text:
 14.12.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 335/19
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1337/2013
 z 13. decembra 2013,
 ktorým sa stanovujú pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011, pokiaľ ide o uvedenie krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu pre čerstvé, chladené a mrazené mäso zo svíň, oviec, kôz a hydiny
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004 (1), a najmä na jeho článok 26 ods. 8,
 keďže:
 (1)
 V článku 26 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1169/2011 sa stanovuje povinnosť uvádzať krajinu pôvodu alebo miesto pôvodu na etikete mäsa, ktoré patrí pod číselné znaky kombinovanej nomenklatúry uvedené v prílohe XI k uvedenému nariadeniu, t. j. čerstvé, chladené a mrazené mäso zo svíň, oviec alebo kôz a hydiny.
 (2)
 Je potrebné nájsť rovnováhu medzi potrebou informovať spotrebiteľov a dodatočnými nákladmi pre hospodárske subjekty a vnútroštátne orgány, ktoré majú vplyv na konečnú cenu výrobku. V rámci posúdenie vplyvu a v štúdii, ktorú si objednala Komisia, sa preskúmalo niekoľko možností, ako uvádzať krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu, pokiaľ ide o najdôležitejšie fázy životného cyklu zvierat. Z výsledkov vyplýva, že spotrebitelia si vyžadujú najmä informácie o mieste chovu daného zvieraťa. Poskytovanie povinnej informácie o mieste narodenia zvieraťa by si vyžadovalo zriadenie nových systémov vysledovateľnosti na úrovni poľnohospodárskych podnikov, z čoho by vyplývali príslušné náklady, zatiaľ čo označenie miesta zabitia možno vykonať za prijateľné náklady a poskytuje pre spotrebiteľa cenné informácie. Pokiaľ ide o geografické označenie, existuje dôkaz, že označenie členského štátu alebo tretej krajiny by pre spotrebiteľov predstavovalo najdôležitejšiu informáciu.
 (3)
 V rámci nariadenia (EÚ) č. 1169/2011 sa pojem „krajina pôvodu“ potraviny určuje v súlade s článkami 23 až 26 nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (2). V prípade živočíšnych produktov, na ktoré tento pojem odkazuje, znamená krajina, v ktorej je výrobok úplne získaný, pokiaľ ide o mäso, krajinu, v ktorej sa zviera narodilo, chovalo a zabilo. V prípade, že sa viaceré krajiny zapojili do produkcie potravín, tento pojem odkazuje na krajinu, v ktorej sa ako v poslednej uskutočnilo ich podstatné a hospodársky odôvodnené spracovanie alebo prepracovanie. Avšak uplatňovanie tohto pojmu v situáciách, keď mäso pochádza zo zvierat, ktoré sa narodili, boli chované a zabité v rôznych krajinách, by znamenalo nedostatočné informovanie spotrebiteľov o pôvode tohto mäsa. Vo všetkých týchto situáciách je preto potrebné na etikete stanoviť označenie členského štátu alebo tretej krajiny, kde sa zviera chovalo v období, ktoré predstavuje významnú časť normálneho cyklu chovu pre každý druh, ako aj členského štátu alebo tretej krajiny, kde bolo zabité. Pojem „pôvod“ by mal byť vyhradený pre mäso získané zo zvierat, ktoré boli narodené, chované a zabité a teda úplne získané v jednom členskom štáte alebo tretej krajine.
 (4)
 V prípadoch, keď bolo zviera chované v niekoľkých členských štátoch alebo v tretích krajinách a podmienka času chovu nemôže byť splnená, by sa príslušné označenie miesta chovu malo zabezpečiť tak, aby sa lepšie vyhovelo potrebám spotrebiteľa a zamedzilo sa zbytočnej zložitosti etikety.
 (5)
 Okrem toho by sa mali ustanoviť pravidlá balení obsahujúcich kusy mäsa z rovnakých alebo rozdielnych druhov získané zo zvierat chovaných a zabitých v rôznych členských štátoch alebo tretích krajinách.
 (6)
 Tento systém označenia si vyžaduje pravidlá vysledovateľnosti vo všetkých fázach výroby a distribúcie mäsa, od zabitia až po balenie, aby sa zabezpečila súvislosť medzi označeným mäsom a zvieraťom alebo skupinou zvierat, z ktorého, resp. ktorých sa dané mäso získalo.
 (7)
 Mali by sa ustanoviť osobitné pravidlá pre mäso dovážané z tretích krajín, v prípade ktorého nie sú dostupné informácie vyžadované v súvislosti s označovaním.
 (8)
 Pokiaľ ide o mleté mäso a odrezky, vzhľadom na charakteristiku ich výrobných procesov by hospodárske subjekty mali mať možnosť využívať zjednodušený systém označení.
 (9)
 Z hľadiska obchodného záujmu informácií, ktoré sa majú podľa tohto nariadenia poskytovať, by prevádzkovatelia potravinárskych podnikov mali mať možnosť doplniť na povinnom označení na etikete ostatné údaje odkazujúce na pôvod mäsa.
 (10)
 Keďže príslušné ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1169/2011 sa uplatňujú od 13. decembra 2014, a v jeho článku 47 sa stanovuje uplatňovanie vykonávacích pravidiel podľa tohto nariadenia od 1. apríla každého kalendárneho roka, toto nariadenie by sa malo začať uplatňovať od 1. apríla 2015.
 (11)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Predmet a rozsah pôsobnosti
 Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá o označovaní krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu na etikete čerstvého, chladeného a mrazeného mäsa zo svíň, oviec, kôz a hydiny, na ktoré sa vzťahujú príslušné číselné znaky kombinovanej nomenklatúry uvedené v prílohe XI k nariadeniu (EÚ) č. 1169/2011.
 Článok 2
 Vymedzenie pojmov
 1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje vymedzenie pojmu „prevádzkovateľ potravinárskeho podniku“ uvedené v bode 3 článku 3 nariadenia (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady (3), vymedzenie pojmu „prevádzkareň“ uvedené v článku 2 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4), ako aj vymedzenia pojmov „mleté mäso“, „bitúnok“ a „rozrábkareň“, ktoré sú uvedené v bodoch 1.13, 1.16 a 1.17 prílohy I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
 2. Uplatňuje sa aj toto vymedzenie pojmov:
 a)
 „odrezky“ sú kúsky mäsa malej veľkosti, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky kombinovanej nomenklatúry uvedené v prílohe XI k nariadeniu (EÚ) č. 1169/2011, uznané za vyhovujúce pre ľudskú spotrebu, ktoré sú výlučne výsledkom spracovania rezaním a získali sa pri vykosťovaní jatočných tiel alebo pri rozrábaní mäsa;
 b)
 „dávka“ je mäso, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky kombinovanej nomenklatúry uvedené v prílohe XI k nariadeniu (EÚ) č. 1169/2011, získané z jediného druhu, s kosťami alebo bez kostí, tiež rozrobené alebo mleté, nakrájané, mleté alebo balené za prakticky tých istých podmienok.
 Článok 3
 Vysledovateľnosť
 1. Prevádzkovatelia potravinárskych podnikov musia mať na všetkých fázach výroby a distribúcie mäsa uvedeného v článku 1 zavedený systém identifikácie a registrácie a využívať ho.
 2. Tento systém sa využíva takým spôsobom, aby sa:
 a)
 zabezpečila spojitosť medzi mäsom a zvieraťom alebo skupinou zvierat, z ktorých bolo získané, pričom vo fáze zabitia je za zabezpečenie tejto spojitosti zodpovedný bitúnok a
 b)
 spolu s mäsom zabezpečil prenos informácií týkajúcich sa označenia uvedeného v článkoch 5, 6 alebo 7, podľa potreby, hospodárskym subjektom v ďalších fázach výroby a distribúcie.
 Každý prevádzkovateľ potravinárskeho podniku je zodpovedný za uplatňovanie systému identifikácie a registrácie, ako sa uvádza v prvom pododseku, vo fáze výroby a distribúcie, v ktorom pôsobí.
 Prevádzkovateľ potravinárskeho podniku, ktorý balí alebo označuje mäso v súlade s článkami 5, 6 alebo 7 musí zabezpečiť zhodu medzi kódom dávky, ktorým sa identifikuje mäso dodávané spotrebiteľovi alebo zariadeniu spoločného stravovania, a príslušnou dávkou alebo dávkami mäsa, z ktorých sa odvodzuje obal alebo označená dávka. Všetky balenia s rovnakým kódom dávky musia zodpovedať rovnakým označeniam podľa článkov 5, 6 alebo 7.
 3. Systémom uvedeným v odseku 1 sa zaznamenáva najmä príchod zvierat, jatočných tiel alebo ich častí do prevádzkarne prevádzkovateľa potravinárskeho podniku a odchod z neho, podľa potreby, a zabezpečuje sa zhoda medzi príchodmi a odchodmi.
 Článok 4
 Skupina zvierat
 1. Veľkosť skupiny zvierat uvedených v článku 3 sa vymedzí podľa:
 a)
 počtu jatočných tiel rozrobených spoločne a predstavujúcich pre príslušnú rozrábkareň v prípade rozrábky jatočných tiel jednu dávku;
 b)
 počtu jatočných tiel, z ktorých mäso predstavuje pre príslušnú rozrábkareň alebo prevádzkareň na mletie mäsa v prípade rozrábky jatočných tiel alebo ich mletia jednu dávku.
 2. Veľkosť dávky nesmie presiahnuť objem jednodňovej výrobu v jednej prevádzkarni.
 3. Okrem prípadu, keď sa pri zostavovaní dávok uplatňuje článok 7, musia prevádzkarne, v ktorých je mäso rozrábané alebo mleté, zabezpečiť, že všetky jatočné telá v dávke zodpovedajú zvieratám, na ktorých mäso sa používajú rovnaké označenia v súlade s článok 5 ods. 1 alebo článkom 5 ods. 2.
 Článok 5
 Označovanie mäsa
 1. Etiketa na mäse uvedenom v článku 1, ktoré je určené na dodanie konečnému spotrebiteľovi alebo zariadeniam spoločného stravovania, musí obsahovať tieto údaje:
 a)
 členský štát alebo tretiu krajinu, v ktorom resp. ktorej sa uskutočnil chov, označené ako „Chované v: (názov členského štátu alebo tretej krajiny)“, podľa týchto kritérií:
 i)
 v prípade svíň:
 —
 v prípade, že je zabité zviera staršie ako 6 mesiacov, členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej trvalo posledné chovné obdobie aspoň štyri mesiace,
 —
 v prípade, že je zabité zviera mladšie ako 6 mesiacov a so živou hmotnosťou aspoň 80 kilogramov, členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej sa zviera chovalo po tom, ako dosiahlo 30 kilogramov,
 —
 v prípade, že je zabité zviera mladšie ako 6 mesiacov a so živou hmotnosťou menej ako 80 kilogramov, členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej sa uskutočnilo celé chovné obdobie,
 ii)
 v prípade oviec a kôz: členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej posledné chovné obdobie trvalo najmenej šesť mesiacov alebo v prípade, že je zabité zviera mladšie ako šesť mesiacov, členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej sa uskutočnilo celé chovné obdobie;
 iii)
 v prípade hydiny: členský štát alebo tretia krajina, v ktorom resp. v ktorej posledné chovné obdobie trvalo najmenej jeden mesiac alebo v prípade, že je zabité zviera mladšie ako jeden mesiac, členský štát alebo tretiu krajinu, v ktorom resp. v ktorej sa uskutočnilo celé chovné obdobie po tom, ako sa uskutočnilo vykrmovanie;
 b)
 členský štát alebo tretiu krajinu, v ktorom resp. ktorej bolo zviera zabité, označené ako „Zabité v: (názov členského štátu alebo tretej krajiny)“ a
 c)
 kód dávky, ktorým sa identifikuje mäso dodané spotrebiteľovi alebo zariadeniu spoločného stravovania.
 V prípade, že sa chovné obdobie uvedené v písmene a) nedosiahne v žiadnom z členských štátov alebo žiadnej z tretích krajín, kde bolo zviera chované, označenie uvedené v písmene a), sa nahrádza takto „Chované v: niekoľkých členských štátoch EÚ“, alebo ak mäso alebo zvieratá boli dovezené do Únie, „Chované v: niekoľkých krajinách mimo EÚ“ alebo „Chované v: niekoľkých štátoch EÚ a krajinách mimo EÚ“.
 Avšak v prípade, že sa chovné obdobie uvedené v písmene a) nedosiahne v žiadnom z členských štátov alebo žiadnej z tretích krajín, kde bolo zviera chované, označenie uvedené v písmene a) sa môže nahradiť takto „Chované v: (zoznam členských štátov alebo tretích krajín, kde bolo zviera chované)“, v prípade, ak prevádzkovateľ potravinárskeho podniku preukáže k spokojnosti príslušného orgánu, že dané zviera bolo chované v daných členských štátoch alebo tretích krajinách.
 2. Označenia uvedené v písm. a) a b) odseku 1 sa môžu nahradiť označením „Pôvod: (názov členského štátu alebo tretej krajiny)“, ak prevádzkovateľ potravinárskeho podniku preukáže k spokojnosti príslušného orgánu, že mäso uvedené v článku 1 bolo získané zo zvierat narodených, chovaných a zabitých v jednom členskom štáte alebo tretej krajine.
 3. Ak niekoľko kusov mäsa z rovnakého druhu alebo rôznych druhov zodpovedá rôznym označeniam v súlade s odsekmi 1 a 2 a sú spotrebiteľovi alebo zariadeniu spoločného stravovania predložené v jednom obale, etiketa musí obsahovať:
 a)
 zoznam príslušných členských štátov alebo tretích krajín v súlade s odsekmi 1 alebo 2 pre každý druh;
 b)
 kód dávky, ktorým sa identifikuje mäso dodané spotrebiteľovi alebo zariadeniu spoločného stravovania.
 Článok 6
 Výnimka pre mäso z tretích krajín
 Odchylne od článku 5 ods. 1 písm. a) sa na etikete mäsa uvedeného v článku 1, dovezeného na uvedenie na trh Únie, a v prípade ktorého nie sú informácie uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a) k dispozícii, uvádza označenie „Chované v: mimo EÚ“ a „Zabité v: (názov tretej krajiny, v ktorej bolo zviera zabité)“.
 Článok 7
 Výnimky vzťahujúce sa na mleté mäso a odrezky
 Odchylne od článku 5 ods. 1 písm. a) a b), článku 5 ods. 2 a článku 6, pokiaľ ide o mleté mäso a odrezky, sa môžu používať tieto označenia:
 a)
 „Pôvod: EÚ“ v prípade, že je mleté mäso alebo odrezky vyrobené výlučne z mäsa získaného zo zvierat narodených, chovaných a zabitých v rôznych členských štátoch.
 b)
 „Chované a zabité v: EÚ“ v prípade, že je mleté mäso alebo odrezky vyrobené výlučne z mäsa získaného zo zvierat chovaných a zabitých v rôznych členských štátoch.
 c)
 „Chované a zabité v: mimo EÚ“ v prípade, že je mleté mäso alebo odrezky vyrobené výlučne z mäsa dovezeného do Únie.
 d)
 „Chované v: mimo EÚ“ a „Zabité v: EÚ“ v prípade, že je mleté mäso alebo odrezky vyrobené výlučne z mäsa získaného zo zvierat dovezených do Únie ako zvierat určených na zabitie a zabitých v jednom alebo v rôznych členských štátoch.
 e)
 „Chované a zabité v: EÚ a mimo EÚ“ v prípade, že sa mleté mäso alebo odrezky vyrábajú z:
 i)
 mäsa získaného zo zvierat chovaných a zabitých v jednom alebo v rôznych členských štátoch a z mäsa dovezeného do Únie, alebo
 ii)
 mäsa získaného zo zvierat dovezených do Únie a zabitých v jednom alebo v rôznych členských štátoch.
 Článok 8
 Dodatočné dobrovoľne poskytnuté informácie na etikete
 Prevádzkovatelia potravinárskych podnikov môžu doplniť označenia uvedené v článkoch 5, 6 a 7 o dodatočné informácie týkajúce sa pôvodu mäsa.
 Dodatočné informácie uvedené v prvom odseku nemôžu byť v rozpore s označeniami uvedenými v článkoch 5, 6 alebo 7, a musia byť v súlade s pravidlami uvedenými v kapitole V nariadenia (EÚ) č. 1169/2011.
 Článok 9
 Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od 1. apríla 2015. Neuplatňuje sa na mäso, ktoré bolo zákonným spôsobom uvedené na trh Únie pred 1. aprílom 2015 až do vyčerpania zásob.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 13. decembra 2013
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. EÚ L 304, 22.11.2011, s. 18.
 (2) Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1).
 (3) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1).
 (4) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene potravín (Ú. v. EÚ L 139, 30.4.2004, s. 1).
 (5) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu (Ú. v. EÚ L 139, 30.4.2004, s. 55).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 16.11.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 300/28
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 84/2016
 z dne 29. aprila 2016
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP [2017/2034]
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/105 z dne 27. januarja 2016 o odobritvi bifenil-2-ola kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 2., 4., 6. in 13. vrste proizvodov (1) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (2)
 Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/124 z dne 29. januarja 2016 o odobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 4. vrste proizvodov (2) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (3)
 Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/125 z dne 29. januarja 2016 o odobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2., 3., in 11. vrste proizvodov (3) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (4)
 Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/131 z dne 1. februarja 2016 o odobritvi C(M)IT/MIT (3:1) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2., 4., 6., 11., 12. in 13. vrste proizvodov (4) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (5)
 Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/107 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi cibutrina kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 21. vrste proizvodov (5) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (6)
 Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/108 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi 2-butanon peroksida kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1. in 2. vrste proizvodov (6) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (7)
 Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/109 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 6., in 9. vrste proizvodov (7) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (8)
 Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/110 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi triklosana kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1. vrste proizvodov (8) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (9)
 Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/135 z dne 29. januarja 2016 o odložitvi datuma izteka odobritve flokumafena, brodifakuma in varfarina za uporabo v biocidnih proizvodih v vrsti proizvodov 14 (9) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (10)
 Prilogo II k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Za točko 12zzzb (Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/985) poglavja XV Priloge II k Sporazumu EGP se vstavijo naslednje točke:
 „12zzzc.
 32016 R 0105: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/105 z dne 27. januarja 2016 o odobritvi bifenil-2-ola kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 2., 4., 6. in 13. vrste proizvodov (UL L 21, 28.1.2016, str. 74).
 12zzzd.
 32016 D 0107: Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/107 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi cibutrina kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 21. vrste proizvodov (UL L 21, 28.1.2016, str. 81).
 12zzze.
 32016 D 0108: Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/108 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi 2-butanon peroksida kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1. in 2. vrste proizvodov (UL L 21, 28.1.2016, str. 83).
 12zzzf.
 32016 D 0109: Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/109 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 6., in 9. vrste proizvodov (UL L 21, 28.1.2016, str. 84).
 12zzzg.
 32016 D 0110: Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/110 z dne 27. januarja 2016 o neodobritvi triklosana kot obstoječe aktivne snovi za uporabo (UL L 21, 28.1.2016, str. 86).
 12zzzh.
 32016 R 0124: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/124 z dne 29. januarja 2016 o odobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 4. vrste proizvodov (UL L 24, 30.1.2016, str. 1).
 12zzzi.
 32016 R 0125: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/125 z dne 29. januarja 2016 o odobritvi PHMB (1600; 1.8) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2., 3., in 11. vrste proizvodov (UL L 24, 30.1.2016, str. 6).
 12zzzj.
 32016 R 0131: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/131 z dne 1. februarja 2016 o odobritvi C(M)IT/MIT (3:1) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2., 4., 6., 11., 12. in 13. vrste proizvodov (UL L 25, 2.2.2016, str. 48).
 12zzzk.
 32016 D 0135: Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/135 z dne 29. januarja 2016 o odložitvi datuma izteka odobritve flokumafena, brodifakuma in varfarina za uporabo v biocidnih proizvodih v vrsti proizvodov 14 (UL L 25, 2.2.2016, p. 65).“
 Člen 2
 Besedila izvedbenih uredb (EU) 2016/105, (EU) 2016/124, (EU) 2016/125 in (EU) 2016/131 ter izvedbenih sklepov (EU) 2016/107, (EU) 2016/108, (EU) 2016/109, (EU) 2016/110 in (EU) 2016/135 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavijo v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, so verodostojna.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 30. aprila 2016 pod pogojem, da so bila predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (*1).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 29. aprila 2016
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Claude MAERTEN
 (1) UL L 21, 28.1.2016, str. 74.
 (2) UL L 24, 30.1.2016, str. 1.
 (3) UL L 24, 30.1.2016, str. 6.
 (4) UL L 25, 2.2.2016, str. 48.
 (5) UL L 21, 28.1.2016, str. 81.
 (6) UL L 21, 28.1.2016, str. 83.
 (7) UL L 21, 28.1.2016, str. 84.
 (8) UL L 21, 28.1.2016, str. 86.
 (9) UL L 25, 2.2.2016, str. 65.
 (*1) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


type: legislation

text:
 AN COIMISIÚN
 EORPACH
 An Bhruiséil, 24.2.2022
 COM(2022) 67 final
 2022/0046 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh ag an 15ú
 cruinniú de Chomhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel maidir le Rialú
 Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíolacha Guaiseacha agus a nDiúscairt maidir le
 leasuithe áirithe ar Airteagal 6(2) den Choinbhinsiún sin
 GA GA
 ---pagebreak--- MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1. ÁBHAR AN TOGRA
 Baineann an togra seo le cinneadh lena mbunaítear seasamh an Aontais ag an 15ú cruinniú de
 Chomhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel, maidir le togra chun Airteagal 6 den
 Choinbhinsiún sin a athrú. Beidh an cruinniú ar siúl i mí an Mheithimh 2022.
 2. COMHTHÉACS AN TOGRA
 2.1. Coinbhinsiún Basel maidir le Rialú Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíolacha
 Guaiseacha agus a nDiúscairt
 Glacadh Coinbhinsiún Basel maidir le Rialú Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíolacha
 Guaiseacha agus a nDiúscairt (‘an Coinbhinsiún’) an 22 Márta 1989 agus tháinig sé i
 bhfeidhm in 1992. Tá an tAontas Eorpach agus a Bhallstáit ina bPáirtithe sa Choinbhinsiún1.
 Tá 188 bPáirtí sa Choinbhinsiún.
 Is é bunchloch an Choinbhinsiúin córas rialaithe maidir le honnmhairiú, allmhairiú agus
 idirthuras dramhaíola áirithe, tríd an nós imeachta ar a dtugtar ‘toiliú feasach roimh ré’.
 Tabharfar fógra roimh ré d’údaráis inniúla na Stát allmhairiúcháin agus idirthurais i dtaobh
 onnmhairí dramhaíola atá faoi réir an Choinbhinsiúin. Is i scríbhinn a thabharfar na fógraí
 agus beidh iontu na dearbhuithe agus an fhaisnéis a shonraítear in Iarscríbhinn V A a
 ghabhann leis an gCoinbhinsiún. Ní féidir le honnmhairiú dramhaíola dul ar aghaidh ach i
 gcás ina bhfuil toiliú i scríbhinn tugtha ag na Stáit uile lena mbaineann (Airteagal 6 den
 Choinbhinsiún).
 Tá feidhm ag córas rialaithe an Choinbhinsiúin maidir le dramhaíl ghuaiseach a
 shainmhínítear in Airteagal 1 agus a liostaítear in Iarscríbhinn VIII a ghabhann leis an
 gCoinbhinsiún, agus maidir le dramhaíl a liostaítear in Iarscríbhinn II, ina bhfuil dramhaíl a
 bhailítear ó theaghlaigh, iarmhair a eascraíonn as loisceadh dramhaíola tí agus dramhaíl
 phlaisteach áirithe. Sa Choinbhinsiún freisin liostaítear in Iarscríbhinn IX iontrálacha
 dramhaíola nach dtagann faoina raon feidhme ná faoina chóras rialaithe ach amháin má tá
 ábhar sa dramhaíl a bhaineann le catagóir in Iarscríbhinn I agus as a dtagann saintréith
 ghuaiseach a liostaítear in Iarscríbhinn III.
 2.2. Comhdháil na bPáirtithe
 Is í Comhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel príomhchomhlacht cinnteoireachta an
 Choinbhinsiúin. Tá cumhachtaí aici na hIarscríbhinní a ghabhann leis an gCoinbhinsiún a
 leasú agus tagann sí le chéile gach 2 bhliain.
 Reáchtálfar an 15ú cruinniú de Chomhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel (CoP15) ina
 dhá chuid: bhí an chéad chuid ar líne ar siúl ón 26 go dtí an 30 Iúil 2021 agus leanfar leis an
 gcruinniú le linn na coda aghaidh ar aghaidh sa Ghinéiv, ón 6 go dtí an 17 Meitheamh 2022.
 2.3. An leasú atá beartaithe ar an gCoinbhinsiún
 1
 Cinneadh 93/98/CEE ón gComhairle maidir le tabhairt i gcrích, thar ceann an Chomhphobail,
 Choinbhinsiún Basel an 22 Márta 1989 maidir le rialú gluaiseachtaí trasteorann dramhaíolacha
 guaiseacha agus a ndiúscairt, IO L 39, 16.2.1993, lch. 1.
 GA 1 GA
 ---pagebreak--- Chuir Cónaidhm na Rúise togra síos lena bhreithniú ag an 15ú cruinniú de Comhdháil na
 bPáirtithe, ar togra é a ceapadh chun leasú a dhéanamh ar an gcéad abairt de mhír 2
 d’Airteagal 6 den Choinbhinsiún (‘an gníomh atá beartaithe’)2.
 Léitear an chéad abairt d’Airteagal 6(2) den Choinbhinsiún mar a leanas: ‘Tabharfaidh an
 Stát allmhairiúcháin freagra i scríbhinn ar an bhfógróir, ag toiliú leis an ngluaiseacht i
 dteannta nó d’éagmais coinníollacha, ag diúltú an ghluaiseacht a cheadú, nó ag iarraidh
 faisnéis bhreise’.
 Leis an ngníomh atá beartaithe moltar an abairt sin a leasú trí theorainn ama 30 lá a chur
 isteach, ar laistigh den tréimhse sin ba cheart do thír allmhairiúcháin freagra a thabhairt ar an
 bhfógróir (chun toiliú leis an loingsiú atá beartaithe, cead a dhiúltú don loingsiú sin, nó
 faisnéis bhreise a iarraidh). Ina theannta sin, tá sé i gceist leis an togra go scriosfar an chamóg
 ‘,’ atá idir ‘coinníollacha’ agus ‘ag diúltú’, chun ‘nó’ a chur isteach in ionad na camóige.
 Cuirtear an Coinbhinsiún chun feidhme san Aontas trí bhíthin Rialachán (CE)
 Uimh. 1013/2006 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 14 Meitheamh 2006 maidir
 le loingsithe dramhaíola3 (‘WSR’ anseo feasta). Thiocfadh aon mhodhnú ar an gCoinbhinsiún
 i bhfeidhm san Aontas Eorpach tar éis dó a bheith curtha chun feidhme trí leasuithe ar an
 Rialachán seo.
 Leis na rialacha atá ann faoi láthair a bhfuil feidhm acu maidir leis an Aontas agus a
 Bhallstáit, foráiltear cheana go bhfuil sprioc-am 30 lá ag an tír allmhairiúcháin chun freagra a
 thabhairt ar an bhfógróir (féach Airteagal 8 de WSR). Tá feidhm aige sin freisin maidir le
 tíortha eile ECFE, de réir Chinneadh ECFE4.
 Ó thaobh an Aontais de, an t-aon iarmhairt phraiticiúil a bheadh ann dó ag eascairt as na
 hathruithe a bhaineann leis an togra ó Chónaidhm na Rúise, bhainfeadh sí leis an nós
 imeachta maidir le honnmhairiú dramhaíola faoina dtugtar fógra chuig tíortha nach tíortha
 ECFE iad. De bhrí go bhfuil toirmeasc ar onnmhairiú dramhaíola in Iarscríbhinn VIII agus
 Iarscríbhinn II chuig tíortha nach tíortha ECFE iad faoi WSR, ní bhainfeadh an t-athrú a
 thiocfadh de bharr thogra na Rúise ach le ‘dramhaíl neamhliostaithe’ (i.e. mar thoradh ar
 thogra na Rúise, bheadh ar thíortha nach tíortha ECFE iad atá ag allmhairiú dramhaíl
 neamhliostaithe ón Aontas Eorpach freagra a thabhairt ar an bhfógróir laistigh de 30 lá), rudaí
 atá, faoi Airteagal 3(1)(b)(iii) agus (iv) de WSR, faoi réir an nós imeachta i dtaobh toiliú
 ‘feasach roimh ré’. Chiallódh an leasú atá á mholadh ag Cónaidhm na Rúise, i gcásanna den
 sórt sin, go mbeadh ar an tír allmhairiúcháin freagra a thabhairt ar an bhfógróir laistigh de 30
 lá maidir le loingsiú ón Aontas atá beartaithe le haghaidh tír nach tír ECFE í.
 An nós imeachta maidir leis an gCoinbhinsiún a leasú, is faoi rialú Airteagal 17 den
 Choinbhinsiún atá sé. Ní mór aon leasú den sórt sin a ghlacadh ag cruinniú de Chomhdháil na
 bPáirtithe. Beidh an leasú ina cheangal ar na Páirtithe sin a dhéanfaidh a gcuid ionstraimí
 daingniúcháin, formheasa, deimhnithe foirmiúil nó glactha a thaisceadh i gcomhréir le
 hAirteagal 17(5) den Choinbhinsiún, lena bhforáiltear mar a leanas: ‘Déanfar ionstraimí
 daingniúcháin, formheasa, deimhnithe foirmiúil nó glactha a thaisceadh leis an Taiscí.
 Maidir le leasuithe a ghlactar i gcomhréir le mír 3 nó mír 4 thuasluaite, tiocfaidh siad i
 bhfeidhm idir na Páirtithe a ghlac leo ar an 90ú lá tar éis don Taiscí a n-ionstraimí
 daingniúcháin, formheasa, deimhnithe foirmiúil nó glactha a fháil ó thrí cheathrú de na
 2
 Tá an togra le fáil ar shuíomh gréasáin Choinbhinsiún Basel, féach
 http://www.basel.int/TheConvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx
 3
 IO L 190, 12.7.2006, lch. 1.
 4
 Cinneadh maidir le Rialú Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíola atá beartaithe le haghaidh Oibríochtaí
 Aisghabhála, https://legalinstruments.oecd.org/en/instruments/OECD-LEGAL-0266
 GA 2 GA
 ---pagebreak--- Páirtithe ar a laghad a ghlac leo nó ó dhá thrian de na Páirtithe ar a laghad sa phrótacal
 lena mbaineann a ghlac leo, ach amháin mar a fhoráiltear a mhalairt sa phrótacal sin. I gcás
 aon Pháirtí eile, tiocfaidh na leasuithe i bhfeidhm ar an 90ú lá tar éis don Pháirtí sin a
 ionstraim daingniúcháin, formheasa, deimhnithe foirmiúil nó ghlactha i leith na leasuithe sin
 a thaisceadh’. Is gá dá bhrí sin go ndéanfaidh trí cheathrú de na Páirtithe sa Choinbhinsiún (is
 é sin 141 Pháirtí) leasú a dhaingniú, a fhormheas, a dheimhniú go foirmiúil nó a ghlacadh
 chun go dtiocfaidh aon leasú ar an gCoinbhinsiún i bhfeidhm.
 Leasaíodh corp an Choinbhinsiúin uair amháin, go n-uige seo, trí Airteagal 4A a chur isteach
 agus ina dhiaidh sin trí Iarscríbhinn VII (‘Leasú Toirmisc Basel’) a chur leis an
 gCoinbhinsiún. Chomhaontaigh Comhdháil na bPáirtithe an leasú sin ag a tríú cruinniú in
 1995 agus tháinig sé i bhfeidhm in 2019 maidir leis na Páirtithe sin a dhaingnigh é.
 3. AN SEASAMH ATÁ LE GLACADH THAR CEANN AN AONTAIS
 (1) Níor cheart don Aontas tacú leis an leasú ar mhír 2 d’Airteagal 6 den Choinbhinsiún
 a mhol Cónaidhm na Rúise.
 (2) Ní bheadh aon athrú mór i gceist don Aontas agus dá Bhallstáit leis an gcéad chuid
 den leasú (go mbeidh teorainn ama 30 lá ag an tír allmhairiúcháin chun freagra a
 thabhairt ar an bhfógróir), toisc, maidir leis an teorainn ama 30 lá sa leasú atá
 beartaithe a bheadh ag tíortha allmhairiúcháin chun freagra a thabhairt ar an
 bhfógróir, go bhfuil feidhm aici cheana maidir le tromlach na loingsithe arna
 bhfógairt ag an Aontas Eorpach agus a Bhallstáit faoi dhlí an Aontais (seachas
 onnmhairithe dramhaíola neamhliostaithe chuig tíortha nach tíortha ECFE iad).
 Chomh maith leis sin, ní athródh sé na hoibleagáidí don Aontas Eorpach agus a
 Bhallstáit a fhaigheann fógraí, toisc go bhfuil feidhm cheana faoi dhlí an Aontais ag
 an teorainn ama 30 lá chun freagra a thabhairt.
 (3) Ní léir go bhfuil gá leis an dara cuid den leasú (‘nó’ a chur in ionad camóige) agus
 chruthódh sí éiginnteacht dhlíthiúil. Tá an foirmliú reatha soiléir go leor gur féidir
 leis an tír allmhairiúcháin freagairt ar thrí bhealach éagsúla nuair a thugann sí freagra
 ar an bhfógróir (toiliú leis an ngluaiseacht, cead a dhiúltú don ghluaiseacht sin, nó
 faisnéis bhreise a iarraidh). Ní gá dá bhrí sin an abairt sin a leasú.
 (4) Próiseas trom a ídíonn go leor ama is ea an próiseas a bhaineann leis an
 gCoinbhinsiún a leasú, go háirithe ós rud é go gceanglaíonn sé ar gach Páirtí dul ar
 aghaidh lena phróiseas inmheánach daingniúcháin agus go dteastaíonn daingniú ó
 thrí cheathrú de na Páirtithe go léir sula dtiocfaidh an leasú i bhfeidhm. D'fhéadfadh
 sé freisin nach mbeadh ag an leasú seo sa deireadh ach tionchar teoranta, de bhrí
 nach mbíonn leasuithe ina gceangal ach orthu siúd atá tar éis iad a dhaingniú. Dá bhrí
 sin ní thabharfadh an leasú atá beartaithe aghaidh ar éifeachtacht an Choinbhinsiúin a
 fheabhsú ar bhealach éifeachtúil toisc go gcuirfeadh sé tús le próiseas fada trom
 laistigh den Choinbhinsiún agus dá Pháirtithe.
 (5) Cé nach dtacaíonn sé leis na leasuithe atá beartaithe, ba cheart don Aontas é a chur i
 dtábhacht gur cheart do na Páirtithe feidhmiú níos fearr a chur chun cinn maidir leis
 an nós imeachta um fhógra a thabhairt, faoi chuimsiú Choinbhinsiún
 Basel. D’fhéadfaí a áireamh leis sin bunú teorainneacha ama eile le haghaidh freagraí
 ar fhógróirí, go háirithe i gcomhair tíortha idirthurais, chomh maith le húsáid na
 gcóras leictreonacha idirmhalartaithe sonraí a spreagadh nó an coincheap ar a dtugtar
 ‘saoráidí réamhthoilithe’, a eascraíonn as Cinneadh ECFE maidir le gluaiseachtaí
 trasteorann dramhaíola, a ionchorprú i gcreat Choinbhinsiún Basel. Tá roinnt
 GA 3 GA
 ---pagebreak--- próiseas ar siúl sa Choinbhinsiún cheana maidir leis na saincheisteanna sin, próisis
 atá úsáideach ach nach bhfuil ach torthaí teoranta orthu go dtí seo. Ba cheart don
 Aontas an tábhacht a bhaineann leis na saincheisteanna sin a chur i dtábhacht agus
 féachaint an bhféadfaí aghaidh a thabhairt orthu mar chuid de thionscnaimh nua nó
 tionscnaimh atá ann cheana, rud nach mbeadh athrú ar an gCoinbhinsiún i gceist leis.
 Ba cheart don Aontas oscailteacht a léiriú i leith tionscnaimh fhéideartha den sórt sin.
 (6) Ar deireadh, ba cheart a thabhairt faoi deara, cé nach mbaineann aon bhreisluach
 soiléir le glacadh an leasaithe atá beartaithe, nach ndéanfaí dochar do leasanna an
 Aontais ach an oiread.
 4. BUNÚS DLÍ
 4.1. Bunús dlí don nós imeachta
 4.1.1. Na Prionsabail
 In Airteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) déantar foráil
 maidir le cinntí lena leagtar síos ‘na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht
 arna chur ar bun le comhaontú nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh
 a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat
 institiúideach an chomhaontaithe.’
 Áirítear ar na ‘gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo’ gníomhartha a bhfuil éifeachtaí
 dlíthiúla leo de bhua rialacha an dlí idirnáisiúnta lena rialaítear an comhlacht atá i gceist.
 Áirítear orthu freisin ionstraimí nach bhfuil éifeacht cheangailteach leo faoin dlí idirnáisiúnta,
 ach a d’fhéadfadh ‘tionchar cinntitheach a imirt ar ábhar na reachtaíochta a ghlacfaidh
 reachtas an Aontais Eorpaigh’5.
 4.1.2. Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 Is comhlacht í Comhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel a bunaíodh leis an
 gCoinbhinsiún.
 Gníomh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leis is ea an gníomh a iarrtar ar Chomhdháil na bPáirtithe
 a ghlacadh. Beidh an gníomh atá beartaithe ceangailteach faoin dlí idirnáisiúnta i gcomhréir le
 hAirteagal 18 den Choinbhinsiún. D’fhéadfadh sé tionchar a imirt ar ábhar reachtaíocht an
 Aontais Eorpaigh, eadhon Rialachán (CE) Uimh. 1013/2006 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón
 gComhairle an 14 Meitheamh 2006 maidir le loingsithe dramhaíola. Cuireann an Rialachán
 sin an Coinbhinsiún chun feidhme trí, inter alia, na nósanna imeachta a leagan síos maidir le
 honnmhairí ón Aontas agus allmhairí isteach ann chomh maith le loingsithe idir na Ballstáit.
 Leis an ngníomh atá beartaithe ní fhorlíontar ná ní leasaítear creat institiúideach an
 Chomhaontaithe.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE bunús dlí nós imeachta an chinnidh atá beartaithe.
 4.2. Bunús dlí substainteach
 4.2.1. Na Prionsabail
 5
 Breithiúnas ón gCúirt Bhreithiúnais an 7 Deireadh Fómhair 2014, an Ghearmáin v an Chomhairle,
 C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, míreanna 61 go 64.
 GA 4 GA
 ---pagebreak--- An bunús dlí substainteach atá le cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE, is ar chuspóir agus
 ábhar an ghnímh atá beartaithe a bhraitheann sé go príomha, gníomh a bhfuiltear ag glacadh
 seasamh ina leith thar ceann an Aontais. Má tá dhá aidhm ag an ngníomh atá beartaithe nó má
 tá dhá chomhpháirt ann agus más féidir ceann de na haidhmeanna nó de na comhpháirteanna
 sin a shainaithint mar phríomhaidhm nó mar phríomh-chomhpháirt agus an ceann eile mar
 aidhm nó comhpháirt theagmhasach, ní mór an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE a bhunú
 ar bhunús dlí substainteach aonair, is é sin an bunús dlí a éilítear de réir na príomhaidhme nó
 na príomh-chomhpháirte.
 4.2.2. Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 Baineann príomhchuspóir agus príomhábhar an ghnímh atá beartaithe le cosaint an
 chomhshaoil.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 192(1) CFAE bunús dlí substainteach nós imeachta an chinnidh atá
 beartaithe.
 4.3. Conclúid
 Ba cheart Airteagal 192(1) CFAE, i gcomhar le hAirteagal 218(9) CFAE, a bheith mar
 bhunús dlí leis an gcinneadh atá beartaithe.
 GA 5 GA
 ---pagebreak--- 2022/0046 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh ag an 15ú
 cruinniú de Chomhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel maidir le Rialú
 Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíolacha Guaiseacha agus a nDiúscairt maidir le
 leasuithe áirithe ar Airteagal 6(2) den Choinbhinsiún sin
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe
 Airteagal 192(1), i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1) Tháinig Coinbhinsiún Basel maidir le Rialú Gluaiseachtaí Trasteorann Dramhaíolacha
 Guaiseacha agus a nDiúscairt (‘an Coinbhinsiún’) i bhfeidhm in 1992 agus rinne an
 tAontas é a fhormheas le Cinneadh 93/98/CEE ón gComhairle maidir le tabhairt i
 gcrích, thar ceann an Chomhphobail, Choinbhinsiún Basel an 22 Márta 1989 maidir le
 rialú gluaiseachtaí trasteorann dramhaíolacha guaiseacha agus a ndiúscairt6.
 (2) De bhun Airteagal 15(5)(b) den Coinbhinsiún, déanfaidh Comhdháil na bPáirtithe, de
 réir mar is gá, leasuithe ar an gCoinbhinsiún a mheas agus a ghlacadh.
 (3) Tá Comhdháil na bPáirtithe, le linn a 15ú cruinniú i mí an Mheithimh 2022, le glacadh
 na leasuithe ar Airteagal 6(2) den Choinbhinsiún a mheas, ar leasuithe iad a chuir
 Cónaidhm na Rúise isteach. Is é is aidhm don togra sin teorainn ama 30 lá a bhunú ar
 laistigh di a thabharfaidh tír allmhairiúcháin freagra ar an bhfógróir maidir le loingsiú
 dramhaíola, agus athrú eile a chuimsiú a chuirtear i láthair mar athrú eagarthóireachta.
 (4) Is gá an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais ag Comhdháil na bPáirtithe a
 bhunú i leith an togra seo, de bhrí go bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leis, ó tharla gur leasú
 ar théacs an Choinbhinsiúin atá ann. Má ghlacann Comhdháil na bPáirtithe an leasú,
 bheadh an gníomh sin ina cheangal ar an Aontas agus bheadh tionchar aige ar ábhar
 dhlí an Aontais, eadhon Rialachán (CE) Uimh. 1013/2006 ó Pharlaimint na hEorpa
 agus ón gComhairle an 14 Meitheamh 2006 maidir le loingsithe dramhaíola7.
 (5) Níor cheart don Aontas tacú leis na leasuithe thuas ar an gCoinbhinsiún toisc go
 mbeadh próiseas fada trom i gceist chun go dtiocfadh na leasuithe i bhfeidhm agus
 dealraíonn sé a bheith díréireach tús a chur le próiseas den sórt sin, agus go bhféadfaí
 cuspóirí an leasaithe a bhaint amach ar mhodhanna eile. Ina ionad sin ba cheart don
 Aontas a bheith oscailte do thionscnaimh a cheaptar chun feabhas a chur ar an nós
 imeachta maidir le toiliú feasach roimh ré’, ar choinníoll raon feidhme níos leithne a
 bheith acu ná mar atá ag an togra a cuireadh faoi bhráid Cop15, go bhfuil siad i
 6
 IO L 39, 16.2.1993, lch. 1.
 7
 IO L 190, 12.7.2006, lch. 1.
 GA 6 GA
 ---pagebreak--- gcomhréir le beartais agus cuspóirí leathana an Aontais agus nach n-éilíonn siad leasú
 ar an gCoinbhinsiún. Ba cheart a thabhairt faoi deara, cé nach mbaineann aon
 bhreisluach soiléir le glacadh an leasaithe atá beartaithe, nach ndéanfaí dochar do
 leasanna an Aontais ach an oiread.
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 1. Is é an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais ag an 15ú cruinniú de
 Chomhdháil na bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel nach dtacóidh sé leis na leasuithe ar
 mhír 2 d’Airteagal 6 den Choinbhinsiún, arna gcur isteach ag Cónaidhm na Rúise.
 2. I gcás ina gcuirtear isteach tograí eile chun feabhas a chur ar fheidhmiú an nós
 imeachta maidir le ‘toiliú feasach roimh ré’ ag an 15ú cruinniú de Chomhdháil na
 bPáirtithe i gCoinbhinsiún Basel, tacóidh an tAontas leis na tograí sin faoi réir na
 gcoinníollacha seo a leanas :
 (a) tá siad ceaptha chun feabhas a chur ar fheidhmiú an nós imeachta sin, trí
 aghaidh a thabhairt ar mhoilleanna agus fadhbanna a fhearann ar Stáit
 onnmhairiúcháin, idirthurais nó allmhairiúcháin ó thaobh fógraí a láimhseáil
 agus trí thacú le digitiú an nós imeachta maidir le ‘toiliú feasach roimh ré’,
 chun gur féidir dramhaíl a loingsiú thar theorainneacha gan moill mhíchuí, i
 gcás ina mbíonn na loingsithe i gceist i gcomhréir le forálacha an
 Choinbhinsiúin, gan athrú ar an gCoinbhinsiún a bheith riachtanach;
 (b) rannchuidíonn siad le bainistiú dramhaíola atá neamhdhíobhálach don
 chomhshaol agus leis an aistriú i dtreo geilleagair chiorclaigh dhomhanda; agus
 (c) tacaíonn siad le cur chun feidhme cuí na sásraí rialaithe a leagtar síos sa
 Choinbhinsiún agus rannchuidíonn siad le soiléireacht dhlíthiúil ina leith sin.
 Airteagal 2
 D’fhéadfaí mionchoigeartú ar an seasamh dá dtagraítear in Airteagail 1 a chomhaontú, i
 bhfianaise forbairtí ag an 15ú cruinniú de Comhdháil na bPáirtithe, idir ionadaithe an Aontais,
 i gcomhairle leis na Ballstáit, le linn cruinnithe comhordaithe ar an láthair, gan aon chinneadh
 eile ón gComhairle.
 Airteagal 3
 Is chuig an gCoimisiún a dhírítear an Cinneadh seo.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 GA 7 GA


type: other

text:
Fernando Millán: NO HAY DIVORCIO
 NO HAY DIVORCIO
 Tribunal: Cámara Nacional de Apelaciones en lo Civil, sala H
 Fallo no hace lugar a la demandad de divorcio, falta de pruebas, remisión a expediente de violencia familiar, demandado rebelde. imposición de costas. Expresamente hace mención al mantenimiento de los fallos plenarios.
 Partes: S. Z., Y. c. F., P. G. s/ divorcio
 Fecha de Sentencia: 2013-11-12
 La mera remisión a lo que surge del expediente sobre violencia familiar es insuficiente a los fines de tener por acreditada la casual de divorcio por injurias graves, dado que el a quo debió señalar concretamente en qué constancias basaba su conclusión y, fundamentalmente, en virtud de que no hay elementos en dicha causa que demuestren la existencia de las ofensas invocadas en el escrito inicial.
 2a Instancia.- Buenos Aires, noviembre 12 de 2013.
 I) Contra la sentencia obrante a fs. 136/138, en el que se decretó el divorcio vincular de Y. S. Z. y P. G. F., en los términos del artículo 214, inc. 1° y 202, inc. 4°, del Código Civil, por culpa del demandado, con costas, y se declaró disuelta la sociedad conyugal, apeló la Sra. Defensora Oficial, recurso que fue concedido a fs. 140. A fs. 113 expresó agravios, los que fueron contestados por la actora a fs. 157/159. El Fiscal de Cámara dictaminó a fs. 161/162. En consecuencia, las actuaciones se encuentran en condiciones para que sea dictado un pronunciamiento definitivo.
 II) Los antecedentes
 Cabe recordar que la Sra. S. Z. Y. promovió demanda por divorcio vincular en los términos del artículo 202, inc. 4°, del Código Civil, es decir, por la causal de injurias graves (fs. 13). Luego de describir los hechos que daban base a su pretensión, sostuvo que “la relación fáctica que antecede encuadra en el difuso concepto de injurias graves” (fs. 13). Todas las citas jurisprudenciales que trajo a colación se refirieron a esta causal. Finalmente, ofreció la prueba, entre las cuales se encuentra el expediente “S. Z. Y. c/ F., P.- Ley 24417′′. A fs. 51 amplió demanda y ofreció nueva prueba, según lo que se proveyó a fs. 52.
 Luego de varios intentos infructuosos de notificar al demandado, se lo citó por edictos. A fs. 111 la Defensora Oficial asumió su representación y contestó la demanda.
 En la oportunidad de celebrarse la audiencia del artículo 360 del CPCC, la actora desistió de toda la prueba pendiente de producción.
 Dijo en el escrito obrante a fs. 122/123, entre otras cosas, que “...las personas propuestas para deponer ya no residen en los domicilios consignados y además los hechos sobre los cuales se pretendía que declarasen no resultan controvertidos, toda vez que como queda dicho existe una única versión sujeta a la apreciación de V.S.” (fs. 122 vta.).
 La Defensora Oficial, a fs. 129, sostuvo que, contrariamente a lo manifestado por la actora, los hechos expuestos en la demanda sí se encontraban controvertidos. Ello se debe a que más allá del desconocimiento de los hechos que tiene, como representante del Ministerio Público, la negativa genérica que el artículo 356 del CPCC autoriza a realizar, de modo alguno implica un reconocimiento de los hechos, sino que, por el contrario, los controvierte de manera acabada.
 Agregó que por ese motivo resultaba un requisito ineludible a los fines de dilucidar la verdad.
 III) La sentencia
 La sentenciante de grado consideró que en virtud de que la actora había desistido de toda la prueba ofrecida, debería estarse a lo que surgía de las actuaciones sobre violencia familiar. Sostuvo que de dicha causa “surgían” los hechos relatados por la Sra. S., de los cuales se había hecho mérito, para ordenar la exclusión del hogar conyugal del demandado y prohibió su reingreso por el plazo de dos meses.
 IV) Los agravios
 La Sra. Defensora Oficial sostiene que la escasa prueba aportada es, a todas luces, insuficiente para demostrar los hechos narrados en la demanda. Agrega que las medidas dictadas, sobre las que la jueza de grado, fundó su decisión, fueron de carácter cautelar y en base a los dichos de la Sra. S., sin que luego se demostrara su verdad. En todo caso, afirma, de los informes obrantes en dichas actuaciones surge una problemática Poder Judicial de la Nación intrafamiliar con acusaciones recíprocas sin que pueda determinarse el origen o las motivaciones más profundas.
 V) La causal invocada en la demanda: injurias gravesCabe recordar que la causal de injurias graves prevista en el art.202, inc.4, del Código Civil, se consuma cuando resulta en una ofensa, un menoscabo de un cónyuge por el otro, ya sea que provenga de actitudes, palabras, conductas, que en general, importan agraviar a un esposo; pueden provenir del otro esposo o de un tercero, consintiéndolo aquel; pueden referirse a la persona de uno de los esposos, o a su familiar, o a sus costumbres, a su forma de ser y de sentir.
 Por ello dice Zannoni: “De ahí la amplitud, la latitud, que tiene la aplicación de esta causal, viene, a la postre, a constituir una suerte de causal de residuo” (conf. autor citado, Derecho de Familia, ed. Astrea, 2da.ed. actualizada y ampliada, 1989, T 2, pág.84 y sgtes.).
 Así, comprende a todo acto ejecutado en forma verbal, por escrito o materialmente que constituya una ofensa para el otro cónyuge, atacando su honor, reputación o dignidad o hiriendo sus justas susceptibilidades, sin que se requiera la reiteración de tales episodios ya que uno solo bastaría para decretar el divorcio, si reviste la necesaria gravedad. No obstante que la ley habla de injurias, en plural, no es indispensable que se trate de hechos diversos o reiterada, uno solo puede presentar la gravedad necesaria como para decretar el divorcio (conf. Borda, Guillermo A., actualizado por Guillermo J. Borda, Tratado de Derecho Civil, Familia, La Ley, 2008, T I, p. 426).
 En tal línea, sabemos que es imposible hacer una enumeración completa de los hechos que configuran las injurias graves, pues la variedad de circunstancias que ofrece la vida real es tan grande que siempre pueden presentarse situaciones nuevas (conf. Belluscio, Augusto, Derecho de familia, Depalma, 1981, 3era.ed. actualizada, t. I, pág. 406).
 Pues, “Dentro de este concepto genérico de injurias, habrá hechos incuestionables que lo configurarán y otros a los que las circunstancias del caso conferirán sentido...se trata de situaciones a enmarcar en la particular relación conyugal basada en el amor y el respeto, donde además existen códigos, expresiones y reacciones especiales de cada pareja propias de su medio y de su característica individual...La omisión puede tener tanta o mayor gravedad que la acción, pues basta imaginar la ausencia e indiferencia de quien se espera apoyo, frente al dolor, la enfermedad o el sufrimiento agudo, para afirmar que estamos sin duda ante una conducta injuriante” (conf. Gregorini Clusellas, Eduardo L., Las injurias graves como causal de divorcio configuradas mediante un hecho único, La Ley, 1997-F, 424).
 De este modo, la gravedad se califica en función de circunstancias subjetivas, inherentes a las personas de los cónyuges, en su contexto familiar y también, ampliamente, social y cultural (conf. Eduardo Zannoni, ob. cit. pág. 83, CNCivil, Sala H, 22-2-1996, elDial – AEC7A).
 No obstante, debo decir que la ley no exige que el hecho injurioso sea de particular gravedad, sino que también es procedente la causal si las ofensas que aisladamente serían leves, por su reiteración hacen imposible la vida en común, pues puede haber quizá más hondura de sufrimiento en una vida conyugal que se desenvuelve sin esas exteriorizaciones pero lleva en sí la angustia del problema menudo, de la circunstancia aparentemente insignificante, del contratiempo continuo, de la desarmonía en sí misma, sin que acaezcan reacciones crudas (conf. Belluscio, Derecho de Familia, opus cit., t. I, p. 406).
 VI) Ausencia de prueba de las injurias graves
 Cabe destacar, como el Fiscal ha dejado bien en claro en su dictamen de fs. 161/162, que la ausencia del demandado no eximía a la actora de tener que acreditar los hechos por ella invocados.
 En efecto, la mera remisión que hizo la sentenciante a “lo que surge” del expediente sobre violencia familiar no es suficiente a los fines de tener por acreditada la casual. No solo porque la juzgadora debía señalar concretamente en qué constancias basaba su conclusión sino porque, en realidad, no hay elementos en dicha causa que demuestren la existencia de las injurias graves invocadas en el escrito inicial.
 En su dictamen, el Fiscal hizo referencia a “la denuncia –unilateral– de la actora del 09/08/2007, donde pidió la exclusión del hogar de su marido alegando que era gritón, que golpeaba los artefactos de la casa, que le robaba dinero de su cartera y que podría tratarse de una persona psiquiátricamente enferma.
 Ahora bien, el Cuerpo Interdisciplinario de Protección contra la violencia familiar entrevistó a todo el grupo familiar. El informe fue producido el 09/11/2007. Entre otras cosas, la actora manifestó que el demandado era bueno con sus hijas y se ocupaba de ellas; el demandado alegó que ella era celosa y controladora, que lo descalificaba y que él, para no discutir, prefería no hablar. Se concluyó que no había referencias de violencia física y que se detectaba una falla en la comunicación verbal que elevaba la tensión intrafamiliar y que ese conflicto de pareja con violencia emocional, debería resolverse dentro de un marco terapéutico (fs. 6/8 del expediente sobre violencia familiar).
 A su vez, en el informe ambiental elaborado por la Policía Federal Argentina del 27/08/2007 se puso de manifiesto que el demandado estaba depresivo y abandonado y que padre e hijas no presentan problemas de relación ni de diálogo (fs. 12/14).
 También constan el acta donde la denunciante insistió en no continuar viviendo con el demandado (fs. 25) y la simple manifestación –sin otra prueba que lo corrobore– de que su marido tuvo una conducta agresiva en estado de ebriedad (fs. 44/45).
 En suma, es claro que en el expediente al que se remitió la Sra. Jueza a quo no hay elementos que den cabal prueba de la existencia de las injurias y la sola manifestación de la parte actora para hacer lugar a una demanda de divorcio por causal subjetiva no puede ser considerada suficiente sin atentar contra los principios más básicos del proceso, sumado al orden público que tiñe las normas que rigen el matrimonio y su disolución.
 En ese contexto, no puede sino concluirse, con dictamen en igual sentido del Fiscal, que debe hacerse lugar a los agravios y rechazarse la acción intentada, en tanto la única causal que se invocó fue la de injurias graves, que nunca fueron probadas.
 VII) Imposibilidad de decretar el divorcio por otra causal
 En el fallo plenario “M., I. L. c. O., J. O.” del 28/10/2010 se dispuso: “No corresponde decretar la separación personal o el divorcio vincular por la causal prevista en los arts. 204 y 214, inc. 2° del Código Civil, cuando esta no fue invocada expresamente en la demanda y en la reconvención, y se rechazan las causales subjetivas –art. 202 del Código Civil– en las que los cónyuges sustentaron sus pretensiones” (LA LEY 2010-F, 243).
 Ahora bien, no desconozco que el art. 303 del CPCCN fue derogado por el art. 12 de la ley 26.853, recientemente sancionada. Sin embargo, en virtud del art. 15 de aquella norma, tal disposición recién entrará en vigor a partir de la efectiva integración y puesta en funcionamiento de los tribunales que allí se crean, razón por la cual hasta ese momento continúa vigente la doctrina plenaria.
 Insisto en que a pesar de la ausencia del demandado, la actora debía acreditar las injurias graves para obtener una sentencia de divorcio basada en una causal subjetiva, única invocada en el escrito de demanda. Esta vía fue la elegida por la Sra. S. quien, sorpresivamente, desistió de la prueba en la oportunidad de celebrarse la audiencia prevista en el artículo 360 del CPCC.
 En el contexto planteado, es decir, no probada la causal subjetiva y con un plenario vigente que me impide decretar el divorcio vincular por la causal prevista en los arts. 204 y 214, inc. 2° del Código Civil, cuando la causal no fue invocada expresamente en la demanda y en la contestación, nada puede este Tribunal proponer a los fines de solucionar el conflicto de fondo que hoy aqueja al matrimonio.
 Por lo expuesto, propongo al Acuerdo que, de ser compartido mi criterio, se revoque la sentencia y se rechace la demanda incoada, con costas de ambas instancias a la actora vencida (artículo 68 del CPCC).
 El doctor Picasso y el doctor Kiper, por las consideraciones expuestas por la Dra. Abreut de Begher, adhieren al voto que antecede.
 Con lo que se dio por terminado el acto firmando los señores lo deliberado y conclusiones establecidas en el acuerdo transcripto precedentemente por unanimidad de votos, el Tribunal decide revocar la sentencia y rechazar la demanda incoada, con costas de ambas instancias a la actora vencida (artículo 68 del CPCC). Regístrese, comuníquese a la Dirección de Comunicación Pública, dependiente de la CSJN (conf. Ac. 15/13), notifíquese y, oportunamente, archívese. Sebastián Picasso.- Liliana E. Abreut de Begher.- Claudio M. Kiper.
 Publicado por Fernando Millán en 8:41
 Etiquetas: Celos, Derechos y Divorcio, Divorcio, Injurias Graves, Jurisprudencia, Separación de Hecho, Violencia Familiar


text:
 21.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 255/16
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 857/2012
 af 20. september 2012
 om ændring af forordning (EF) nr. 1484/95, for så vidt angår repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 143 sammenholdt med artikel 4, og
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 614/2009 af 7. juli 2009 om den fælles handelsordning for ægalbumin og mælkealbumin (2), særlig artikel 3, stk. 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 (3) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin.
 (2)
 Det fremgår af den regelmæssige kontrol af de data, som bestemmelsen af de repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin er baseret på, at de repræsentative priser for importen af visse produkter bør ændres under hensyntagen til prisudsving efter oprindelse.
 (3)
 Forordning (EF) nr. 1484/95 bør ændres i overensstemmelse hermed.
 (4)
 For at foranstaltningen kan finde anvendelse så hurtigt som muligt, efter at de ajourførte data er blevet gjort tilgængelige, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Bilag I til forordning (EF) nr. 1484/95 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2012.
 På Kommissionens vegne For formanden
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 181 af 14.7.2009, s. 8.
 (3) EFT L 145 af 29.6.1995, s. 47.
 BILAG
 »BILAG I
 KN-kode
 Varebeskrivelse
 Repræsentativ pris
 (EUR/100 kg)
 Sikkerhed ifølge artikel 3, stk. 3
 (EUR/100 kg)
 Oprindelse (1)
 0207 12 10
 Høns, plukkede, rensede, uden hoved og fødder, men med hals, hjerte, lever og kråse (såkaldte 70 pct.-høns), frosne
 133,1
 0
 AR
 127,9
 0
 BR
 0207 12 90
 Høns, plukkede, rensede, uden hoved og fødder, og uden hals, hjerte, lever og kråse (såkaldte 65 pct.-høns), eller i anden form, frosne
 137,0
 0
 AR
 131,2
 0
 BR
 0207 14 10
 Udskårne udbenede stykker af høns af arten Gallus domesticus, frosne
 278,2
 7
 AR
 233,9
 20
 BR
 330,6
 0
 CL
 238,9
 18
 TH
 0207 14 60
 Lår og stykker af høns af arten Gallus domesticus, frosne
 170,0
 0
 BR
 0207 27 10
 Udskårne udbenede stykker af kalkun, frosne
 325,8
 0
 BR
 315,9
 0
 CL
 0408 11 80
 Æggeblommer, tørrede
 424,3
 0
 AR
 0408 91 80
 Æg uden skal, tørrede
 439,7
 0
 AR
 1602 32 11
 Tilberedninger af høns af arten Gallus domesticus, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt
 274,7
 4
 BR
 333,5
 0
 CL
 3502 11 90
 Ægalbumin, tørret
 523,7
 0
 AR
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.«


type: wikipedia

text:
Tragopogon pratensis is een kruidachtige plant uit de composietenfamilie (Asteraceae).
 In België en Nederland komen twee ondersoorten voor:
 gele morgenster (Tragopogon pratensis subsp. pratensis)
 oosterse morgenster, (Tragopogon pratensis subsp. orientalis).
 De oosterse morgenster staat op de Nederlandse Rode Lijst van planten als zeldzaam en sterk in aantal afgenomen.
 Kenmerken
 De bladeren van de gele morgenster zijn grasachtig. Ze zijn onbehaard.
 Het bloemhoofdje van deze plant sluit zich tegen de middag. De bloemsteel onder de hoofdjes is iets verdikt. De hoofdjes zijn alleenstaand en bloeien van mei tot juni. De enige bloemen die de plant draagt zijn gele lintbloemen.
 De plant draagt een nootje met gesteeld vruchtpluis. Als zodanig vormt zich een "pluizenbol".
 Verschillen tussen de twee ondersoorten zijn:
 Gele morgenster: De acht of meer omwindselblaadjes kunnen buiten de bloem uitsteken, of zijn ongeveer even lang als de lintbloemen. De helmknoppen zijn geel, bruinachtig of bijna zwart.
 Oosterse morgenster: De goudgele of lichtgele lintbloemen zijn ongeveer tweemaal zo lang als de binnenste omwindselbladen. De helmknoppen zijn geel met een paarsbruine streep.
 Voorkomen
 De gele morgenster komt voor langs wegen en in het weiland, op matig voedselrijke, grazige grond. In Nederland is de plant vrij algemeen, alleen in Drenthe is ze zeldzaam.
 De oosterse morgenster komt voor op vochtige, voedselrijke grond in hooilanden en rivierdijken. Ze is zeldzaam in de Betuwe.
 Externe link
 Cichorieae
 Plant uit het Palearctisch gebied


text:
 11/ 9
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 290
 21994A0827(01)
 L 223/24
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 за сътрудничество между Европейската общност и Република Индия за партньорство и развитие
 СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
 от една страна,
 ПРАВИТЕЛСТВОТО НА ИНДИЯ,
 от друга страна,
 КАТО ЗАЧИТАТ отличните отношения и традиционни връзки на приятелство между Европейската общност и нейните държави-членки, оттук нататък наричани „Общността“, и Република Индия, оттук нататък наричана „Индия“;
 КАТО ПРИЗНАВАТ важността на укрепването на връзките и засилване на партньорството между Общността и Индия;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД основанията за тясно сътрудничество между Индия и Общността, обосновани с първото споразумение между Индия и Общността, подписано на 17 декември 1973 г. и по-късно доразвито със Споразумението за търговско и икономическо сътрудничество, подписано на 23 юни 1981 г.;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ със задоволство постиженията, произтичащи от тези споразумения;
 КАТО ЗАЯВЯВАТ ПОВТОРНО важността, която придават на принципите, залегнали в Хартата на ООН и зачитането на демократичните принципи и човешките права;
 ВДЪХНОВЕНИ от общата си воля да укрепват, задълбочават и разнообразяват своите отношения в областите от взаимен интерес на основата на равенството, недискриминацията и взаимната полза;
 КАТО ПРИЗНАВАТ положителните последици от процеса на икономически реформи за модернизиране на икономиката, предприет в Индия, в подкрепа на търговските и икономически отношения между Индия и Общността;
 ВОДЕНИ от желанието да създадат благоприятни условия между Общността и Индия за по-добро развитие и разнообразяване на търговията и промишлеността, в рамките на едни по-динамични отношения, които са желание както на Индия, така и на Общността, и които да се развиват във взаимен интерес и последователно, отговаряйки на нуждите на развитието и на двете страни, на инвестиционните потоци, търговското и икономическо сътрудничество в областите от взаимен интерес, в т.ч. науката и технологиите, и насърчаване на културното сътрудничество;
 КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД необходимостта да се подкрепят усилията на Индия за постигане на икономическо развитие, най-вече като се подобряват условията на живот на бедните;
 КАТО ОТЧИТАТ ВАЖНОСТТА, която и Общността и Индия придават на защитата на околната среда на глобално и местно равнище и на устойчивото използване на природните ресурси и като признават връзката между околната среда и развитието;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД членството си в Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ), важността на принципите, залегнали в него, и необходимостта да се подкрепят и стимулират правилата, насърчаващи свободната и безпрепятствената търговия по един стабилен, прозрачен и недискриминационен начин;
 КАТО СА УБЕДЕНИ, че отношенията между тях са се развили отвъд мащаба на споразумението, сключено през 1981 г.;
 СЪВЕТА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ:
 Willy CLAES,
 министър на външните работи на Кралство Белгия,
 действащ председател на Съвета на Европейския съюз,
 Manuel MARIN,
 член на Комисията на Европейските общности,
 ПРАВИТЕЛСТВОТО НА ИНДИЯ:
 Pranab MUKHERJEE,
 Министър на търговията,
 СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Основание и цели
 1. Зачитането на човешките права и демократичните принципи са основата за сътрудничество между договарящите се страни и на разпоредбите на настоящото споразумение. То съставлява и съществен елемент на това споразумение.
 2. Основната цел на настоящото споразумение е да се засилва и развива сътрудничеството чрез диалог и партньорство, различните аспекти на сътрудничество между договарящите се страни, за да се постигне по-тясно и модерно сътрудничество.
 Това сътрудничество ще бъде концентрирано по-специално върху:
 —
 по-нататъшното развитие и разнообразяване на търговията и инвестициите от взаимен интерес на двете страни по споразумението, като се отчитат съответно икономическото положение в Индия и в ЕО;
 —
 улесняването на по-добро взаимно разбирателство и укрепване на връзките между двата региона по отношение на техническите, икономическите и културните въпроси;
 —
 изграждането на икономическа способност на Индия да взаимодейства по-ефективно с Общността;
 —
 ускоряването на темпа на икономическо развитие на Индия, подкрепяйки усилията на страната в изграждането на нейните икономически способности, като се осигуряват ресурси и техническа подкрепа от Общността, в рамките на нейните политики и разпоредби по сътрудничество, по-специално за да се подобряват условията на живот за бедните части от населението;
 —
 развитието на съществуващите и на новите форми на икономическо сътрудничество от общ интерес, насочени към насърчаване и улесняване обмена и връзките между техните бизнес среди, като се отчита осъществяването на икономическите реформи в Индия и възможностите за създаване на подходяща среда за инвестиции;
 —
 подкрепата на устойчивото развитие на природните ресурси и защитата на околната среда.
 3. В светлината на целите на настоящото споразумение договарящите се страни признават важността на консултациите между тях по международни, икономически и търговски въпроси от взаимен интерес.
 Член 2
 Получаване статут на най-облагодетелствана нация
 Общността и Индия си предоставят една на друга статут на най-облагодетелствана нация в търговията помежду им, в съответствие с разпоредбите на Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ).
 Член 3
 Търговия и търговско сътрудничество
 1. В интерес на укрепването на новите отношения по един динамичен и благоприятен начин, при което се предоставят взаимни ползи, договарящите се страни приемат да развиват и разнообразяват своя търговски обмен и да подобряват достъпа до пазари във възможно най-висока степен и по начин, който да е съвместим с икономическата положение в тях.
 2. Договарящите се страни са готови да провеждат политика на подобряване условията на достъп до техните продукти на пазарите на всяка от тях. В този контекст те предоставят една на друга най-високата степен на либерализация на износа и вноса, които по принцип прилагат за трети страни, и заявяват съгласие да търсят пътища и средства за отстраняване на бариерите пред търговията помежду им, най-вече на нетарифните бариери, отчитайки свършената от международните организации до този момент работа в тази връзка.
 3. Договарящите се страни са съгласни да насърчават обмена на информация за взаимно изгодните пазарни възможности, както и да провеждат консултации в конструктивен дух по въпросите, отнасящи се до тарифите, нетарифните мерки, услугите, здравето, безопасността и мерките по защита на околната среда и техническите изисквания.
 4. Договарящите се страни са съгласни да подобряват сътрудничеството между съответните компетентни органи по въпросите на митниците. Това важи по-специално за професионалното обучение, опростяването и хармонизирането на митническите процедури, както и превенцията, разследването и ограничаването на нарушенията на митническото законодателство.
 5. Освен това договарящите се страни поемат ангажимент да обсъдят, всяка в съответствие със своето законодателство, възможностите за освобождаване от мита, данъци и други такси на стоките, които са непроменени, с временен достъп на техните територии за последващ ре-експорт, или за стоки, които повторно преминават на тяхна територия, след като са били преработени в другата договаряща се страна, като не е достатъчно стоките да бъдат третирани като такива, чийто произход е от територията на тази договаряща се страна.
 6.1. Договарящите се страни са съгласни да провеждат помежду си консултации или друга форма на обсъждане, която може да възникне във връзка с търговията. Ако Общността или Индия пожелаят такава консултация, тя следва да бъде проведена възможно най-рано. Договарящата се страна, която отправи искане за консултация, осигурява за другата страна цялата необходима информация за детайлно проучване на положението. Чрез такива консултации трябва да се правят опити да се решават търговските спорове възможно най-бързо.
 6.2. Във връзка с разследвания за антидъмпинг или субсидии, всяка от договарящите се страни е съгласна да разгледа внесените твърдения, изготвени от другата договаряща се страна, както и да информира заинтересованите страни за съществените факти и за съображенията, на които трябва да се основава всяко едно решение. Преди да последва окончателен антидъмпинг и да бъдат наложени изравнителни мита, договарящите се страни полагат максимални усилия, за да се постигне конструктивно решение на проблема.
 6.3. Параграфи 6.1 и 6.2. нe нарушават правата и задълженията на договарящите се страни съгласно ГАТТ, които се ползват с предимство в случаите на възникнало несъответствие.
 Член 4
 Икономическо сътрудничество
 1. Договарящите се страни поемат ангажимент в техен взаимен интерес и в съответствие с техните политики и цели да насърчават икономическото сътрудничество във възможно най-широк мащаб, за да допринасят за развитието на икономиките си и да решават възникналите нужди, свързани с развитието.
 2. Договарящите се страни са съгласни икономическото сътрудничество да включва три широки области на действие:
 а)
 подобряване на икономическата среда в Индия, улеснявайки достъпа до „ноу-хау“ и технологии на Общността;
 б)
 улесняване на контактите между икономическите оператори и други мерки, взети за насърчаване на търговския обмен и инвестициите;
 в)
 укрепване на взаимното разбирателство между тяхната икономическа, социална и културна среда като основа за ефективно сътрудничество.
 3. В областите, описани по-горе, по-специално целите ще бъдат:
 —
 да се подобрят икономическата среда и бизнес климатът,
 —
 да се сътрудничи при опазването на околната среда и природните ресурси,
 —
 да се сътрудничи в областите на енергетиката и енергийната ефективност,
 —
 да се сътрудничи в сферата на телекомуникациите, информационните технологии и свързаните с тези области въпроси.
 —
 да се сътрудничи по всички аспекти на индустриалните стандарти и интелектуалната собственост,
 —
 да се насърчава технологичния трансфер в други сектори от общ интерес,
 —
 да се обменя информация по въпросите на паричната политика и макро-икономическата среда,
 —
 да се укрепват и разнообразяват икономическите връзки между тях,
 —
 да се насърчава потока на търговията и инвестициите в двете посоки между Общността и Индия,
 —
 да се активизира промишленото сътрудничество, в т.ч. агроиндустрията,
 —
 да се насърчава сътрудничеството, за да се развиват земеделието, риболовът, минното дело, транспортът и комуникациите, здравеопазването, банковото и застрахователното дело, туризмът и другите услуги,
 —
 да се насърчава по-тясно сътрудничество между частните сектори в двата региона,
 —
 да се насърчава сътрудничеството в областите на индустриална и урбанистичната екология,
 —
 да се насърчават предприятията посредством насърчаване на търговията и развитието на пазара,
 —
 да се насърчава научно-технологичното развитие,
 —
 да се насърчават програми за обучение и специална квалификация,
 —
 да се сътрудничи в областите на информационно обслужване и култура.
 Сътрудничеството в редица от гореспоменатите сектори е отбелязано по-подробно от членове 5 до 15 по-долу.
 4. Договарящите се страни обсъждат по-специално следните средства за постигане на тези цели:
 —
 обмен на информация и идеи,
 —
 подготовка на изследвания,
 —
 осигуряване на техническа помощ,
 —
 програми за обучение,
 —
 изграждане на връзки между изследователските центрове и тези за обучение, специализирани агенции и бизнес организации,
 —
 насърчаване на инвестиции и смесени предприятия,
 —
 институционално развитие на частни и публични организации и администрации,
 —
 достъп до съществуващи бази от данни и на двете страни и създаване на нови,
 —
 работни семинари и симпозиуми,
 —
 размяна на експерти.
 5. Договарящите се страни ще определят заедно, заради тяхното общо благо, областите и приоритетите, за които ще бъдат взети конкретни мерки за икономическо сътрудничество, съобразно с дългосрочните им цели. С оглед на важността от дългосрочното укрепване на сътрудничеството между Общността и Индия, от сферата на икономическото сътрудничество няма да бъде изключен нито един сектор a priori.
 Член 5
 Индустрия и обслужваща сфера
 1. Договарящите се страни:
 а)
 определят секторите, върху които сътрудничеството ще се фокусира, и средствата, с които ще се насърчава индустриалното сътрудничество със сериозна технологична насоченост;
 б)
 насърчават разширяването и разнообразяването на производствената основа в Индия в промишления и в обслужващия сектори, включително модернизацията и реформата в публичния сектор, насочвайки своите дейности на сътрудничество, най-вече към малки и средни предприятия и като предприемат мерки за улесняване на достъпа си до източници на капитали, пазари и технология, насочени предимно към стимулиране на търговията между договарящите се страни, както и към пазари на трети страни.
 2. Договарящите се страни улесняват, в рамките на релевантните съществуващи правила, достъпа до налична информация и капитали, за да насърчават проекти и операции, стимулиращи сътрудничеството между дружествата, като смесени дружества, подизпълнение, трансфери на технологии, лицензи, приложни изследвания и франчайзи.
 Член 6
 Частен сектор
 Договарящите се страни са съгласни да насърчават включването на частния сектор в своите програми за сътрудничество, за да укрепят икономическото и промишленото сътрудничество помежду си.
 Договарящите се страни вземат мерки:
 а)
 да насърчават частните сектори от двата географски региона за намиране на ефективни пътища за провеждането на съвместни консултации, резултатите от които биха могли впоследствие да бъдат прехвърлени на Съвместната комисия, упомената в член 22 от настоящото споразумение, с оглед на последващи споразумението действия;
 б)
 да включват частните сектори на двете договарящи се страни в дейности, развивани в рамките на настоящото споразумение.
 Член 7
 Енергетика
 Договарящите се страни признават значението на енергийния сектор за икономическото и социално развитие, и поемат ангажимента да ускоряват сътрудничеството, отнасящо се най-вече до производството, икономията и ефективното използване на енергията. Това подобрено сътрудничество ще включва планиране, отнасящо се до енергията, неконвенционалните енергии, включително слънчева енергия, както и отчитането на нейните ефекти върху околната среда.
 Член 8
 Телекомуникации, електроника, информационни и сателитни технологии
 Договарящите се страни признават важността на сътрудничеството в области като телекомуникации, електроника и информационни технологии, които допринасят за повишеното икономическо развитие и търговията. Това сътрудничеството може да включва:
 а)
 стандартизация, тестове и сертифициране;
 б)
 телекомуникации, базирани на Земята и в Космоса;
 в)
 електроника и микроелектроника;
 г)
 информация и автоматизация;
 д)
 високотехнологична телевизия;
 е)
 изследвания и развитие на нови информационни технологии и телекомуникации;
 ж)
 насърчаване на инвестициите и на съвместните инвестиции.
 Член 9
 Стандарти
 Договарящите се страни, без това да нарушава международните им задължения, в обхвата на своите отговорности и съобразно законодателството си, предприемат мерки да намаляват различията във връзка с метрологията, стандартизацията и сертифицирането чрез насърчаване използването на съвместими системи на стандарти и сертифициране. За тази цел те насърчават по-специално следното:
 —
 изграждането на връзки между експерти, за да се улесни обмена на информация и изследвания по метрология, стандарти и контрол на качеството, рекламата и сертифицирането,
 —
 насърчаване на обмена на опит и контакти между органи и институции, специализиращи в тези области, включително провеждането на консултации, за да се гарантира,че стандартите не представляват бариера за търговията,
 —
 насърчаване на мерки, насочени към постигане на взаимно признаване на системите за сертифициране на качеството,
 —
 развитие на техническа помощ във връзка с метрологията, стандартите и сертифицирането и във връзка с програми, стимулиращи качеството,
 —
 осигуряване на техническа помощ за институционално развитие за усъвършенстване на организации по стандартизацията и сертифициране на качеството както и изграждането в Индия на национална схема за акредитация, за оценка на съответствието.
 Член 10
 Интелектуална собственост
 Договарящите се страни поемат ангажимент да гарантират доколкото техните закони, подзаконови актове и политики позволяват това, че е осигурена подходяща и ефективна защита на правата на интелектуална собственост, включително патенти, търговски марки и марки за услуги, авторски и сродни на тях права, географски указания (включително знаци за произход), промишлен дизайн и топология на интегралните схеми. Страните засилват тази защита там, където е желателно. Освен това договарящите се страни поемат ангажимент, където това е възможно, да улесняват достъпа до базата данни на организациите за интелектуална собственост.
 Член 11
 Инвестиции
 1. Договарящите се страни насърчават увеличаването на взаимно изгодните инвестиции чрез изграждането на благоприятен климат за частни инвестиции, включително и на по-добри условия за трансфер на капитал и обмен на информация относно възможностите за инвестиране.
 2. Като се вземе предвид свършената работа в тази област на международните форуми и признавайки по-специално наскоро подписаната от Индия Конвенция за създаване на Агенцията за гаранции на многостранните инвестиции (MIGA), договарящите се страни са съгласни да подкрепят насърчаването и закрилата на инвестициите между държавите — членки на Общността и Индия на основата на принципите на недискриминация и реципрочност.
 3. Договарящите се страни поемат ангажимент да насърчават сътрудничеството между своите финансови институции.
 Член 12
 Земеделие и рибарство
 Договарящите се страни са съгласни да насърчават сътрудничеството в областта на земеделието и риболовните стопанства, включително и в областите на отглеждането на цветя, зеленчукопроизводството и овощарството, и преработката на храни. За тази цел страните се ангажират да проучат:
 а)
 възможностите за увеличаване на търговията със земеделски и рибни продукти;
 б)
 здравеопазването, здравето на животните и фитотерапията, мерките по опазването на околната среда и всички пречки, които те биха породили пред търговията;
 в)
 връзката между земеделие и селски региони;
 г)
 областта на земеделието и риболова.
 Член 13
 Туризъм
 Договарящите се страни са съгласни да участват в сътрудничеството в областта на туризма, което да се постигне чрез специфични мерки, включително:
 а)
 обмен на информация и осъществяване на изследвания;
 б)
 програми за обучение;
 в)
 насърчаване на инвестиции и смесени предприятия.
 Член 14
 Наука и технологии
 1. Съобразно своите взаимни интереси и целите на стратегията за развитие, договарящите се страни ще насърчават научното и технологично сътрудничество, включително сътрудничеството във висши области като естествознанието, биотехнологиите, новите материали, геоложките науки и науките за изучаване на морето и морското дъно, с оглед на:
 а)
 насърчаване трансфера на „ноу-хау“ и стимулиране на иновациите;
 б)
 разпространение на информацията и експертно знание за науката и технологиите;
 в)
 откриване на възможности за бъдещо икономическо, индустриално и търговско сътрудничество.
 Това ще се осъществява чрез:
 а)
 съвместни изследователски проекти между изследователските центрове на Индия и Общността, и други сродни институции;
 б)
 обмен и търговия с учени и изследователи, които в частност подкрепят изграждането на постоянни връзки между научните и технически общности в договарящите се страни;
 в)
 обмен на научна информация.
 2. Договарящите се страни поемат ангажимент да създадат подходящи процедури, с които да улеснят във възможно най-висока степен участието на свои учени и изследователски центрове в гореописаното сътрудничество.
 Член 15
 Информация и култура
 Договарящите се страни ще сътрудничат в областта на информацията и културата, за да се създаде по-добро взаимно разбирателство и да се заздравят културните връзки между двата региона. Такова сътрудничество може да включва:
 а)
 обмен на информация по въпроси от културен интерес;
 б)
 подготвителни изследвания и техническа помощ в опазването на културното наследство;
 в)
 сътрудничество в областта на медийната и аудиовизуалната документация;
 г)
 организиране на културни събития и културен обмен.
 Член 16
 Сътрудничество в областта на развитието
 1. Общността признава нуждата, която Индия изпитва относно помощ за развитие, и е готова да укрепва своето сътрудничество, както и да засилва ефективността му, за да допринесе към усилията, които Индия полага за постигане на едно устойчиво развитие на икономиката и на социален напредък сред обществото, изпълнявайки конкретни програми и проекти. Помощта от Общността ще бъде в съответствие с нейните политики, разпоредби и границите на финансовите средства за осъществяване на сътрудничество, с които тя разполага, както и съобразно изготвена стратегия за развитие.
 2. Проектите и програмите ще бъдат насочвани към по-бедните слоеве от населението. Особено внимание ще бъде обърнато на развитието на селските региони с участието на целеви групи, и по целесъобразност — с участието на квалифицирани неправителствени организации. Сътрудничеството в тази сфера ще обхване също насърчаването на заетостта в градовете от селски тип, стимулиране на ролята на жените за развитието, като се постави подходящ акцент върху образованието и постигане на по-добър семеен статус.
 3. Освен това ще се отдели внимание на проблемите на общественото здраве, особено що се отнася до първостепенните здравни грижи, в т.ч. на заразните и незаразни болести. Целта ще бъде да се увеличи качеството на здравеопазването в Индия при най-необлагодетелстваните слоеве на обществото, както в селските, така и в градските региони.
 4. Сътрудничеството ще се фокусира върху взаимно договорени приоритети и ще преследва целите на едно ефективно изпълнение на проектите и програмите, устойчивост на развитието и отчитане нуждата от опазване на природата.
 Член 17
 Околна среда
 1. Договарящите се страни признават необходимостта да се отчита нуждата от опазване на околната среда като неделима част от икономическото сътрудничество и сътрудничеството за развитие. Освен това те подчертават важността, която проблемите на околната среда имат, като страните поставят акцент върху опазване на водите, почвите, замърсяването на околната среда, обезлесяването и устойчивото управление на природните ресурси. Договарящите се страни отчитат свършената до този момент работа по посочените проблеми от международните форуми.
 Ще се обърне специално внимание на:
 a)
 устойчивото управление на горските екосистеми;
 б)
 защитата и опазването на естествените гори;
 в)
 укрепването на лесовъдните институти;
 г)
 намирането на практически решения за енергийните проблеми в селските региони;
 д)
 превенцията на замърсяването, причинено от индустрията;
 е)
 защитата на урбанистичната среда.
 2. Сътрудничеството в тази област ще се фокусира върху:
 a)
 укрепване и развитие на институциите, работещи в областта на опазване на околната среда;
 б)
 изработване на законодателство и актуализирани стандарти;
 в)
 изследвания, обучение и информация;
 г)
 лабораторни изследвания и пилотни програми, както и осигуряване на техническо съдействие.
 Член 18
 Развитие на човешките ресурси
 Договарящите се страни признават важността, която развитието на човешките ресурси има за подобряване на икономическото развитие и условията на живот на най-необлагодетелстваните слоеве от населението. Те са съгласни, че развитието на човешките ресурси съставлява неделима част от икономическото сътрудничество и сътрудничеството в областта на развитието.
 В общ интерес и на двете договарящи се страни ще бъде отделено специално внимание на насърчаване на сътрудничеството между учрежденията на Общността и учрежденията за висше образование и квалификация в Индия.
 Член 19
 Контрол върху употребата на наркотични средства
 1. Съобразно своите компетенции договарящите се страни потвърждават решимостта си да повишават ефективността на политиките и мерките за противодействие на доставянето и разпространението на наркотични и психотропни вещества, както и да осъществяват превенция и намаляване на употребата на тези вещества. Те отчитат свършеното до момента от международните организации във връзка с този проблем.
 2. Сътрудничеството между договарящите се страни обхваща следното:
 a)
 насърчаване на обучението, образованието, здравеопазването и рехабилитацията на зависими от наркотици лица, включително и проекти за реинтеграция на зависимите лица в социални общности и в работна среда;
 б)
 мерки за насърчаване на алтернативни икономически възможности;
 в)
 техническа, финансова и административна помощ при мониторинга на търговията с прекурсори, превенцията, лечението и намаляване броя на зависимите от наркотици лица;
 г)
 обмен на цялата съществуваща информация относно проблема, включително и тази, отнасяща се до прането на пари.
 Член 20
 Регионално сътрудничество и сътрудничество между двата Юга
 Договарящите се страни признават общите си интереси за развитие на икономическите и търговски връзки с другите развиващи се страни в контекста на регионалното сътрудничество и сътрудничеството между двата Юга.
 Член 21
 Ресурси за стартиране на сътрудничество
 С оглед на финансовите си средства и в рамката на съществуващите техни процедури и инструменти, договарящите се страни намират средства, с които да улеснят постигането на целите, залегнали в настоящото споразумение, особено що се отнася до икономическото сътрудничество.
 Относно помощта за развитието и в рамките на своята програма в полза на страните от Азия и Латинска Америка, Общността ще подкрепи индийските програми за развитие чрез преки трансфери при преференциални условия и чрез институционални и други финансови източници, съобразявайки се с правилника и практиките на тези институции от Общността.
 Член 22
 Съвместна комисия
 1. Договарящите се страни са съгласни да запазят Съвместната комисия, учредена по силата на член 10 от Споразумението за търговско и икономическо сътрудничество от 1981 г.
 2. От Съвместната комисия се изисква най-вече да:
 a)
 гарантира правилното функциониране и прилагане на споразумението;
 б)
 да оформя подходящи препоръки за стимулиране изпълнението на целите на настоящото споразумение;
 в)
 да дефинира приоритети във връзка с целите на споразумението;
 г)
 да изследва пътища и средства за укрепване на сътрудничеството в сферата на икономиката и развитието в областите, които са предмет на споразумението;
 В състава на Съвместната комисия влизат представители и на двете страни, на съответното представително ниво. Тя обичайно заседава всяка година, последователно в Брюксел и Делхи, на фиксирана дата, определена по взаимно съгласие. Извънредни заседания могат да се свикват, ако има споразумение между договарящите се страни.
 Съвместната комисия може да създаде специализирани подгрупи, които да помагат в изпълнението на нейните задачи, както и да координират формулирането и осъществяването на проекти и програми в рамките на настоящото споразумение.
 Дневният ред на заседанията на Съвместната комисия се определя от споразумение между договарящите се страни.
 Договарящите се страни постигат съгласие, че в задачите на Съвместната комисия се вкрючва и гарантиране на правилното функциониране на всички сключени браншови споразумения или на онези, които могат да бъдат сключвани между Общността и Индия.
 Член 23
 Консултации
 Договарящите се страни провеждат приятелски консултации в областите, които са предмет на споразумението, в случай че възникне проблем в периодите между заседанията на Съвместната комисия. Същите се разглеждат от специализираните подгрупи съгласно техните компетенции или са предмет на ad hoc консултации.
 Член 24
 Възможни развития по споразумението
 1. Договарящите се страни биха могли с общо съгласие да разширят настоящото споразумение, за да се укрепва нивото на сътрудничество и то да бъде допълвано посредством споразумения за специфични сектори или дейности.
 2. В рамките на настоящото споразумение всяка от договарящите се страни може да прави предложения за разширяване на обхвата на сътрудничеството, като се вземе под внимание опита, придобит от неговото прилагане.
 Член 25
 Други договорености
 Без да се нарушават съответните клаузи на Договорите за създаване на Европейските общности, нито настоящото споразумение, нито някакво друго действие, предприето по него, може по някакъв начин да засегне правомощията на държавите — членки на Общностите, да предприемат двустранни действия с Индия в рамките на икономическото сътрудничество или да сключват, където това е подходящо, нови споразумения за икономическо сътрудничество с Индия.
 Член 26
 Осигуряване на материална база
 За да се улесни сътрудничеството в рамките на настоящото споразумение, индийското правителство ще предостави на служителите и експертите на Общността гаранции и необходимата материална база за изпълнението на техните задължения. Подробностите за тези договорености ще се уточняват с отделна размяна на писма между страните.
 Член 27
 Териториално прилагане
 Настоящото споразумение се прилага, от една страна, за териториите, за които важи Договорът за създаване на Европейската икономическа общност и според условията, установени в Договора, и от друга страна — на територията на Република Индия.
 Член 28
 Приложение
 Приложението, прикрепено към настоящото споразумение, съставлява неразделна част от него.
 Член 29
 Влизане в сила и подновяване
 Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца след датата, на която договарящите се страни са се нотифицирали взаимно относно завършване на необходимите процедури за тази цел. След като влезе в сила, то заменя споразуменията за сътрудничество, подписани на 17 декември 1973 г. и 23 юни 1981 г.
 Настоящото споразумение се сключва за период от пет години. То ще бъде автоматично подновявано ежегодно, освен ако една от договарящите се страни не го денонсира шест месеца преди датата, на която срокът му на действие изтича.
 Член 30
 Автентични текстове
 Настоящото споразумение е изготвено на датски, нидерландски, английски, френски, немски, гръцки, италиански, португалски, испански и хинди, като всички текстове са еднакво автентични.
 En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo
 Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale
 Zu Urkunde dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt
 Σε πίστωση των ανωτέρω, σι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους στην παρούσα συμφωνία
 In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Agreement
 En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord
 In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le proprie firme in calce al presente accordo
 Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld
 Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente acordo
 Hecho en Bruselas, el veinte de diciembre de mil novecientos noventa y tres
 Udfærdiget i Bruxelles den tyvende december nitten hundrede og treoghalvfems
 Geschehen zu Brüssel am zwanzigsten Dezember neunzehnhundertdreiundneunzig
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα τρία
 Done at Brussels on the twentieth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-three
 Fait à Bruxelles, le vingt décembre mil neuf cent quatre-vingt-treize
 Fatto a Bruxelles, addģ venti dicembre millenovecentonovantatré
 Gedaan te Brussel, de twintigste december negentienhonderd drieënnegentig
 Feito em Bruxelas, em vinte de Dezembro de mil novecentos e noventa e três
 Por el Consejo de la Unión Europea
 For Rådet for den Europæiske Union
 Für den Rat der Europäischen Union
 Για το Συμβούλιο της Ευρωραϊκής Ένωσης
 For the Council of the European Union
 Pour le Conseil de ľUnion européene
 Per il Consiglio delľUnione europea
 Voor de Raad van de Europese Unie
 Pelo Conseiho da União Europeia
 For el Gobierno de la India
 For regeringen for Indien
 Für die Regierung Indiens
 Για την κυβέρνηση της Ινδίας
 For the Government of India
 Pour le gouvernement de ľInde
 Per il governo delľIndia
 Voor de Regering van India
 Pelo Governo da Índia
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Декларация на Общността относно тарифните корекции
 Общността препотвърждава своята декларация, приложена към споразумението за сътрудничество, подписано на 23 юни 1981 г. по Общата система за преференции (GSP), въведена в действие самостоятелно от Европейската икономическа общност на 1 юли 1971 г. на базата на Резолюция 21(II) от Втората конференция на Организацията на Обединените нации по търговията и развитието, проведена през 1968 г.
 Общността освен това поема ангажимента да разгледа предложенията или въпросите, повдигнати от Индия и свързани с първоначалните правила, чиято цел е да се предостави възможност на Индия да се възползва от системата по най-добрия възможен начин.
 Общността също има желание да организира работни семинари в Индия за публичните и частни потребители на системата, с оглед на това да се гарантира нейното максимално добро използване.
 Декларации на Общността и Индия
 В процеса на преговорите по Споразумението за сътрудничество между Европейската общност и Република Индия за партньорство и развитие, Общността декларира, че съгласно разпоредбата на член 25 от Споразумението, разпоредбите от споразумението заместват разпоредбите от сключените споразумения между държавите — членки на Общността, и Индия, там където такива споразумения са или несъвместими, или идентични с разпоредбите от споразумението.
 Освен това Общността потвърди своята декларация, направена по повод на подписаното на 23 юни 1981 г. споразумение за сътрудничество:
 a)
 че няма намерение да изтегля влакнести продукти и продукти от юта, за които сега не се плаща мито по Общата система за преференции (GSP), която бе въведена в действие самостоятелно от Общността на 1 юли 1971 г. на базата на Резолюция 21 (II) от Втората конференция на Организацията на Обединените нации по търговията и развитието, проведена през 1968 г. Общността заяви още, че няма намерение и в обозримо бъдеще да изтегля тези продукти от Общата система за преференции (GSP);
 б)
 че е готова в процеса на своята работа да подобрява системата на общи преференции, за да бъдат отчетени интересите на Индия за развитието и укрепването на търговските ù отношения с Общността.
 Индия отбеляза декларациите, направени от страна на Общността.