo raktą. Ar teisingai? - sunku pasakyti , bet taip mane mokino a.a. Feliksas Norvaišas (UP2PN ).
 Tik tenka apgailestauti, kad retas mano operavimas su parastu raktu parodo visišką riešo sąnario sustabarėjimą.
 Na, jei pradžioje panorėsi kuo greičiau sudalyvauti TB Maratone CW modoj, užteks išmokti suversti klaviatūra korespondento šaukinį ir priimtą kontrolinį numerį, o visą kitą juodą darbą atliks kompiuteris.
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 20-12-2010 14:19:06
 Dėkoju, ir skaitantiems, ir rašantiems.
 Asmeninė patirtis... Pažanga, tai ji tokia kukli.... Pradžioj pirmas 10 raidžių išmokau gana greitai. Atrodė, kad stebuklas ivyks. Bet, po to kai atskirai pasimokiau dar 6 raides(išmokau kaip ir neblogai) ir pabandžiau mokintis visas kartu, gavosi šnipštas. Pradėjau painiotis.......... Klaida, ko gero mokinimasis atskirai.
 Bet ir dabar procesas vyksta toliau, dar kartą mokausi pirmąsias 8 raides ir kai nebus nė vienos klaidos per puslapi, bandysiu mokytis kitas. Priiminėti tikrai išmoksiu (per trumpesnį ar ilgesnį laiką/mokinuosi savo malonumui), ir tai tikrai TIKRAS malonumas. Bet net neįsivaizduoju kaip reikės mokintis perdavinėti. Mane, kuo toliau tuo labiau baugina – perdavimas, nors ir atrodo kad tai paprasčiau, nei priėmimas.
 Pagarbiai Ričardas LY3RQ
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 19-12-2010 13:35:46
 Pasižiūrėjau aš tą programą - G4FON. Nieko įpatingo. Man Giedriaus CW QRQ , atodo, daug patogesnė. Pažaidžiau su ja, net pakilo noras pasimokyti telegrafą iš naujo .
 Dabar turint tokias priemones, net mokytojo ieškot nereikia. Pakanka tik valios ir didelio noro. Viena kita savaitė ir išgirsim LY3RQ telegrafuojant kokiam maratone
 Subject :Re:Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 17-12-2010 08:51:12
 Labai sveikintina , Ričardai , kad ryžaisi savarankiškai išmokt telegrafą. Deja tenka pripažinti, kad telegrafas jaunimo tarpe pas mus išeina iš mados. Negirdėjau, kad šiais metais kas būtų pasigyręs, kad pavyko išmokti telegrafą . Bet telegrafo mylėtojų dar yra ir tikrai sulauksi atsiliepimų. Kaip man sekėsi mokytis , dar parašysiu.
 Dabar noriu paskebti, ką radau po ranka ir labai tinka šiai temai. Šiuos patarimus užtikau Giedriaus (LY2CG) programos CW QRQ pakuotėje. Gal dabar Vytas (LY2PU) turėtų ką pasakyti ir daugiau, bet tada , maždaug prieš penkis metus, ji rašė:
 " ...Linkstu prie tos žinomos nuomonės, kad pradėti mokytis reikia priiminėjant ženklus, perduodamus kuo didesniu greičiu (minimumas 100-120 ž./min. - gal net ir per mažas), ir darant reikiamos trukmės pauzes. Neleisti mokiniui skaičiuoti taškų/brūkšnių. Idealu būtų, kad jis net ir nežinotų, kiek ten jų yra, o tik klausytų garsą... Pradėti reikėtų ne pagal tas "panašumo sekas" a, u, v, 4; n, d, b, 6:, e, i, s, 5 ; ir t.t., o pagal tai, kas dažniausiai girdima eteryje - CQ, 73, LY, RST, 599, bk, sk ir t.t.; mokyti priimti ne tik po vieną raidę, bet ir visą kombinaciją. Jei dabar ką nors iš "hamų" mokyčiau, pradėčiau net ne nuo atskirų raidžių, o nuo tų frazių - CQ, DE, LY ir pan. Raidės - vėliau. Tame yra gili prasmė, manau, suprantate: jau po pirmo užsiėmimo mokinys gali pradėti klausyti eterį... Išmokus atskirti raides, sekantis etapas - perdavinėti tuo dideliu greičiu grupes po dvi atsitiktines raides, darant dideles pauzes. Vėliau - grupėmis po tris raides, po keturias, ir t.t. Ir nesustoti ties grupėmis iš penkių ženklų, o toliau mokytis priimti ir grupes iš šešių ar daugiau ženklų - tiek kiek reikia radijo mėgėjui dirbant eteryje... Tokia "hamiška" specifika - mes gi ne telegrafistai šifruotų duomenų po penkis ženklus perdavimui... Todėl ir mokytis reikia kitko ir kitaip... Mums, "hamams", liko šventa misija: neleisti numirti Morzės telegrafijai - niekas kitas čia nebepadės... 72/73, Vytas LY2PU "
 Subject :Kaip išmokti Morzės abėcėlę... 16-12-2010 20:52:42
 Tai mano pirmas publikuojamas ir pirmas mano verstas tekstas. Labai laukiu komentarų, labiausiai kritikos...
 Tiesa, tai tebuvo tik man įdomiausia straipsnio dalis ir jei nebūsiu sulygintas su žemėm, gal dar šiais metais spėsiu išversti ir atiduoti Jūsų teismui antrąją dalį.


text:
Ewidencje prowadzone dla potrzeb podatku VAT - Dodatek nr 10 do Poradnika VAT nr 13 (421) z dnia 10.07.2016 - CzasopismaKsiegowych.pl
 Aktualnie jesteś: Czasopisma Księgowych (strona główna) » Poradnik VAT » Archiwum dodatków » Dodatek nr 10 do Poradnika VAT nr 13 (421) z dnia 10.07.2016 » Szczegółowy spis treści
 Ewidencja zakupu prowadzona jest w celu określenia wysokości podatku naliczonego, podlegającego odliczeniu w danym okresie rozliczeniowym. Ujmuje się w niej oryginały otrzymanych faktur zakupu i (...)
 Prowadzenie ewidencji zakupu przy tzw. działalności mieszanej
 Rejestrowanie sprzedaży przez detalistów zwolnionych z obowiązku stosowania kasy fiskalnej
 REJESTROWANIE SPRZEDAŻY PRZEZ PODATNIKÓW ZWOLNIONYCH Z PODATKU VAT
 Podatnicy zwolnieni podmiotowo z podatku VAT to podmioty, o których mowa w art. 113 ust. 1 i 9 ustawy o VAT, nazwane przez ustawodawcę "drobnymi (...)
 EWIDENCJONOWANIE CZYNNOŚCI ZWOLNIONYCH PRZEDMIOTOWO Z VAT
 Obowiązki ewidencyjne zostały uregulowane odrębnie w stosunku do podatników, którzy wykonują wyłącznie czynności zwolnione z podatku VAT, na podstawie art. 43 ustawy o VAT, oraz (...)
 Podatnicy zwolnieni z obowiązku stosowania kas rejestrujących i rozliczający podatek dochodowy na zasadach ogólnych, mogą przenosić dane zawarte w ewidencji sprzedaży VAT do księgi przychodów (...)
 Podatnik zwolniony z obowiązku stosowania kas rejestrujących i rozliczający podatek dochodowy w formie ryczałtu od przychodów ewidencjonowanych może zrezygnować z prowadzenia odrębnej ewidencji przychodów dla (...)
 Nie naruszając zasad prowadzenia ewidencji dla celów podatku VAT, w odniesieniu do usług na ruchomym majątku rzeczowym przepisy wymuszają na podatnikach ewidencjonowanie elementów innych, niż (...)
 Wewnątrzwspólnotowe nabycie towaru występuje w sytuacji, gdy towar sprzedawany jest z jednego z krajów Wspólnoty na rzecz podmiotu polskiego, zobowiązanego do rozliczenia podatku należnego od (...)
 OBOWIĄZKI EWIDENCYJNE PODATNIKÓW KORZYSTAJĄCYCH ZE SZCZEGÓLNYCH PROCEDUR ROZLICZANIA PODATKU VAT
 Usługi elektroniczne, zaliczane do usług niematerialnych, traktowane są w ustawie o VAT w sposób szczególny. Aby zapobiec ewentualnym konfliktom pomiędzy podmiotami z krajów Wspólnoty, a (...)
 Wewnątrzwspólnotowe transakcje trójstronne określone są w art. 135, 136 i 138 ustawy o VAT i dotyczą transakcji, które spełniają łącznie poniższe warunki: w obrocie uczestniczy (...)
 W myśl art. 109 ust. 3a ustawy o VAT, podatnicy świadczący usługi, których miejscem świadczenia nie jest terytorium kraju, są obowiązani w prowadzonej ewidencji podać (...)
 Ewidencjonowanie obrotu przy zastosowaniu kasy rejestrującej
 W myśl art. 111 ust. 3a ustawy o VAT podatnicy prowadzący ewidencję przy zastosowaniu kas rejestrujących są obowiązani do: dokonywania wydruku paragonu fiskalnego lub faktury (...)
 Podatnik dokonujący sprzedaży towarów, dla których podstawą opodatkowania jest marża stosownie do art. 111 ust. 3b ustawy o VAT ewidencjonuje na potrzeby obliczenia osiąganego przez (...)
 Obowiązek podatkowy - co do zasady - powstaje z chwilą dokonania dostawy towarów lub wykonania usługi. Jeżeli jednak przed dostawą towaru lub wykonaniem usługi otrzymano (...)
 Z § 3 ust. 3 rozporządzenia w sprawie kas wynika, że w kasie fiskalnej nie ewidencjonuje się zwrotów towarów i uznanych reklamacji towarów i usług. (...)
 Zasady dokonywania korekty obrotu w związku z popełnieniem tzw. oczywistych pomyłek zostały uregulowane w § 3 ust. 5 rozporządzenia w sprawie kas. W myśl tego (...)


type: caselaw

text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/57
 Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Van Beers/Комисия
 (Дело F-126/07)
 (2008/C 22/110)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Isabelle Van Beers (Woluwe-St-Etienne, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването (ОН), с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателя във връзка с атестационната процедура за 2006 г.,
 —
 да се установи незаконосъобразността на член 4, параграф 2 от общите разпоредби за изпълнението (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 45а от Правилника за длъжностните лица, доколкото той има за резултат или изключване на вземането под внимание на действителното ниво на задачите, изпълнявани от кандидата за атестиране, или поддържане на разлика между старите категории С* и В* след 30 април 2006 г.,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, длъжностно лице в Комисията със степен AST 6, е подал кандидатурата си в рамките на атестационната процедура за 2006 г. На 29 март 2007 г. ОН потвърждава окончателно решението си от 22 февруари 2007 г., след обжалване на последното от жалбоподателя, да не уважи неговата кандидатура за атестационната процедура за 2006 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди на първо място, че е налице явна грешка в преценката.
 Той изтъква освен това незаконосъобразността на член 4, параграф 2 от ОРИ на член 45а от Правилника за длъжностните лица.
 Жалбоподателят твърди по-специално, че е налице нарушение на принципите на равно третиране и забрана за дискриминация и на пропорционалност, нарушение на принципите на добро управление и на право на служебно развитие, както и на принципа на защита на оправданите правни очаквания.


text:
2021 1 12
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 10/8
 AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 3/2020
 2020 m. gruodžio 22 d.
 kuriuo pratęsiami Bendradarbiavimo žemės ūkio ir kaimo srityse techninio centro (CTA) vykdomosios valdybos narių įgaliojimai [2021/20]
 AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Partnerystės susitarimą tarp Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių (1), ypač į jo III priedo 2 straipsnio 5 dalį,
 atsižvelgdamas į 2013 m. lapkričio 7 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimą Nr. 5/2013 dėl Bendradarbiavimo žemės ūkio ir kaimo srityse techninio centro (CTA) statuto (2), ypač į jo priedo 5 straipsnio 4 dalį,
 kadangi:
 (1)
 CTA statuto 5 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Bendradarbiavimo žemės ūkio ir kaimo srityse techninio centro (CTA) vykdomosios valdybos narius skiria AKR ir ES ambasadorių komitetas, laikydamasis savo nustatytų procedūrų, ne ilgesniam kaip penkerių metų laikotarpiui ir atlieka laikotarpio vidurio peržiūrą;
 (2)
 pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 1 dalį šis susitarimas turėjo nustoti galioti 2020 m. vasario 29 d.;
 (3)
 vadovaujantis 2019 m. gruodžio 17 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 3/2019 priimti pereinamojo laikotarpio priemones pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 4 dalį (3), AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatų taikymas buvo pratęstas iki 2020 m. gruodžio 31 d. arba kol įsigalios naujasis susitarimas, arba kol Sąjungos ir AKR valstybių naujasis susitarimas bus pradėtas laikinai taikyti, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė;
 (4)
 vadovaujantis 2020 m. vasario 24 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 1/2020 dėl Bendradarbiavimo žemės ūkio ir kaimo srityse techninio centro (CTA) vykdomosios valdybos narių ir direktoriaus skyrimo (4), Vykdomosios valdybos narių įgaliojimai baigiasi 2020 m. gruodžio 31 d.;
 (5)
 vadovaujantis 2020 m. gruodžio 4 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 2/2020 iš dalies pakeisti AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimą Nr. 3/2019 siekiant priimti pereinamojo laikotarpio priemones pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 4 dalį (5), AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatų taikymas buvo pratęstas iki 2021 m. lapkričio 30 d. arba kol įsigalios naujasis susitarimas, arba kol Sąjungos ir AKR valstybių naujasis susitarimas bus pradėtas laikinai taikyti, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė;
 (6)
 CTA vykdomosios valdybos narių įgaliojimai turėtų būti pratęsti,
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 Nedarant poveikio vėlesniems sprendimams, kuriuos AKR ir ES ambasadorių komitetas turėtų priimti atsižvelgiant į savo prerogatyvas, toliau išvardytų asmenų, kurie yra CTA vykdomosios valdybos nariai, įgaliojimai pratęsiami iki 2021 m. lapkričio 30 d.:
 —
 prof. Augusto Manuel CORREIA,
 —
 David HUNTER,
 —
 Helena JOHANSSON,
 —
 Abel KPAWILINA-NAMKOISSE,
 —
 dr. Boitshoko NTSHABELE ir
 —
 Frederike PRAASTERINK.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje 2020 m. gruodžio 22 d.
 AKR ir ES ambasadorių komiteto vardu
 Pirmininkas
 Michael CLAUSS
 (1) OL L 317, 2000 12 15, p. 3.
 (2) OL L 309, 2013 11 19, p. 50.
 (3) OL L 1, 2020 1 3, p. 3.
 (4) OL L 72, 2020 3 9, p. 26.
 (5) OL L 420, 2020 12 14, p. 32.


type: wikipedia

text:
Le couvent Sainte-Claire est un couvent cloîtré de l'ordre des Clarisses situé dans la rue San Roque, à Saint-Jacques-de-Compostelle (province de La Corogne), en Espagne.
 Histoire
 Le couvent a été fondé à l'extérieur des remparts, au nord de la ville, en 1260 grâce à des dons de la ville de Compostelle et de l'épouse du roi Alphonse X le Sage, Yolande d'Aragon. C'est le premier couvent de Clarisses en Galice (celui de Pontevedra a été fondé en 1271). Le fait d'être fondé et promu par Yolande d'Aragon dans la seconde moitié du , lui a vaut le titre de "Royal".
 Il a subi diverses modifications au cours des siècles, la première au grâce aux donations de l'abbesse Isabel de Grenade, et plus tard aux et , qui lui ont donné son aspect baroque actuel. Les architectes Domingo de Andrade, Fray Gabriel Domínguez, Pedro Arén et Simón Rodríguez ont participé à ces travaux.
 Le couvent Sainte-Claire a été déclaré monument national en 1940.
 Description
 Façade
 La façade de l'église, œuvre de Simón Rodríguez, est une grande œuvre de l'architecture baroque de Compostelle.
 La façade est l'œuvre de Simón Rodríguez en 1719, dans le style baroque compostellan, également connu sous le nom de "baroque à plaques" en raison des formes géométriques pures qui semblent se superposer aux murs : un style imposé par la dureté du granit, qui exige une sculpture de formes accentuées.
 Il s'agit d'une façade-rideau qui laisse place à un petit jardin où se cache la véritable et simple façade de l'église. Comme l'ensemble du couvent, cette façade est réalisée en maçonnerie de granit, en trois sections, et se distingue par son grand dynamisme baroque dû aux jeux d'ombre et de lumière provoqués par l'intense décoration centrée sur la section centrale. Il y a un excès d'ornementation originale: très caractéristiques sont les grandes corniches, les volutes, les frontons brisé et les grands cylindres de pierre dans l'angle de la façade, comme des tonneaux, qui créent une sensation de grande instabilité.
 Intérieur
 À l'intérieur, les treillis typiques des cloîtres sont remarquables. Dans l'église, on trouve plusieurs autels de style churrigueresque dédiés à des saints franciscains et le principal retable baroque réalisé par Domingo de Andrade en 1700 dans lequel est vénérée l'Immaculée Conception, objet d'une grande dévotion pour les Clarisses et les Franciscains. On y trouve également une chaire en granit et les armoiries de l'ancien bâtiment médiéval. Les retables du transept sont dédiés à Saint Antoine de Padoue et à la Vierge Marie.
 Culture
 La tradition veut que, tant à Saint-Jacques-de-Compostelle que dans d'autres villes comme Pontevedra, pour qu'il ne pleuve pas le jour du mariage, on doit apporter un panier d'œufs à un couvent de Clarisses.
 Aujourd'hui, 13 religieuses vivent dans le couvent et, en plus de leurs prières, elles s'occupent des travaux pour les particuliers, comme la broderie et le repassage.
 L'église est ouverte au public uniquement avant et après la messe. La messe a lieu tous les jours à sept heures du soir, et la récitation du chapelet a lieu tous les jours à 18 h 30.
 Galerie
 Notes
 Voir également
 Bibliographie
 .
 Articles connexes
 Couvent Sainte-Claire de Pontevedra
 Saint-Jacques-de-Compostelle
 Église dédiée à sainte Claire
 Couvent de Clarisses
 Édifice religieux en Galice
 Monument dans la province de La Corogne
 Église en Espagne
 Architecture baroque en Espagne
 Couvent fondé au XIIIe siècle


text:
10.10.98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 312/13
 3. Der Vollzug dieser Entscheidung der Kommission wird päischen Union und die Kommission der Europäischen
 bis zur Verkündung des Urteils des Gerichts, mit dem Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der Euro-
 das Hauptverfahren beendet wird, ausgesetzt. päischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeûbevollmäch-
 tigter der Klägerinnen ist Rechtsanwalt Dr. Gerrit Schohe,
 4. Die Entscheidung über die Kosten bleibt vorbehalten. Hamburg (BRD), Zustellungsanschrift: Kanzlei des Rechts-
 anwalts Dr. Marc Baden, 34b, rue Philippe II, Luxemburg.
 Die Klägerinnen beantragen,
 BESCHLUSS DES PR3⁄4SIDENTEN DES GERICHTS
 ERSTER INSTANZ Ð festzustellen, daû die Beklagten verpflichtet sind, den
 vom 15. Juli 1998 Klägerinnen den Schaden zu ersetzen, den die Kläge-
 rinnen durch die Anwendung der Verordnung (EWG)
 in der Rechtssache T-73/98 R, SocieÂteÂ chimique Prayon- Nr. 404/93 des Rates über die gemeinsame Marktorga-
 Rupel SA gegen Kommission der Europäischen Gemein- nisation für Bananen und insbesondere durch die
 schaften Anwendung der Artikel 17 bis 19 und 21 Absatz 2 die-
 (Staatliche Beihilfen Ð Verfahren des vorläufigen Rechts- ser Verordnung und durch die Anwendung der Verord-
 schutzes Ð Streithilfe Ð Einstweilige Anordnungen Ð nung (EWG) Nr. 1442/93 der Kommission mit Durch-
 Dringlichkeit Ð Keine Dringlichkeit) führungsbestimmungen zu der Einfuhrregelung für
 Bananen insoweit erlitten haben bzw. weiter erleiden,
 (98/C 312/35) als diese Verordnungen und insbesondere Artikel 19
 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 404/93 erstens
 (Verfahrenssprache: Französisch) die Aufnahme der Klägerinnen in den abgeschlossenen
 Kreis der Marktbeteiligung der 1Gruppe Aa (Artikel 2a
 In der Rechtssache T-73/98 R, SocieÂteÂ chimique Prayon- der Verordnung (EWG) Nr. 1442/93) davon abhängig
 Rupel SA, mit Sitz in Engis (Belgien), Prozeûbevollmäch- machen, daû die Klägerinnen in den Jahren 1989 bis
 tigter: Rechtsanwalt Bernard van de Walle de Ghelcke, 1991 Drittlandsbananen vermarktet haben, zweitens
 Brüssel, Zustellungsanschrift: Kanzlei des Rechtsanwalts den Umfang der den Klägerinnen im Rahmen der
 Freddy Brausch, 11, rue Goethe, Luxemburg, gegen Kom- 1Gruppe Aa zustehenden Einfuhrbescheinigungen
 mission der Europäischen Gemeinschaften (Bevollmächtig- davon abhängig machen, welche Referenzmengen die
 ter: Dimitris Triantafyllou) wegen Aussetzung der Durch- Klägerinnen in den Jahren 1989 bis 1991 gebildet
 führung der Entscheidung der Kommission SG(98) D/631 haben, und drittens Marktbeteiligte, die in den Jahren
 über die staatlichen Beihilfen N 198/97 und NN 81/97 Ð 1989 bis 1991 ihren Sitz in der ehemaligen DDR hat-
 Deutschland Ð Finanzielle Maûnahmen zugunsten des ten, erst ab dem Zeitpunkt (deutsche Wiedervereini-
 Unternehmens Chemische Werke Piesteritz GmbH und auf gung am 3. Oktober 1990) bilden konnten, in dem das
 Erlaû sonstiger einstweiliger Anordnungen hat der Präsi- Gebiet der ehemaligen DDR Bestandteil des Gebiets
 dent des Gerichts am 15. Juli 1998 einen Beschluû mit fol- der damaligen Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft
 gendem Tenor erlassen: wurde;
 1. Die Bundesrepublik Deutschland wird als Streithelfe-
 rin zur Unterstützung der Anträge der Kommission Ð den Parteien aufzugeben, binnen einer von dem
 zugelassen. Gericht festzusetzenden Frist ab Erlaû des Urteils mit-
 zuteilen, auf welche zu zahlenden Beträge sie sich geei-
 2. Dem Antrag der SocieÂteÂ chimique Prayon-Rupel SA, nigt haben bzw., falls eine Einigung nicht erzielt wird,
 bestimmte Teile ihres Antrags auf Aussetzung der dem Gericht binnen derselben Frist ihre bezifferten
 Durchführung der Entscheidung vertraulich zu behan- Anträge vorzulegen;
 deln, wird für das Verfahren der einstweiligen Anord-
 nung stattgegeben. Ð die Kostenentscheidung vorzubehalten.
 3. Der Antrag auf Erlaû einstweiliger Anordnungen wird
 zurückgewiesen. Klagegründe und wesentliche Argumente
 4. Die Kostenentscheidung bleibt vorbehalten. Die Klägerinnen, Mitglieder der Atlanta-Gruppe, haben
 ihren Sitz im Gebiet der ehemaligen Deutschen Demokrati-
 schen Republik (DDR) bzw. hatten ihren Sitz dort in den
 Jahren 1989 bis 1991. Sie begehren unter anderem Ersatz
 des Schadens, der ihnen daraus entstanden sei, daû sie
 Klage der Hameico Stuttgart GmbH u. a. gegen den Rat nach der Gemeinschaftsregelung über die Marktorganisa-
 der Europäischen Union und die Kommission der Euro- tion nicht während des gesamten Referenzzeitraums (1989
 päischen Gemeinschaften, eingereicht am 30. Juni 1998 bis 1991), sondern nur während des Zeitraums vom
 (Rechtssache T-99/98) 3. Oktober 1990 bis zum 31. Dezember 1991 erstmalige
 Referenzmengen bilden konnten.
 (98/C 312/36)
 (Verfahrenssprache: Deutsch) Die Klägerinnen behaupten einen durch die Marktorgani-
 sation verursachten Mengenentzug, da diese keine Über-
 Hameico Stuttgart GmbH u. a., Stuttgart (BRD), haben gangsregelung enthalte, die es Drittlands-Marktbeteiligten
 am 30. Juni 1998 eine Klage gegen den Rat der Euro- ermöglicht hätte, ihre geschäftlichen Dispositionen in klei-
 ---pagebreak--- C 312/14 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 10.10.98
 nen Mengen an die Marktorganisation anzupassen und Die Klägerin beantragt,
 ihre Investitionen abzuschreiben, die sie auf der Grundlage
 der vor Inkrafttreten der Marktorganisation eingeführten
 Mengen getätigt hätten. Die Klägerinnen hätten den erst- Ð die Beklagte zu verurteilen, an die Klägerin
 maligen Referenzzeitraum von 1989 bis 1991 nur zu 7 923 791,00 USD nebst 10 % Zinsen hieraus seit dem
 einem geringen Teil ausnutzen können, um Referenzmen- 25. September 1991 zu zahlen,
 gen zu bilden. Sie würden weitaus weniger Einfuhrlizenzen
 erhalten, als wenn ihnen Ð wie allen anderen Drittlands-
 Marktbeteiligten Ð ein Referenzzeitraum von drei Jahren Ð die Beklagte zur Tragung der Kosten zu verurteilen.
 zur Verfügung gestanden hätte.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Die Klägerinnen rügen eine Verletzung der Verteidigungs-
 rechte, da die Kommission eine Anhörung der Drittlands-
 Marktbeteiligten abgelehnt habe, solange diese nicht Die Klägerin, eine in der Bau- und Immobilienbranche
 zusammen mit den Gemeinschafts- und AKP-Marktbetei- tätige Aktiengesellschaft italienischen Rechts, sei auf Basis
 ligten 1mit einer Stimmea sprechen würden. Weiterhin eines mit der Beklagten abgeschlossenen Vertrags für das
 werden ein Verstoû gegen das Diskriminierungsverbot des auf der Grundlage des 3. AKPÐEWG-Abkommens von
 Artikels 40 Absatz 3 EG-Vertrag sowie die Verletzung des LomeÂ für Somalia aufgelegte Entwicklungshilfeprojekts
 Grundsatzes des Vertrauensschutzes gegenüber den Dritt- 1Baardaheere Agricultural Experimental Stationa und für
 lands-Marktbeteiligten im allgemeinen (die keine Möglich- die Durchführung eines Projekts im Rahmen des 6. Euro-
 keit gehabt hätten, sich in kleinen Schritten auf den tief- päischen Entwicklungsfonds in Somalia tätig geworden.
 greifenden Mengenentzug einzustellen) geltend gemacht.
 Auûerdem seien durch die Anwendung der gemeinsamen
 Marktorganisation auf die Klägerinnen diese in ihrer wirt- Die Beklagte werde nunmehr als Verwalterin dieses Ent-
 schaftlichen Betätigungsfreiheit verletzt. Abschlieûend wird wicklungsfonds und Dienstherrin eines ihr untergebenen
 ein Verstoû gegen die Entscheidung des Streitbeilegungs- Dienstnehmers, nämlich ihres Delegierten für Somalia, auf
 gremiums der Welthandelsorganisation (WTO) geltend der Grundlage dessen rechtswidrigen schadenersatzpflichti-
 gemacht, mit der wesentliche Bestimmungen der gemeinsa- gen Handelns in Anspruch genommen: Trotz der bürger-
 men Marktorganisation, insbesondere ihr Lizenzsystem kriegsähnlichen Unruhen in den Jahren 1990/91 hätte die-
 mit Bestimmungen des Allgemeinen Zoll- und Handelsab- ser Delegierte die Klägerin trotz deren geäuûerter erheb-
 kommens und des Allgemeinen Abkommens über den licher Bedenken an einem weiteren Verbleiben im Land
 Handel mit Dienstleistungen, unvereinbar seien. Die dazu angehalten, den mit der Beklagten geschlossenen Ver-
 Gemeinschaft habe daher die Klägerinnen im Wege des trag zu erfüllen. Ferner habe der Delegierte die Klägerin
 Schadensersatzes so zu stellen, wie sie stünden, wenn die sogar dazu angehalten, daû sie über die Erfüllung des Ver-
 WTO-widrige gemeinsame Marktorganisation nie in Kraft trags hinaus für mindestens zwei Monate die erstellten
 getreten wäre. Werke instand zu halten und zu überwachen habe. Ent-
 sprechende Schadenersatzansprüche habe die Klägerin bei
 der Beklagten bereits im Jahr 1991 schriftlich angemeldet,
 zumal durch kriegerische Akte der Guerilla (Zerstörung
 und Raub von Material und Maschinen, Verwüstung und
 Plünderung des Hauptbüros samt Werkstätten) und daraus
 folgender Aufwendungen (Evakuierungskosten, Abfin-
 dungsansprüche der ausländischen Mitarbeiter usw.) der
 Klage der Fratelli Murri SpA gegen die Kommission der Klägerin ein Gesamtschaden in Höhe von 7 923 791,00
 Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 13. Juli USD entstanden sei.
 1998
 (Rechtssache T-106/98) Die der Beklagten zuzurechnende rechtswidrige Handlung
 erblickt die Klägerin darin, daû deren Delegierter trotz
 (98/C 312/37)
 Vorhersehbarkeit der Auflösung staatlicher Strukturen in
 Somalia wiederholt angeordnet habe, den Vertrag zu erfül-
 len und das Projekt zu unterhalten und zu überwachen. In
 (Verfahrenssprache: Deutsch) Kenntnis dieser Situation, möglicherweise aber in Fehlein-
 schätzung der Entwicklung, habe es der Delegierte nicht
 zugelassen, daû die Arbeiten vorzeitig beendet und
 Maschinen und Einrichtungen rechtzeitig auûer Landes
 Fratelli Murri SpA, Rom (Italien), hat am 13. Juli 1998 gebracht werden. Dadurch sei gegen den Grundsatz der
 eine Klage gegen die Kommission der Europäischen Verhältnismäûigkeit verstoûen worden. Bei korrekter und
 Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der Europäi- rechtmäûiger Abwägung der beteiligten Interessen hätte
 schen Gemeinschaften eingereicht. Prozeûbevollmächtigter der Delegierte Ð nicht zuletzt infolge der wiederholten
 der Klägerin ist Rechtsanwalt Karl-Gustav von Luschka, ausdrücklichen Hinweise der Klägerin auf die Gefährlich-
 Plauen (BRD), Zustellungsanschrift: Rechtsanwalt Claude keit der Situation Ð erkennen müssen, daû das Entwick-
 Medernach, Kanzlei Arendt & Medernach, 8Ð10, rue lungshilfeprojekt nicht dauerhaft gesichert und damit ver-
 Mathias Hardt, Luxemburg. loren gewesen sei. Vielmehr sei durch die ergangenen