type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 26.10.2012
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 1
 PRÓTACAL (Uimh. 14)
 MAIDIR LEIS AN nGRÚPA EURO
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 ÓS MIAN LEO dálaí a chur chun cinn d'fhás eacnamaíoch níos láidre san Aontas Eorpach agus, chuige sin, comhordú níos buandlúithe na mbeartas eacnamaíoch sa limistéar euro a fhorbairt,
 ÓS FEASACH DÓIBH an gá atá ann forálacha speisialta a leagan síos d'agallamh feabhsaithe idir na Ballstáit a bhfuil an euro mar airgeadra acu, go dtí go dtiocfaidh an euro chun bheith ina airgeadra do Bhallstáit uile an Aontais,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh:
 Airteagal 1
 Tiocfaidh Airí na mBallstát a bhfuil an euro mar airgeadra acu le chéile go neamhfhoirmiúil. Beidh na cruinnithe sin ann, nuair is gá, chun ceisteanna a phlé a bhaineann leis na freagrachtaí sonracha atá á roinnt acu maidir leis an airgeadra aonair. Glacfaidh an Coimisiún páirt sna cruinnithe sin. Tabharfar cuireadh don Bhanc Ceannais Eorpach páirt a ghlacadh sna cruinnithe sin a ullmhóidh ionadaithe Airí sin na mBallstát a bhfuil an euro mar airgeadra acu atá freagrach as cúrsaí airgeadais agus ionadaí an Choimisiúin.
 Airteagal 2
 Toghfaidh Airí na mBallstát a bhfuil an euro mar airgeadra acu uachtarán go ceann dhá bhliain go leith, trí thromlach na mBallstát sin.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996A0711(12)
 Acuerdo administrativo sobre el comercio de productos textiles entre la Comunidad Europea y la República de Corea - Notas Verbales
 Diario Oficial n° L 173 de 11/07/1996 p. 0045 - 0047
 ACUERDO ADMINISTRATIVO sobre el comercio de productos textiles entre la Comunidad Europea y la República de Corea NOTA VERBAL La Dirección General de Relaciones Exteriores de la Comisión de las Comunidades Europeas saluda atentamente a la Misión de la República de Corea ante las Comunidades Europeas y se complace en remitirla al Acuerdo sobre el comercio de productos textiles entre la República de Corea y la Comunidad Económica Europea que entró en vigor el 1 de enero de 1987, ampliado por el Canje de Notas que entró en vigor el 16 de octubre de 1991 y prorrogado mediante el Canje de Notas del 18 de diciembre de 1992.Con el fin de garantizar una aplicación adecuada y eficaz del Acuerdo para la integración de los sectores textil y de confección en las normas y disciplinas del Acuerdo General sobre Aranceles Aduaneros y Comercio (GATT) negociadas en el marco de las negociaciones de la Ronda Uruguay, la Comisión se complace en informar a las autoridades de la República de Corea de su intención de notificar al Órgano de supervisión de los textiles las disposiciones del citado Acuerdo sobre el comercio de productos textiles enumeradas en la lista que se adjunta, en concepto de «disposiciones administrativas» en virtud del apartado 17 del artículo 2 del Acuerdo sobre los textiles y el vestido de la Ronda Uruguay.La Dirección General de Relaciones Exteriores agradecería que la Misión de la República de Corea confirmara su acuerdo al respecto.La Dirección General de Relaciones Exteriores de la Comisión de las Comunidades Europeas aprovecha esta oportunidad para reiterar a la Misión de la República de Corea ante las Comunidades Europeas el testimonio de su más alta consideración.Bruselas, . . .Disposiciones del Acuerdo sobre comercio de productos textiles entre la Comunidad Económica Europea y la República de Corea, rubricado en Bruselas el 7 de agosto de 1986, tal como fue modificado por el acuerdo en forma de Canje de Notas por el que se modifica el Acuerdo sobre el comercio de productos textiles entre la República de Corea y la Comunidad Económica Europea, rubricado en Bruselas el 18 de diciembre de 1992, que serán notificadas, en concepto de «disposiciones administrativas», en virtud del apartado 17 del artículo 2 del Acuerdo sobre los textiles y el vestido de la Ronda Uruguay >SITIO PARA UN CUADRO>NOTA VERBAL La Misión de la República de Corea ante las Comunidades Europeas saluda atentamente a la Dirección General de Relaciones Económicas Exteriores de la Comisión de las Comunidades Europeas y tiene el honor de remitirse al Acuerdo sobre el comercio de productos textiles, rubricado el 7 de agosto 1986, prorrogado mediante el Canje de Notas rubricado el 16 de octubre de 1991 y nuevamente prorrogado mediante el Canje de Notas del 18 de diciembre de 1992.Por lo que se refiere a la Nota verbal de la Comisión, de 22 de diciembre de 1993, sobre la notificación al Órgano de supervisión de los textiles de las disposiciones de dicho Acuerdo sobre el comercio de productos textiles, en concepto de «disposiciones administrativas» en virtud del apartado 17 del artículo 2 del Acuerdo sobre los textiles y el vestido de la Ronda Uruguay, esta Misión informa a la Comisión de que confirma su acuerdo sobre los pormenores de dicha notificación.La Misión de la República de Corea ante las Comunidades Europeas aprovecha esta oportunidad para reiterar a la Dirección General de Relaciones Económicas Exteriores de las Comunidades Europeas el testimonio de su más alta consideración.Bruselas, . . .


type: legislation

text:
 |
 52011PC0457
 /* KOM/2011/0457 lõplik - 2011/0198 (NLE) */ Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise osalise taasalustamise lõpetamise kohta
 SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST- Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (edaspidi „algmäärus”) kohaldamist Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) importi käsitlevas menetluses.20. mail 2010 taasalustati vahepealne läbivaatamine seoses kõnealuse dumpinguvastase menetlusega. Taasalustamine hõlmas üksnes Üldkohtu otsuse rakendamist äriühingu MTZ Polyfilms Limited osas.Käesoleva ettepaneku eesmärk on osalise taasalustamise lõpetamine.- Üldine taustKäesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis viidi läbi kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidJõusolevad lõplikud meetmed kehtestati nõukogu 30. oktoobri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1292/2007. Viimati muudeti meetmeid nõukogu 13. mai 2011. aasta rakendusmäärusega (EÜ) nr 469/2011, võttes arvesse varem paralleelselt kehtinud tasakaalustusmeetmete aegumist. Teade vahepealse läbivaatamise osalise taasalustamise kohta seoses kõnealuse menetlusega avaldati 20. mail 2010 (2010/C 131/03).- Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEi kohaldata.2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE- Konsulteerimine huvitatud isikutegaMenetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras.- Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.- Mõju hindamineKäesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest.Algmäärusega ei nähta ette üldist mõjuhinnangut, kuid see sisaldab ammendavat nimekirja tingimustest, mida tuleb hinnata.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG- Kavandatud meetmete kokkuvõteKomisjon taasalustas 20. mail 2010 osaliselt muu hulgas Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise, mille tõttu muudeti nõukogu määrusega (EÜ) nr 366/2006 dumpinguvastaseid meetmeid. Osalise taasalustamise põhjus oli Üldkohtu 17. novembri 2009. aasta otsus kohtuasjas T-143/06, milles Üldkohus tunnistas kehtetuks muutmismääruse äriühingule MTZ Polyfilms dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise osas (edaspidi „kohtuotsus”). Üksnes äriühingut MTZ Polyfilms hõlmav osaline taasalustamine oli vajalik selleks, et rakendada eespool nimetatud Üldkohtu otsust äriühingu MTZ Polyfilms osas. Käesolevale dokumendile lisatud määruse ettepanekuga lõpetatakse kõnealune osaline taasalustamine ning ei kehtestata äriühingu MTZ Polyfilms valmistatud PET-kile impordi suhtes uuesti dumpinguvastaseid tollimakse.Tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku.- Õiguslik alusNõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed.- Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.- Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele järgmistel põhjustel.Meetmete vormi kirjeldatakse eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha riiklikke otsuseid.Ei kohaldata nõuet, mille kohaselt liidu, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike asutuste, ettevõtjate ning kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult väike ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga.- Õigusakti valikKavandatav vahend: määrus.Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel.Muud vahendid ei oleks asjakohased, sest algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ELi eelarvet.2011/0198 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSIndiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise osalise taasalustamise lõpetamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed,[1] (edaspidi „dumpinguvastane algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ning artikli 11 lõikeid 3 ja 6,võttes arvesse Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:1. MENETLUS2. Kehtivad meetmed3. Määrusega (EÜ) nr 1676/2001[2] (edaspidi „esialgne määrus”) kehtestas nõukogu lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas Indiast pärineva polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes. 8. märtsil 2006 muudeti nõukogu määrusega (EÜ) nr 366/2006[3] (edaspidi „muutmismäärus”) ning pärast osalise vahepealse läbivaatamisega seotud uurimist Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavat dumpinguvastast tollimaksu.4. 6. novembril 2007 kinnitati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1292/2007[4] (edaspidi „aegumise läbivaatamise määrus”) ning pärast aegumise läbivaatamist Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavat lõplikku dumpinguvastast tollimaksu.5. India eksportiv tootja MTZ Polyfilms Ltd (edaspidi „MTZ Polyfilms”), kes tegi eespool nimetatud uurimises koostööd, sai vastavalt esialgsele määrusele kasutada individuaalset tollimaksumäära. Kõnealune tollimaksumäär vaadati läbi muutmismäärusega.6. MTZ Polyfilms esitas 27. veebruaril 2006 Üldkohtule (enne Lissaboni lepingu jõustumist „Esimese Astme Kohus”) taotluse tühistada muutmismäärus äriühinguga MTZ Polyfilms seotud osas[5].7. Üldkohus tunnistas oma 17. novembri 2009. aasta otsusega kohtuasjas T–143/06[6] muutmismääruse kehtetuks äriühingule MTZ Polyfilms kohaldatava dumpinguvastase tollimaksu osas (edaspidi „kohtuotsus”). Üldkohus leidis, et muutmismäärus oli vastu võetud valel õiguslikul alusel. Üldkohus oli eelkõige seisukohal, et algmääruse artikli 11 lõige 3 ei saa olla selline õiguslik alus, mis lubab institutsioonidel ekspordihinna kindlaksmääramisel jätta kohaldamata algmääruse artikli 2 lõigetes 8 ja 9 kirjeldatud meetod.8. 13. mail 2011 muudeti määrusega (EÜ) nr 469/2011[7] Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavat lõplikku dumpinguvastast tollimaksu, võttes arvesse paralleelse tasakaalustava tollimaksu kehtivuse aegumist 9. märtsil 2011.9. Osaline taasalustamine10. 20. mail 2010 avaldati Euroopa Liidu Teatajas asjakohane teade[8]. Selles teavitati huvitatud isikuid asjaolust, et vastavalt eespool põhjenduses 5 osutatud Üldkohtu otsusele ei kohaldata äriühingu MTZ Polyfilms Ltd valmistatud PET-kile impordi suhtes Euroopa Liitu enam muutmismääruse ja aegumise läbivaatamise määrusega kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid ning et äriühingu MTZ Polyfilms valmistatud asjaomase toote impordi eest nende määruste kohaselt makstud lõplikud dumpinguvastased tollimaksud tuleb tagasi maksta või neid vähendada.11. Ühtlasi osaliselt taasalustati teatega muu hulgas Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimine, et rakendada eespool nimetatud Üldkohtu otsust äriühingu MTZ Polyfilms osas.12. Lisaks kutsuti äriühingut MTZ Polyfilms sama teatega üles esitama kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 3 nõuetekohaselt põhjendatud taotlus läbivaatamiseks, kui ta leiab, et muutmismääruse vastuvõtmise tinginud muud järelduste aspektid kui need, millele on osutatud eespool põhjenduses 5, ei kehti enam.13. Komisjon andis uurimise osalisest taasalustamisest ametlikult teada äriühingule MTZ Polyfilms, ekspordiriigi esindajatele, teistele India eksportivatele tootjatele, kes tegid muutmismääruse vastuvõtmise põhjustanud uurimises koostööd, ning liidu tootmisharule. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda asja arutamist teates sätestatud tähtaja jooksul.14. Märkused saadi kahelt India eksportivalt tootjalt (üks neist oli otseselt asjaga seotud osaline, st äriühing MTZ Polyfilms) ja liidu tootmisharult.15. KOHTUOTSUSE RAKENDAMINE16. Sissejuhatav märkus17. Sissejuhatava märkusena on oluline teatada, et MTZ Polyfilms ei vastanud eespool põhjenduses 9 osutatud üleskutsele.18. Huvitatud isikute märkused19. MTZ Polyfilms väitis, et läbivaatamisega seotud uurimise osaline taasalustamine on ebaseaduslik, kuna algmääruses ei ole konkreetseid sätteid, mis võimaldaksid uurimist taasalustada. Sama äriühing väitis ka, et komisjoni viide eespool põhjenduses 7 osutatud teatele IPSi kohtuasjas (edaspidi „IPSi kohtuotsus”)[9] oli väär, kuna asjaomane kohtuotsus hõlmas dumpinguvastast menetlust, mis oli algatatud teistsuguses õigusraamistikus, kuna tol ajal jõusoleva algmääruse kohaselt koosnes dumpinguvastane menetlus mitmest etapist: esialgne uurimine ja kõik järgnevad läbivaatamisega seotud uurimised. Seega käsitletakse IPSi kohtuotsuses võimalust avada uus uurimine käimasoleva menetluse raames. Menetluse ja uurimise erinevus oleks olnud sätestatud 1995. aasta algmääruses ning antud juhul ei ole komisjon menetluse raames uut uurimist algatanud, vaid taasalustas uurimise, mis äriühingu MTZ Polyfilms sõnul oleks juba pidanud olema lõpetatud lõplike meetmete kehtestamisega. MTZ Polyfilms väitis, et IPSi kohtuasi ei tohiks olla pretsedent seetõttu, et selle aluseks on nõukogu 11. juuli 1988. aasta määrus (EMÜ) nr 2423/88 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[10] (edaspidi „endine algmäärus”), mille kohaselt ei kehtinud veel kohustuslikud tähtajad, eriti läbivaatamisega seotud uurimise lõpetamise maksimaalne tähtaeg, milleks oli 15 kuud alates uurimise algatamise kuupäevast. Ta väitis, et antud juhul sai 15-kuuline tähtaeg läbi vahetult pärast uurimise taasalustamist 20. mail 2010. aastal, kuna muudetud meetmed olid kehtestatud rohkem kui 14 kuud pärast osalise vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise algatamist. Äriühingu MTZ Polyfilms sõnul ei nõuta kohtuotsusega rakendusmeetmete kehtestamist, kuna kohtuotsus on selge kõigis sisulistes tahkudes, see on lihtne ning ilma eri reservatsioonideta ja/või omaduseta, mille alusel võiks tühistada muutmismääruse MTZ Polyfilms valmistatud PET-kile impordi osas Euroopa Liitu.20. Teine PET-kilet eksportiv India tootja, kes tegi koostööd vahepealses läbivaatamises, väitis, et dumpingumarginaali arvutamisel on institutsioonid kohaldanud sama lähenemisviisi, mille Üldkohus oli oma kohtuotsuses kõlbmatuks tunnistanud, ning institutsioonid peaksid nüüd vaatama läbi ka kõnealuse äriühingu dumpingumarginaali arvutamise metoodika, mille tagajärjel dumpingumarginaal kaob.21. Liidu tootmisharu väitis, et nüüd, mil Üldkohus on tühistanud muutmismääruse äriühingule MTZ Polyfilms dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise osas, tuleks 2001. aastal arvutatud ja kehtestatud individuaalne tollimaksumäär uuesti kehtestada, kuna vahepealse läbivaatamise käigus on äriühingu MTZ Polyfilms puhul jätkuvalt leitud märkimisväärne dumpingumäär. Samuti tõstis ta esile India eksportijate väidetava pikaajalise meetmetest kõrvalehoidmise ja pettuse tava. Lisaks väitis ta, et Indias esineb tohutu ületootmine ning et India PET-kile vastu on sisse seatud mitmed muud olulised maailmaturu kaubanduse kaitsemeetmed. Ületootmine tooks vältimatult kaasa äriühingu MTZ Polyfilms toodetud PET-kile suurema impordimahu liidu turule.22. Liidu tootmisharu nõudis ka komisjonilt impordi registreerimise tagamist, kuna tema arvates on algmääruses artikli 10 lõikes 4 sätestatud registreerimise kaks tingimust täidetud.23. Märkuste analüüs24. Seoses uurimise taasalustamise väidetava ebaseaduslikkusega tuletatakse meelde, et Üldkohus on IPSi kohtuotsuses kinnitanud, et kohtuasjade puhul, mille menetlus koosneb mitmest haldustoimingust, ei tähenda ühe etapi tühistamine kogu menetluse tühistamist. Dumpinguvastane menetlus on üks näide sellisest mitmest etapist koosnevast menetlusest. Sellest tulenevalt ei tähenda muutmismääruse tühistamine selles osas, mis on seotud ühe poolega, kogu nimetatud määruse vastuvõtmisele eelnenud menetluse tühistamist. Peale selle peavad liidu institutsioonid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 266 täitma kohtuotsust. See tähendab ka võimalust parandada muutmismääruse neid tahke, mis viisid selle tühistamiseni, jättes samal ajal muutmata vaidlustamata osad, mida kohtuotsus ei mõjuta, nagu on otsustatud kohtuasjas C–458/98 P[11] (edaspidi „apellatsioonkaebus IPSi kohtuasjas”). Eespool esitatut arvesse võttes peeti põhjendamatuks väidet, et läbivaatamisega seotud uurimise osaliseks taasalustamiseks puudub õiguslik alus.25. Samuti peeti põhjendamatuks väidet, mille kohaselt dumpinguvastase uurimise lõpuleviimiseks ette nähtud tähtaegade kehtestamise tõttu ei saa komisjon järgida IPSi kohtuasja aluseks olnud lähenemisviisi. Leitakse, et kõnealune tähtaeg ei ole Euroopa Liidu Kohtu otsuse rakendamise seisukohalt asjakohane. Nimetatud tähtaeg kehtib tõepoolest esialgse läbivaatamisega seotud uurimise lõpetamise suhtes selle algatamiskuupäevast kuni lõplike meetmete võtmise kuupäevani ning ei kehti ühegi järgneva meetme suhtes, mis tuleb võib-olla võtta näiteks meetme kohtuliku läbivaatamise tulemusena. Märkida tuleks, et ei ole ühtegi Üldkohtu otsust, mille puhul kohaldataks sellist arutluskäiku, kuna see muudaks võimatuks lõpetada igasugune dumpinguvastane uurimine, mille Üldkohus on kehtetuks tunnistanud, et võtta arvesse Üldkohtu järeldusi (nagu nõuab ELi toimimise lepingu artikkel 266). Üldkohtu otsus tehakse alati ajal, mil uurimise tähtaeg on möödunud.26. Teise India PET-kile eksportiva tootja väitega seoses tuletatakse meelde, et kohus tunnistas muutmismääruse kehtetuks üksnes äriühingu MTZ Polyfilms suhtes kohaldatava dumpinguvastase tollimaksu osas. Selle tulemusena ei anna kohtuotsus alust vaadata üle lähenemisviis ja/või arvutamine seoses teiste eksportivate tootjatega. Seetõttu tuleb kõnealune väide tagasi lükata.27. Eespool põhjenduses 15 nimetatud liidu tootmisharu väitega seoses on samavõrd asjakohane ka põhjenduses 17 esitatud arutluskäik, st kohtupraktika on kinnitanud, et kui kohus tuvastab ebaseaduslikkuse, siis võib komisjon uurimismenetlust jätkata alates vahetult ebaseaduslikkuse ilmnemisele eelnenud ajast. Seetõttu ei ole otsest vajadust kasutada eelnevalt kindlaks tehtud andmeid, nagu on väitnud liidu tootmisharu.28. Seoses liidu tootmisharu taotlusega import registreerida, järeldati taotluses esitatud teabe ja komisjonile kättesaadavate statistiliste andmete põhjal, et algmääruse artikli 10 lõike 4 punktis b esitatud tingimus – st asjaomase impordi märkimisväärne suurenemine – ei ole täidetud (vt ka põhjendus 24 allpool). Registreerimise taotlus lükati seetõttu tagasi.29. Uurimine30. Nagu on märgitud eespool põhjenduses 5, tunnistas Üldkohus kehtetuks muutmismääruse ettevõtte MTZ Polyfilms osas, kuna ta oli seisukohal, et algmääruse artikli 11 lõige 3 ei saa olla selline õiguslik alus, mis võimaldab institutsioonidel ekspordihinna kindlaksmääramisel kõrvale kalduda algmääruse artikli 2 lõigetes 8 ja 9 kirjeldatud meetodi rakendamisest. Peale selle märgitakse, et kõik läbivaatamismääruse järeldused, v.a. need, mida Üldkohus peab vääraks, jäävad ametlikult kehtima. Eelkõige kehtib see järelduse kohta, et esinesid märkimisväärsed muutused asjaoludes, mis õigustab äriühingu MTZ Polyfilms suhtes kohaldatava dumpinguvastase tollimaksu muutmist. Seetõttu ei uuritud antud menetlusega seoses uuesti läbivaatamise seda tahku. Läbivaatamisega seotud uurimisperioodil eksportis MTZ Polyfilms asjaomast toodet liitu hinnakohustuse alusel ning müügi puhul täideti kohustuse tingimusi, st müük toimus kokkulepitud miinimumhinnast kõrgema hinnaga. Läbivaatamismääruses selgitatud põhjustel kinnitatakse, et läbivaatamisega seotud uurimisperioodi ajal liitu saadetud ekspordi hindu ei saa kasutada MTZ Polyfilmsi dumpingumarginaali arvutamiseks.31. Eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes piirdus praegune uurimine institutsioonidele kättesaadavate faktide analüüsiga seoses MTZ Polyfilmsi eksporditegevusega. Institutsioonidel on vastavalt Euroopa Kohtu otsusele IPSi kohtuotsuses (juba viidatud eespool) õigus dumpinguvastase uurimise jätkamisel pärast kohtuotsust, millega tunnistatakse kehtetuks dumpinguvastaseid tollimakse kehtestav määrus, võtta arvesse uut teavet, sealhulgas esialgsest uurimisperioodist hilisemat teavet. Kõnealusest kohtuotsusest tuleneb ka see, et võimalus võtta arvesse uut teavet kehtib samuti läbivaatamiste korral, millega on tegemist antud juhul.32. Märgitakse, et pärast muutmismääruse jõustumist ning vastavalt kättesaadavale statistilisele teabele vähenes oluliselt äriühingu MTZ Polyfilms toodetud PET-kile impordimaht ning alates 2008. aastast import isegi lõppes. Lisaks märgib nõukogu, et kohtuotsus, millega tühistati läbivaatamismäärus äriühingu MTZ Polyfilms osas, tehti 17. novembril 2009. Põhjenduses 7 osutatud teade, milles oli märgitud, et pärast asjaomast kohtuotsust ei kehtinud äriühingu MTZ Polyfilms toodetud PET-kile impordi suhtes enam dumpinguvastased meetmed, avaldati 20. mail 2010. See tähendab, et üle ühe aasta on kõnealuse impordi suhtes kehtinud üksnes tasakaalustavad ja tavatollimaksud, mitte aga dumpinguvastane tollimaks. Algmääruse artikli 14 lõike 6 alusel kogutud andmetest nähtub, et viimastel aastatel ei ole kõnealust importi toimunud.33. Järeldus34. Võttes arvesse kõiki eespool nimetatud asjaolusid, eriti käesoleva uurimise piiratud kohaldamisala, mille puhul ei uuritud Üldkohtu otsust silmas pidades uuesti järeldusi muutunud asjaolude olemasolu kohta ning usaldusväärse ekspordihinna puudumist, järeldab nõukogu, et MTZ Polyfilmsi dumpingumarginaali ümberarvutamine ja dumpinguvastase tollimaksu taaskehtestamine MTZ Polyfilmsi toodetud PET-kile ekspordi suhtes oleks asjakohatu. Selle tulemusena järeldatakse, et läbivaatamisega seotud uurimine, mis algatati eesmärgiga rakendada kohtu järeldusi, tuleks lõpetada tollimaksu taaskehtestamata.35. Kõiki asjassepuutuvaid isikuid teavitati olulisematest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti lõpetada Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise osaline taasavamine. Liidu tootmisharult saadud märkustes korrati juba eespool põhjenduses 15 öeldut, et 2001. aastal arvutatud ja kehtestatud individuaalne tollimaksumäär tuleks MTZ Polyfilmsile uuesti kehtestada, ning väljendati seisukohta, et MTZ Polyfilmsi vähenenud eksport liitu ei tähenda, et tulevikus ei võiks äriühing tõenäoliselt tegelda kahjustava dumpinguga. Samuti märkis liidu tootmisharu, et PET-kile import Indiast on viimasel ajal üldmahult suurenenud. Põhjenduses 15 esitatud märkustele on juba vastatud põhjenduses 20. Mis puudutab äriühingu MTZ Polyfilms tõenäolist tulevast tegutsemist, siis ollakse seisukohal, et kuna tükk aega ei ole sellelt äriühingult importi olnud, samas kui sel perioodil kehtis nende suhtes madal tollimaksumäär, nagu on selgitatud põhjenduses 24, näitab see piisavalt veenvalt, et äriühing ei hakka tõenäoliselt tegelema kahjustava dumpinguga. Vaatamata asjaolule, et import Indiast on viimasel ajal suurenenud, on äriühingu MTZ Polyfilms import endiselt null,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Käesolevaga lõpetatakse Indiast pärit ja äriühingu MTZ Polyfilms toodetud polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise osaline taasalustamine.2. Indiast pärit ja äriühingu MTZ Polyfilms toodetud PET-kile impordi suhtes ei kehti vastavalt käesolevale menetlusele dumpinguvastane tollimaks.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.[2] EÜT L 227, 23.8.2001, lk 1.[3] ELT L 68, 8.3.2006, lk 6.[4] ELT L 288, 6.11.2007, lk 1.[5] Otsus kohtuasjas T–143/06: MTZ Polyfilms vs. nõukogu (EKL 2009, lk II–04133).[6] Euroopa Kohtu lahendid 2009, lk II–04133.[7] ELT L 129, 17.5.2011, lk 1.[8] ELT C 131, 20.5.2010, lk 3.[9] Kohtuasi T–2/95: Industrie des poudres sphériques (IPS) vs. nõukogu (EKL 1998, II–3939).[10] EÜT L 209, 2.8.1988, lk 1.[11] Kohtuasi C–458/98: P Industrie des poudres sphériques (IPS) vs . nõukogu (EKL 2000, I–08147).


type: wikipedia

text:
Стоил войвода е село в Югоизточна България. То се намира в община Нова Загора, област Сливен. До 1906 година името на селото е Индже кьой (вариант Ендже кьой).
 География
 Селото се намира на 3 км югозападно от град Нова Загора.
 История
 За първи път селото е споменато от турския пътешественик Евлия Челеби през XV век. На пътя от с. Кортен за Търново сеймен (днес Симеоновград) на мястото на днешното село имало кантон, където започнали да се заселват хора. През 1842 година в селото се ражда Стоил Иванов Учков, наречен по-късно Стоил Войвода, той е участник в Априлското въстание и със своята чета в Сливенския балкан води няколко сражения с турските потери. Селото се именува Стоил Войвода от 1926 г., когато са върнати костите на войводата и са погребани повторно в костница в парка на селото.
 Религии
 Основната религия в селото е източноправославната. В селото има църква на 180 години. През 1877 г. турците опожаряват цялото село и единствената сграда, която не разрушават, е църквата.
 Личности
 Родени в село Стоил Войвода
 Стоил войвода – български революционер.
 Петко Енев (1889 – 1925) – деец на БКП, ръководител на Септемврийското въстание в Новозагорско.
 Никола Динев, роден на 18 октомври 1953 г. Спортист. Борец-класически стил. Категория тежка. Двукратен световен и петкратен европейски шампион. Носител е на Златния пояс на „Никола Петров“.
 Ради Славов (р. 1921), български политически офицер, генерал-майор
 Доньо Павлов Петров р.1932 г. Завършва военно въздушно училище в Долна Митрополия. Има 35 години летателна дейност. Полковник.
 Починали в село Стоил Войвода
 Добри Добрев (1926 – 2004), български офицер, генерал-лейтенант
 Села в област Сливен
 Населени места в община Нова Загора


type: other

text:
Skat.dk: Ejendomsvurdering - fordeling nedslag - grundværdi eller bygningsværdi - sagsbehandlingen
 24 Sep 2015 10:40
 22 Sep 2015 08:42
 1. afdeling, 81/2014
 Handelspris, sommerhus, vurderingsområde, bevisbyrde
 Ved vurderingen af en sommerhusejendom var der givet nedslag i ejendomsværdien under henvisning til, at handelspriserne i lokalområdet var lavere end standardberegningen for den pågældende type ejendomme gav udtryk for. Nedslaget, der på tilsvarende måde var givet for alle ejendomme i sommerhusområdet, medførte ikke en nedsættelse af grundværdien. Grundejeren, som havde opnået medhold ved landsretten, gjorde gældende, at i hvert fald en del af nedslaget skulle henføres til grundværdien, og at grundværdiansættelsen derfor skulle hjemvises til fornyet behandling hos SKAT.
 Højesteret lagde til grund, at SKAT ved brug af et vurderingsteknisk hjælpemiddel havde foretaget et skøn over grundværdien. SKATs afgørelse efterlod dog usikkerhed om, hvorvidt SKAT havde forholdt sig til, om en del af nedslaget skulle henføres til grundværdien. SKATs afgørelse var imidlertid efterfølgende stadfæstet af vurderingsankenævnet og landsskatteretten, og det fulgte ikke af vurderingsloven eller af administrativ praksis, at et generelt nedslag i ejendomsværdien skal medføre en nedsættelse af grundværdien.
 Højesteret udtalte generelt om skatteskøn, at SKATs værdiansættelse kan tilsidesættes, hvis skatteyderen godtgør, at der ikke er foretaget et skøn eller at skønnet hviler på et forkert eller mangelfuldt grundlag, og at dette er egnet til at påvirke værdiansættelsen. Selvom der er påvist sådanne fejl eller mangler, kan skønnet dog alligevel ikke tilsidesættes, hvis Skatteministeriet under retssagen godtgør, at fejlen eller manglen ikke har betydning for værdiansættelsen. Værdiansættelsen kan også tilsidesættes, hvis skatteyderen godtgør, at den ansatte værdi ligger uden for rammerne af det skøn, som tilkommer SKAT, dvs. hvis værdiansættelsen må anses for åbenbart urimelig.
 Højesteret fandt ikke disse betingelser for at tilsidesætte skønnet opfyldt. Uanset at der er sammenhæng mellem ejendomsværdien og grundværdien havde vurderingsankenævnet og Landsskatteretten under klagesagerne vurderet, at grundværdiansættelsen ikke var for høj. Grundejeren havde ikke heroverfor sandsynliggjort, at vurderingen hvilede på et forkert eller mangelfuldt grundlag, eller at skønnet havde ført til et åbenbart urimeligt resultat. De priser, som var opnået ved salg i sommerhusområdet, bestyrkede derimod, at SKATs vurdering af grundens værdi ikke var for høj.
 På denne baggrund blev Skatteministeriet frifundet
 Den juridiske vejledning 2015-2 H.A.3.1
 Den juridiske vejledning 2015-2 H.A.2.1.1.6
 Den juridiske vejledning 2015-2 H.A.2.1.2.1.6
 Poul Søgaard, Niels Grubbe, Jon Stokholm, Vibeke Rønne, Hanne Schmidt, Oliver Talevski og Jan Schans Christensen
 I tidligere instanser er afsagt dom af byretten den 2. juli 2012 og af Østre Landsrets 10. afdeling den 20. november 2013.
 Appellanten, Skatteministeriet, har nedlagt påstand om frifindelse.
 Indstævnte, A, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens dom.
 Af ejendomsskemaet for 2007 vedrørende As sommerhusejendom, ...1, fremgår bl.a.:
 Almindelig vurdering af ejendommen ...1
 336.700 kr
 1205 m2 á 140 kr
 Bygningsværdi:
 Bebygget areal 72 m2 x 100 %
 Vægtet etageareal
 Værdiberegning
 Ovne (kamin, brændeovn o.l.)
 -275 kr
 Bygningsværdi 72 m2 x 12.375 kr.
 891.000 kr
 Beregnet værdi i alt
 1.227.700 kr
 Handelspriserne i lokal-
 området er lavere end
 standardberegningen
 for denne type ejen-
 domme giver udtryk for
 - 250.000 kr
 Korrigeret ejendomsværdi
 977.700 kr
 Ejendomsværdi afrundet
 Et skærmbillede "SKAT Forespørgsel på grundværdiområder" viser for vurderingsåret 2007 for grundværdiområde ..., der omfatter As ejendom, bl.a.:
 Priser/faktorer: (ajourført 22/6-2007)
 for området:
 for prisgruppen: ...
 Forsl. normalpris:
 Vurdmynds
 Vurdmynds normalpris:
 Gl. normalpris:
 Fremskrivningsfaktor:
 Antal ejendomme:
 Antal bebyg. salg:
 Sær. estimeret pris:
 Gennemsnit. ejd. værdi:
 I perioden fra 2003 til 2007 skete der syv salg af fem ubebyggede sommerhusgrunde i grund-værdiområdet. En oversigt over disse salg samt over salget af en sommerhusejendom købt med henblik på nedrivning viser:
 ...6 (købt med henblik på nedrivning af bygning på 23 m2)
 6.6. 2007
 5.1. 2006
 18.4. 2005
 1.5. 2004
 24.9. 2003
 Efter det oplyste blev der for alle ejendomme i As grundværdiområde - bortset fra én - givet et nedslag i ejendomsværdien på 250.000 kr. En oversigt over enkelte af disse ejendomme viser:
 Ejendomsværdi ifølge
 standardberegning før nedslag
 1.998.108 kr.
 1.895.190 kr.
 1.134.126 kr.
 1.598.142 kr.
 1.331.016 kr.
 1.551.983 kr.
 805.450 kr.
 799.792 kr.
 Sagen angår, om A har krav på, at ansættelsen af grundværdien pr. 1. oktober 2007 for hans sommerhusejendom ...1, hjemvises til fornyet behandling hos SKAT.
 Vurderingssystemet og domstolsprøvelsen
 Efter vurderingsloven ansættes ejendomsværdien og grundværdien samt et eventuelt fradrag i grundværdien for forbedringer, jf. § 5, stk. 1. Vurderingen foretages på grundlag af den kontante værdi i handel og vandel, jf. § 6, 1. pkt., og for ejerboliger fastsættes vurderingen med udgangspunkt i den gennemsnitlige handelspris for ejendomme af samme størrelse, alder, stand og beliggenhed i et sammenligneligt område, jf. § 6, 2. pkt. Grundværdien er værdien af grunden i ubebygget stand under hensyn til beskaffenhed og beliggenhed og til en i økonomisk henseende god anvendelse, jf. § 13. Efter lovens § 16 ansættes grundværdien til det beløb, som efter de gældende handelspriser antages at kunne opnås for den pågældende ejendom i ubebygget stand ved salg til en efter samtlige forhold økonomisk god anvendelse.
 Vurderingsloven forudsætter, at der ved ansættelsen af værdien af en ejendom foretages et skøn bl.a. på grundlag af registrerede oplysninger om salgspriser på sammenlignelige ejendomme, jf. § 39, sammenholdt med § 6, 2. pkt. Det fremgår af forarbejderne, at vurderingen foretages maskinelt på grundlag af individuelle oplysninger om ejendommen og statistiske analyser af frie salg af ejendomme i det pågældende område (vurderingsforslagssystemet). Den maskinelt beregnede ejendomsværdi for den enkelte ejendom er baseret på det gennemsnitlige handelsprisniveau i lokalområdet, og der kan være behov for at justere denne værdi med et tillæg eller fradrag, så ejendomsværdien skønnes passende og ikke overstiger handelsværdien (lovforslag nr. L 180, Folketingstidende 2001-02, 2. samling, tillæg A, s. 4641-4642 og s. 4650).
 Ved vurderingen af sommerhusgrundes værdi beregner SKAT ved hjælp af vurderingsforslagssystemet forslag til grundværdi for de enkelte grundværdiområder og prisgrupper. Eftersom antallet af handlede ubebyggede grunde generelt er så lavt, at handlerne ikke udgør et tilstrækkeligt grundlag for statistisk analyse, anvender SKAT en indirekte metode, når der skal beregnes et forslag til grundværdien. Priserne ved salg af bebyggede grunde indgår i grundlaget for forslaget til grundværdi, idet metoden tager udgangspunkt i, at der er en statistisk sammenhæng mellem værdien af en bebygget grund og grundens værdi som ubebygget, hvilket udtrykkes i den såkaldte grundværdikurve. Grundværdikurven anvendes ved beregning af forslag til grundværdi. Priserne ved salg af bebyggede grunde indgår også i grundlaget for forslaget til ejendomsværdi. Efter det oplyste gennemgår en vurderingsmedarbejder forslagene til grundværdi og ejendomsværdi og skønner, om de foreslåede værdier kan anvendes, eller om der bør foretages justeringer.
 A har anført, at SKAT ikke har foretaget et skøn. Han har endvidere gjort gældende, at vurderingsmyndighedernes ansættelse af grundværdien pr. 1. oktober 2007 for hans ejendom er foretaget på et fejlagtigt grundlag. Det er en fejl, at den nedsættelse med 250.000 kr. af den foreslåede ejendomsværdi fra 1.227.700 kr. til 970.000 kr. (afrundet), der blev foretaget, kun gav sig udslag i en nedsættelse af bygningsværdien fra 891.000 kr. til 641.000 kr., men ikke helt eller delvist førte til en nedsættelse af grundværdien, som forblev på 336.700 kr., svarende til 280 kr. pr. kvadratmeter. SKAT har således ikke ved ansættelsen af grundværdien fulgt sin egen metodebeskrivelse om sammenhængen mellem ejendomsværdi og grundværdi (grundværdikurven).
 I den foreliggende sag udgjorde den maskinelt beregnede forslagsværdi for As grund 259 kr. pr. kvadratmeter baseret på grundværdiområdet og 270 kr. pr. kvadratmeter baseret på det noget større prisgruppeområde. En vurderingsmedarbejder forhøjede disse maskinelt beregnede forslag til 280 kr. pr. kvadratmeter, og grundværdien blev dermed fastsat til 336.700 kr. Af ejendomsskemaet for 2007 fra SKAT fremgår, at det maskinelt beregnede forslag til ejendomsværdi herefter var grundværdien med tillæg af en beregnet bygningsværdi på 891.000 kr., i alt 1.227.700 kr. En vurderingsmedarbejder korrigerede ejendomsværdien til 970.000 kr. (afrundet) svarende til et nedslag på 250.000 kr. foretaget med den begrundelse, at
 handelspriserne i lokalområdet er lavere end standardberegningen for denne type ejendomme giver udtryk for.
 Med samme begrundelse blev der for de øvrige sommerhusejendomme i grundværdiområdet foretaget et skønsmæssigt nedslag i ejendomsværdien på samme beløb, uanset betydelige variationer i bygningernes alder og størrelse.
 Højesteret lægger efter det anførte til grund, at der ved SKAT's ansættelse af grundværdien under brug af vurderingstekniske hjælpemidler blev foretaget et skøn, som tog hensyn til den pågældende ejendoms forhold. SKAT's afgørelse efterlader imidlertid usikkerhed med hensyn til, om SKAT har forholdt sig til, hvorvidt nedslaget på 250.000 kr. burde føre til en nedsættelse af grundværdien, også under hensyn til at oplysningerne om priserne ved salg af bebyggede ejendomme i området indgik i de maskinelt beregnede forslag til både grundværdi og ejendomsværdi.
 I forbindelse med As klage til vurderingsankenævnet fastholdt SKAT sin afgørelse, og vurderingsankenævnet stadfæstede SKAT's afgørelse, efter at nævnet havde modtaget As kommentarer til nævnets forslag til afgørelse. Nævnet fandt bl.a., at A ikke havde anført forhold vedrørende ejendommen, der kunne begrunde et nedslag i grundværdien, og at der ikke var grundlag for at antage, at grundværdien for As ejendom var sat for højt. Landsskatteretten stadfæstede vurderingsankenævnets afgørelse og fandt i sin afgørelse bl.a., at det efter det oplyste, herunder om sommerhusets alder og størrelse, var med rette, at nedslaget på 250.000 kr. alene var indrømmet i ejendomsværdien, og at der ikke i det, som A havde anført, var grundlag for at tilsidesætte ansættelsen af grundværdien.
 Der er ikke i vurderingslovgivningen bestemmelser om, at et generelt nedslag i ejendomsværdien som det foreliggende skal føre til nedsættelse af grundværdien. Der er heller ikke administrativ praksis herom. Afgørende er herefter, om begrundelsen for og karakteren af nedslaget i ejendomsværdien indebærer, at grundværdien er for højt ansat i forhold til grundens handelsværdi. Den sammenhæng, der er mellem ansættelsen af grundværdien og ejendomsværdien, således som det er udtrykt ved grundværdikurven, skaber en formodning for, at et sådant nedslag i ejendomsværdien også har betydning for grundværdiansættelsen. Som anført har myndighederne imidlertid - uanset den nævnte sammenhæng og As klage med henvisning hertil - vurderet, at grundens værdi ikke er ansat for højt i forhold til handelsværdien. A har ikke gennem syn og skøn eller på anden måde sandsynliggjort, at myndighedernes vurdering er forkert, og oplysningerne om de priser, der er opnået i de seneste år før vurderingen ved salg i det pågældende sommerhusområde af ubebyggede grunde og af en bebygget grund med henblik på nedrivning, bestyrker, at den ansatte grundværdi ikke er for høj i forhold til handelsværdien.
 Højesteret finder på den anførte baggrund, at det ikke kan antages, at det skøn, som vurderingsmyndighederne har foretaget vedrørende grundværdien, hviler på et forkert eller mangelfuldt grundlag, eller at skønnet har ført til et åbenbart urimeligt resultat.
 Herefter og da det, som A i øvrigt har anført, ikke kan føre til andet resultat, frifinder Højesteret Skatteministeriet.
 Under hensyn til sagens karakter skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for byret, landsret eller Højesteret til den anden part.
 Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for byret, landsret eller Højesteret til den anden part.


text:
Η τρέχουσα σελίδα αφορά το έτος 911 κατά το Γρηγοριανό ημερολόγιο
 Γεγονότα
 20 Ιουλίου - Ο Ρόλλο της Νορμανδίας πολιορκεί την πόλη Σαρτρ στη Γαλλία.
 Γεννήσεις
 Γκότσλιν, κόμης του Μπίντγκαου
 Θάνατοι
 14 Απριλίου - Πάπας Σέργιος Γ ́
 20 ή 24 Σεπτεμβρίου - Λουδοβίκος το Παιδί, βασιλιάς της Ανατολικής Φραγκίας
 5 ή 23 Νοεμβρίου - Μπούρχαρτ Α ́, δούκας της Σουαβίας
 Έθελρεντ, λόρδος της Μερκίας
 Έτη


text:
LG Düsseldorf, 40 O 93/01: LG Düsseldorf: firma, cmr, weltpostvertrag, agb, transportunternehmen, verschulden, paketpost, frachtführer, spediteur, abtretung
 Urteil des LG Düsseldorf vom 17.05.2002, 40 O 93/01
 40 O 93/01
 LG Düsseldorf: firma, cmr, weltpostvertrag, agb, transportunternehmen, verschulden, paketpost, frachtführer, spediteur, abtretung
 Firma, Cmr, Weltpostvertrag, Agb, Transportunternehmen, Verschulden, Paketpost, Frachtführer, Spediteur, Abtretung
 Landgericht Düsseldorf, 40 O 93/01
 Spruchkörper: 40. Zivilkammer
 Aktenzeichen: 40 O 93/01
 hat die 10. Kammer für Handelssachen auf die mündliche Verhandlung vom 26.10.2001 unter Mitwirkung des Vorsitzenden Richters am Landgericht O und der Handelsrichter B und F
 Die Beklagte wird verurteilt, an die Klägerin DM 81.540,60 nebst 5 % Zinsen über dem Basissatz seit dem 09.03.2001 zu zahlen.
 Das Urteil ist gegen Sicherheitsleistung in Höhe von DM 100.000 ,- , die auch durch die selbstschuldnerische Bürgschaft einer deutschen Großbank oder öffentlichen Sparkasse erbracht werden kann, vorläufig vollstreckbar.
 2Die Klägerin als alleiniger Transportversicherer der Firma G GmbH, C, nimmt die Beklagte auf Ersatz des Schadens in Anspruch, der durch den Verlust diverser Paketsendungen von C nach Frankreich entstanden ist. In jedem Falle hatte die Beklagte der Versicherungsnehmerin der Klägerin zwar Schadensersatz von 1000.- DM zuzüglich Erstattung der Portokosten gewährt, den Ersatz des vollen Schadensersatzes aber unter Hinweis auf die entsprechenden Haftungsbeschränkungen in ihren AGB und dem Weltpostvertrag abgelehnt.
 Die Klägerin meint, auf die ihre AGB könne sich die Beklagte nicht berufen, zumal 3
 unklar sei, welche AGB der Beklagten überhaupt Gegenstand des jeweiligen Vertrages seien.
 4Auch auf Haftungsbeschränkungen nach dem Weltpostvertrag könne sich die Beklagte nicht berufen, weil sie nicht Postanstalt im Sinne des Weltpostvertrages sei, und im übrigen der Weltpostvertrag nur die Haftung der nationalen Postanstalten untereinander regele.
 5Der Verlust der Paketsendungen sei auf mangelhafte Organisation bei der Beklagten zurück zuführen.
 Die Klägerin stellt die dem Urteilstenor entsprechenden Anträge. 6
 Die Beklagte bittet um Klageabweisung. 7
 8Sie bestreitet mit Nichtwissen, daß die Klägerin alleiniger Transportversicherer der Firma G sei, daß sie der Firma G die behauptete Entschädigung von 81.540,60 DM geleistet habe, daß die Firma G ihre vermeintlichen Ansprüche aus den einzelnen Schadensfällen abgetreten habe, daß der Firma G der jeweilige Schaden in der geltend gemachten Höhe entstanden sei.
 9Sie beruft sich im übrigen auf ihre AGB und den Weltpostvertrag, wonach ihre Haftung für Verlust auf 1000,- DM beschränkt sei und sie lediglich daneben das entrichtete Porto zu erstatten habe.
 10Wegen der weiteren Einzelheiten des Sach- und Streitstandes wird auf die gewechselten Schriftsätze nebst Anlagen Bezug genommen.
 13Die Beklagte haftet der Klägerin aus abgetretenem bzw. gemäß § 67 VVG übergegangenem Recht für den Verlust aus den im einzelnen genau dargelegten Schadensfälle gemäß den Art. 23, Abs 1 und 2, 29 CMR.
 14Die Beklagte haftet wie jedes andere privatrechtliche Transportunternehmen bei Verlust für Transportgut im internationalen Güterverkehr mit Kraftfahrzeugen nach den Bestimmungen der CMR. Soweit in Art. 1 Abs 4 Buchstabe a) CMR bestimmt ist, daß dieses Übereinkommen nicht für Beförderungen, die nach den Bestimmungen internationaler Postübereinkommen durchgeführt werden, gilt, bezieht sich diese Bestimmung nur noch auf die Beförderung von Briefpost, da die Beklagte insoweit noch nach § 51 PostG nationale Postanstalt ist. Im übrigen aber, jedenfalls im Bereich der Paketpost, handelt es sich bei der Beklagten um ein privatrechtliches Transportunternehmen, für das auch nicht die Bestimmungen des Weltpostvertrages anzuwenden sind.
 15Die Beklagte kann sich nicht auf die Haftungsbeschränkungen gemäß Art. 23 Abs 3 CMR berufen, denn es ist davon auszugehen, daß die Beklagte den jeweiligen Schaden durch ein ihr zur Last fallendes Verschulden verursacht hat, das nach deutschem Recht dem Vorsatz gleich steht (Art. 29 CMR).
 16Es ist in Rechtsprechung und Literatur anerkannt, daß ein grobes Organisationsverschulden dem Vorsatz gleich steht. Ebenso ist anerkannt, daß der Anspruchsteller zwar ein solches Organisationsverschulden zu beweisen hat, daß aber der Frachtführer oder Spediteur darlegen und gegebenenfalls unter Beweis stellen muß, daß er alles zumutbare getan hat, um den Verlust von Transportgut zu verhindern.
 17Die Beklagte hat von der Darlegung ihrer Organisationsanstrengungen vollständig abgesehen, so daß es der Klägerin unmöglich war, den Nachweis eines Organisationsverschuldens zu erbringen. Dies geht zu Lasten der Beklagten. Eines Hinweises der Kammer auf die fehlenden Ausführungen zu den Organisationsanstrengungen bedurfte es nicht, denn die Klägerin hatte bereits entsprechende ausführliche Rechtsansichten geäußert.
 18Die Höhe des der Firma G entstandenen Schadens hat die Klägerin ausreichend durch Vorlage der jeweiligen Handelsrechnungen nachgewiesen.
 19Dem Beweisantrag der Klägerin, daß sie alleiniger Transportversicherer der Firma G sei, daß sie ihrer Versicherungsnehmerin den nunmehr geltend gemachten Schadensbetrag gezahlt und daß diese ihre Ansprüche an sie abgetreten hat, ist die Kammer nicht nachgegangenen, denn so wie es Behauptungen ins Blaue gibt, gibt es auch ein Bestreiten mit Nichtwissen ins Blaue. Die Beklagte hat nicht den geringsten Anlaß, daran zu zweifeln, daß die Klägerin alleiniger Transportversicherer der Firma G ist, denn andernfalls würde die Klägerin als seriöses Versicherungsunternehmen keine Ansprüche gegen die Beklagte stellen. Daß es zu den Versicherungsfällen gekommen ist, ist schon dadurch bewiesen, daß die Beklagte im Rahmen des Erstattungsverfahrens gegenüber der Versicherungsnehmerin auch keine Zweifel angemeldet hat, sondern - wenn auch nur beschränkt - Ersatz geleistet hat. Eines Nachweises der Abtretung von Ansprüchen der Versicherungsnehmerin bedurfte es nicht, weil gemäß § 67 VVG die Ansprüche von Gesetzes wegen auf die Klägerin übergegangen sind.
 20Die Zinsforderung ist im zuerkannten Umfang aus dem Gesichtspunkt des Verzuges gerechtfertigt. Soweit allerdings die Klägerin einen darüber hinausgehenden Zinssatz fordert, war die Klage mangels Schlüssigkeit abzuweisen.
 Die Nebenentscheidungen folgen aus den §§ 92, Abs 2, 709, 108 ZPO. 21


text:
Aamulehti (AL) on vuonna 1881 perustettu tamperelainen sanomalehti. Se on levikiltään Suomen toiseksi suurin seitsenpäiväinen sanomalehti. Aamulehti oli vuosina 1998–2020 osa Alma Media -konsernia. Sen omistaa toukokuusta 2020 lähtien Sanoma. Ensimmäinen lehti julkaistiin 3. joulukuuta 1881. Lehti oli pitkään kokoomuksen äänenkannattaja, mutta maakuntalehdistön yleistä suuntausta noudattaen se julistautui sitoutumattomaksi vuonna 1992. Aamulehden levikki vuonna 2016 oli 98 408.
 Aamulehteä julkaistiin aiemmin broadsheet-muodossa, mutta se siirtyi tabloidi-kokoon 1.4.2014.
 Aamulehden toimitus sijaitsee Tampereen Keskustorin laidalla Finlaysonin alueella niin sanotussa Siperia-kiinteistössä. Lehden paino toimii kaupungin eteläpuolella Sarankulmassa. Ennen muuttoa vuonna 2001 toimitus sijaitsi Sarankulmassa.
 Aamulehden muut tuotteet
 Aamulehti.fi ja Aamulehden uutissovellus
 Moro – torstaisin ilmestyvä viikkolehti, joka kertoo tamperelaisista ilmiöistä. Moron jakelumäärä on 175 000 kpl.
 Koti-lehti – kodinetsijöiden, kiinteistönvälittäjien, uudisrakentajien ja vuokranantajien lauantaisin ilmestyvä lehti. Asuntoilmoitusten ohessa Koti tuo esille ajankohtaisia asumisen aiheita.
 Linja
 Aamulehti julisti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.
 Päätoimittajat
 F. V. Jalander 1881–1884
 Kaarlo Viljakainen 1884–1905
 Aukusti Alhovuori 1905–1912
 Eetu A. Alha 1913–1926
 Vilho Osonen 1926–1931
 Jaakko Tuomikoski 1931–1956
 Jaakko Hakala 1956–1964
 Väinö Peltonen 1964–1970
 Raino Vehmas 1971–1979
 Pertti Pesonen 1979–1990
 Sakari Kumpulainen 1988–1998
 Raimo Seppälä 1991–1995
 Hannu Olkinuora 1995–2000
 Matti Apunen 2000–2010
 Jouko Jokinen 2010–2017 vastaava
 Jussi Tuulensuu päätoimittaja 2015–, vastaava 2017 (vt.), 2018–
 Tunnettuja toimittajia
 Matti Arjanne
 Jussi Kirjavainen
 Erkka Lehtola
 Matti Pitko
 Jorma Pokkinen
 Eero Rekola
 Uuno Sinisalo
 Oiva Talvitie
 Katso myös
 Aamulehden talo
 Luettelo suomalaisista sanomalehdistä
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Aamulehden kotisivut
 Aamulehti 1881–1910 Kansallisarkiston historiallinen sanomalehtikirjasto.
 Aamulehti
 Seulonnan keskeiset artikkelit


text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 12006M/PRO/02
 Chonartha ar an Aontas Eorpach (leagan comhdhlúite) - B. Prótacail atá i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ag bunú an Chomphobail Eorpaigh - Prótacal (Uimh. 2) ag lánpháirtiú acquis Schengen i gcreat an Aontais Eorpaigh (1997)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0191 - 0195
 Prótacal (Uimh. 2)ag lánpháirtiú acquis Schengen i gcreat an Aontais Eorpaigh (1997)TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,AG TABHAIRT DÁ nAIRE DÓIBH gurb é is aidhm do na Comhaontuithe maidir le seiceálacha ag na comhtheorainneacha a dhíothú de réir a chéile a shínigh roinnt Ballstát den Aontas Eorpach in Schengen ar an 14 Meitheamh 1985 agus an 19 Meitheamh 1990, maille leis na comhaontuithe a bhaineann leo agus na rialacha arna nglacadh ar bhonn na gcomhaontuithe sin, an lánpháirtíocht Eorpach a fheabhsú agus, go háirithe, a chur ar chumas an Aontais Eorpaigh forbairt níos gasta a dhéanamh chun bheith ina limistéar saoirse, slándála agus ceartais,ÓS MIAN LEO na comhaontuithe agus na rialacha thuasluaite a ionchorprú i gcreat an Aontais Eorpaigh,AG DAINGNIÚ DÓIBH nach mbeidh forálacha acquis Schengen infheidhme ach amháin má tá, agus a mhéad atá, siad ag luí le dlí an Aontais Eorpaigh agus an Chomhphobail,AG TABHAIRT AIRD ar sheasamh speisialta na Danmhairge,AG CUR SAN ÁIREAMH nach bhfuil Éire agus Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann ina bpáirtithe sna comhaontuithe thuasluaite agus nach bhfuil siad sínithe acu agus, ar a shon sin, gur cóir a fhoráil go bhféadfaidh na Ballstáit sin glacadh le forálacha uile na gcomhaontuithe sin nó le roinnt díobh,Á AITHINT DÓIBH gur gá mar sin leas a bhaint as forálacha an Chonartha ar an Aontas Eorpach agus an Chonartha ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh maidir le comhar níos dlúithe idir roinnt Ballstát agus nach cóir leas a bhaint as na forálacha sin ach mar rogha dheireanach,AG CUR SAN ÁIREAMH a riachtanaí atá sé caidreamh speisialta a choimeád ar bun le Poblacht na hÍoslainne agus Ríocht na hIorua, ar Stáit iad sin araon atá tar éis a n-intinn a dhaingniú bheith faoi cheangal ag na forálacha atá luaite anseo thuas, ar bhonn an Chomhaontaithe arna shíniú i Lucsamburg ar an 19 Nollaig 1996,TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh:Airteagal 1Údaraítear do Ríocht na Beilge, do Ríocht na Danmhairge, do Phoblacht Chónaidhme na Gearmáine, don Phoblacht Heilléanach, do Ríocht na Spáinne, do Phoblacht na Fraince, do Phoblacht na hIodáile, d'Ard- Diúcacht Lucsamburg, do Ríocht na hÍsiltíre, do Phoblacht na hOstaire, do Phoblacht na Portaingéile, do Phoblacht na Fionlainne agus do Ríocht na Sualainne, sínitheoirí chomhaontuithe Schengen, comhar níos dlúithe a bhunú eatarthu féin laistigh de raon feidhme na gcomhaontuithe sin agus na bhforálacha a bhaineann leo, mar atá siad liostaithe san Iarscríbhinn a ghabhann leis an bPrótacal seo, dá ngairtear "acquis Schengen" anseo feasta. Seolfar an comhar sin laistigh de chreat institiúideach dlíthiúil an Aontais Eorpaigh agus forálacha ábhartha an Chonartha ar an Aontas Eorpach agus an Chonartha ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh á n-urramú.Airteagal 21. Amhail ó dháta Chonradh Amstardam a theacht i bhfeidhm, beidh feidhm láithreach ag acquis Schengen, lena n-áirítear cinntí an Choiste Feidhmiúcháin arna bhunú ag comhaontuithe Schengen a bheidh glactha roimh an dáta sin, maidir leis na trí Bhallstát déag dá dtagraítear in Airteagal 1, gan dochar d'fhorálacha mhír 2 den Airteagal seo. Amhail ón dáta céanna sin, gabhfaidh an Chomhairle ionad an Choiste Feidhmiúcháin sin.Déanfaidh an Chomhairle, ag gníomhú di le haontoilíocht na gcomhaltaí sin dá cuid dá dtagraítear in Airteagal 1, aon bheart a ghlacadh is gá chun an mhír seo a chur chun feidhme. Cinnfidh an Chomhairle, ag gníomhú di d'aon toil, i gcomhréir le forálacha ábhartha na gConarthaí, cad é an bunús dlí a bheidh le gach ceann de na forálacha nó na cinntí arb éard iad acquis Schengen.I dtaca le forálacha agus cinntí den sórt sin agus i gcomhréir leis an gcinneadh sin, feidhmeoidh Cúirt Bhreithiúnais na gComhphobal Eorpach na cumhachtaí a thugtar di sna forálacha ábhartha is infheidhme de na Conarthaí. Ar aon chuma, ní bheidh aon dlínse ag an gCúirt Bhreithiúnais i leith beart nó cinntí maidir leis an ord poiblí a chaomhnú agus slándáil inmheánach a choimirciú.Fad nach mbeidh na bearta dá dtagraítear thuas glactha agus gan dochar d'Airteagal 5(2), measfar gur gníomhartha iad arna mbunú ar Theideal VI den Chonradh ar an Aontas Eorpach na forálacha nó na cinntí arb éard iad acquis Schengen.2. Beidh feidhm ag forálacha mhír 1 maidir leis na Ballstáit a bhfuil na Prótacail aontachais le comhaontuithe Schengen sínithe acu amhail ó na dátaí a chinnfidh an Chomhairle, ag gníomhú di le haontoilíocht na gcomhaltaí sin dá cuid atá luaite in Airteagal 1, mura mbeidh na coinníollacha d'aontachas aon cheann de na Stáit sin le acquis Schengen comhlíonta roimh dháta Chonradh Amstardam a theacht i bhfeidhm.Airteagal 3Tar éis an chinnidh dá dtagraítear sa dara fomhír d'Airteagal 2(1), coimeádfaidh an Danmhairg ar bun na cearta céanna agus na hoibleagáidí céanna i ndáil le sínitheoirí eile chomhaontuithe Schengen a bhí ann roimh an gcinneadh sin maidir leis na codanna sin d'acquis Schengen a gcinntear bunús dlí a bheith acu i dTeideal IV den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh.I ndáil leis na codanna sin d'acquis Schengen a gcinntear bunús dlí a bheith acu i dTeideal VI den Chonradh ar an Aontas Eorpach, beidh na cearta céanna agus na hoibleagáidí céanna i gcónaí ag an Danmhairg is a bheidh ag sínitheoirí eile chomhaontuithe Schengen.Airteagal 4Féadfaidh Éire agus Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann nach bhfuil faoi cheangal ag acquis Schengen a iarraidh, tráth ar bith, bheith rannpháirteach i bhforálacha uile an acquis sin nó i roinnt díobh.Cinnfidh an Chomhairle ar an iarraidh le haontoilíocht na gcomhaltaí sin dá cuid dá dtagraítear in Airteagal 1 agus ionadaí rialtas an Stáit i dtrácht.Airteagal 51. Beidh tograí agus tionscnaimh chun acquis Schengen a fhorbairt faoi réir fhorálacha ábhartha na gConarthaí.Sa chomhthéacs sin, mura mbeidh fógra i scríbhinn tugtha ag Éirinn nó ag an Ríocht Aontaithe nó acu araon laistigh de thréimhse réasúnta gur mian leo bheith rannpháirteach, measfar an t-údarú dá dtagraítear in Airteagal 11 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh nó Airteagal 40 den Chonradh ar an Aontas Eorpach a bheith deonaithe do na Ballstáit dá dtagraítear in Airteagal 1 agus d'Éirinn nó don Ríocht Aontaithe nuair is mian le ceachtar díobh bheith rannpháirteach sna réimsí comhair i gceist.2. Beidh feidhm ag forálacha ábhartha na gConarthaí dá dtagraítear sa chéad fhomhír de mhír 1 fiú mura mbeidh na bearta dá dtagraítear sa dara fomhír d'Airteagal 2(1) glactha ag an gComhairle.Airteagal 6Beidh Poblacht na hÍoslainne agus Ríocht na hIorua bainteach le acquis Schengen a chur chun feidhme agus a fhorbairt tuilleadh ar bhonn an Chomhaontaithe arna shíniú i Lucsamburg ar an 19 Nollaig 1996. Comhaontófar ar nósanna imeachta iomchuí chuige sin i gComhaontú a dhéanfaidh an Chomhairle, ag gníomhú di le haontoilíocht na gcomhaltaí sin dá cuid atá luaite in Airteagal 1, a thabhairt i gcrích leis na Stáit sin. Cuimseoidh Comhaontú den sórt sin forálacha maidir le rannchuidiú na hÍoslainne agus na hIorua le haon iarmhairtí airgeadais a thig ón bPrótacal seo a chur chun feidhme.Tabharfaidh an Chomhairle, ag gníomhú di d'aon toil, Comhaontú ar leith i gcrích leis an Íoslainn agus an Iorua ar mhaithe le cearta agus oibleagáidí a bhunú idir Éire agus Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann de pháirt amháin, agus an Íoslainn agus an Iorua de pháirt eile, i réimsí de acquis Schengen a bhfuil feidhm acu maidir leis na Stáit sin.Airteagal 7Déanfaidh an Chomhairle, ag gníomhú di trí thromlach cáilithe, na socruithe mionsonraithe a ghlacadh chun Rúnaíocht Schengen a lánpháirtiú in Ardrúnaíocht na Comhairle.Airteagal 8Chun críche na caibidlíochta chun Ballstáit nua a ligean isteach san Aontas Eorpach, measfar gur acquis nach foláir do gach Stát is iarrthóir glacadh leis ina iomláine acquis Schengen agus bearta eile arna nglacadh ag na hinstitiúidí laistigh dá raon feidhme.--------------------------------------------------IARSCRÍBHINNACQUIS SCHENGEN1. An Comhaontú arna shíniú in Schengen ar an 14 Meitheamh 1985 idir Rialtais Stáit Aontas Eacnamaíoch Benelux, Phoblacht Chónaidhme na Gearmáine agus Phoblacht na Fraince maidir le seiceálacha ag a gcomhtheorainneacha a dhíothú de réir a chéile.2. An Coinbhinsiún arna shíniú in Schengen ar an 19 Meitheamh 1990 idir Ríocht na Beilge, Poblacht Chónaidhme na Gearmáine, Poblacht na Fraince, Ard-Diúcacht Lucsamburg agus Ríocht na hÍsiltíre chun an Comhaontú maidir le seiceálacha ag a gcomhtheorainneacha a dhíothú de réir a chéile arna shíniú in Schengen ar an 14 Meitheamh 1985 a chur i bhfeidhm, maille leis an Ionstraim Chríochnaitheach agus na dearbhuithe comhpháirteacha a bhaineann leis.3. Na Prótacail agus Comhaontuithe Aontachais a ghabhann le Comhaontú 1985 agus Coinbhinsiún Cur chun Feidhme 1990 leis an Iodáil (arna síniú i bPáras ar an 27 Samhain 1990), leis an Spáinn agus leis an bPortaingéil (arna síniú in Bonn ar an 25 Meitheamh 1991), leis an nGréig (arna síniú i Maidrid ar an 6 Samhain 1992), leis an Ostair (arna síniú sa Bhruiséil ar an 28 Aibreán 1995) agus leis an Danmhairg, leis an bhFionlainn agus leis an tSualainn (arna síniú i Lucsamburg ar an 19 Nollaig 1996), maille leis na hIonstraimí Críochnaitheacha agus na dearbhuithe a bhaineann leo.4. Na cinntí agus na dearbhuithe arna nglacadh ag an gCoiste Feidhmiúcháin arna bhunú ag Coinbhinsiún Cur chun Feidhme 1990, maille le gníomhartha arna nglacadh chun an Coinbhinsiún sin a chur chun feidhme ag na horgáin ar thug an Coiste Feidhmiúcháin cumhachtaí cinnteoireachta dóibh.--------------------------------------------------


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 21997D0710(04)
 Uradni list L 182 , 10/07/1997 str. 0034 - 0034
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 5/97z dne 14. marca 1997o spremembi Priloge IV (Energetika) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor ga spreminja Protokol o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ker je bila Priloga IV k Sporazumu spremenjena s Sklepom št. 33/96 Skupnega odbora EGP [1];ker je treba Uredbo Sveta (ES) št. 2964/95 z dne 20. decembra 1995 o uvedbi registracije za uvoz in nabavo surove nafte v Skupnosti [2] vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1Točka 5 (Uredba Sveta (EGS) št. 1893/79) v Prilogi IV k Sporazumu se nadomesti z naslednjim:"5. 395 R 2964: Uredba Sveta (ES) 2964/95 z dne 20. decembra 1995 o uvedbi registracije za uvoz in nabavo surove nafte v Skupnosti (UL L 310, 22.12.1995, str. 5).Za namen tega sporazuma veljajo določbe uredbe z naslednjimi prilagoditvami:"Določbe uredbe se ne uporabljajo za Islandijo in Lihtenštajn, če ti državi ne uvažata ali nabavljata surove nafte.""Člen 2Besedilo Uredbe Komisije (ES) št. 2964/95 v islandskem in norveškem jeziku, ki je priloženo ustreznim jezikovnim različicam tega sklepa, je verodostojno.Člen 3Ta sklep začne veljati 1. aprila 1997 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 14. marca 1997Za Skupni odbor EGPPredsednikC. Day[1] UL L 237, 19.9.1996, str. 25.[2] UL L 310, 22.12.1995, str. 5.--------------------------------------------------


text:
Rimito (finska Rymättylä) var en kommun i landskapet Egentliga Finland. Rimito hade 2 040 invånare och en yta på 150,11 km2. Kommunen bestod av ett antal öar, men huvudön har fast landsvägsförbindelse sedan 1970. I väster finns Velkua och en del av Korpo öar, i öster fjärden Erstan och i söder Ominaisfjärden. Den 1 januari 2009 gick Rimito samt staden Nådendal och kommunerna Merimasku och Velkua samman och bildade nya Nådendals stad.
 Fram till 1960-talet karakteriserades kommunen av fast jordbrukar- och fiskarbefolkning. På 1960-talet började sommarstugor byggas och snart dominerade sommargästerna. Från 2000-talet har det skett inflyttning av nya fastboende som pendlar till jobb på fastlandet.
 Rimito är enspråkigt finskt.
 Några byar i kommunen är Aatila, Alakylä, Hanga (finska: Hanka) på Aasluoto och Pakinais på ön med samma namn. Här finns också öarna Krampen, Ruotsalais, några till större öar och en stor mängd småöar. Sundet Sattesund har svenskt namn. Lockvattnet är en fjärd mellan Rimito och Korpo.
 Centralorten är kyrkbyn mitt på ön. Här finns en medeltida stenkyrka.
 Viktiga näringar är jordbruk (bland annat färskpotatis), fiskkonserver och småbåtsvarv. Relativt nya industrier är industrirobotar och ytbehandling.
 Åbo stad och Åbo och S:t Karins kyrkliga samfällighet har lägergårdar på Rimito, Vienola respektive Kunstenniemi.
 Den kortare varianten av Skärgårdens ringväg, Lilla ringvägen, går genom hela Rimito.
 Externa länkar
 Före detta finländska kommuner
 Nådendal


type: caselaw

text:
 22.5.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 134/34
 Despacho do Tribunal Geral de 24 de Março de 2010 — Eriksen/Comissão
 (Processo T-516/08) (1)
 («Acção de indemnização - Consequências para a saúde pública do acidente nuclear de Thule (Gronelândia) - Directiva 96/29/Euratom - Não adopção, pela Comissão, de medidas contra um Estado-Membro - Acção manifestamente desprovida de fundamento jurídico»)
 2010/C 134/58
 Língua do processo: inglês
 Partes
 Demandante: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoft, Dinamarca) (representante: I. Anderson, advogado)
 Demandada: Comissão Europeia (representantes: E. White e M. Patakia, agentes)
 Objecto
 Acção de indemnização destinada a obter a reparação do dano sofrido como resultado da alegada não adopção, pela Comissão, das medidas necessárias para obrigar o Reino da Dinamarca a adoptar as disposições legislativas e administrativas que lhe permitissem dar cumprimento à Directiva 96/29/Euratom do Conselho, de 13 de Maio de 1996, que fixa as normas de segurança de base relativas à protecção sanitária da população e dos trabalhadores contra os perigos resultantes das radiações ionizantes (JO L 159, p. 1), e a aplicar estas disposições aos trabalhadores envolvidos no acidente nuclear de Thule (Gronelândia).
 Dispositivo
 1.
 A acção é julgada improcedente.
 2.
 Heinz Helmuth Eriksen é condenado nas despesas.
 (1) JO C 44, de 21.2.2009.


text:
Il presente regolamento ha per oggetto:
 a) la disciplina per l’accesso ai documenti amministrativi da parte di tutti i cittadini;
 b) il rilascio di copie di documenti amministrativi ai cittadini;
 c) la disciplina per l’accesso ai documenti amministrativi da parte dei consiglieri comunali;
 d) la disciplina del rilascio di copie di documenti amministrativi ai consiglieri comunali;
 Il presente regolamento ha la finalità di assicurare la massima trasparenza dell’attività amministrativa e di garantire lo svolgimento imparziale della stessa.
 Per tali finalità chiunque vi abbia interesse, per la tutela di situazioni giuridicamente rilevanti, ha diritto di accesso ai documenti amministrativi secondo le modalità previste nei successivi articoli.
 Definizione di documento amminisrativo
 E considerato documento amministrativo:
 a) qualsiasi atto formato dalla Pubblica Amministrazione, compresi gli atti interni.
 b) qualsiasi atto utilizzato ai fini dell’attività amministrativa e/o per l’emanazione di atti amministrativi.
 Tali atti possono essere: manoscritti - dattiloscritti - videoscritti - tipografici - rappresentazioni grafiche, fotografiche e cinematrografiche - su supporti elettromagnetici.
 Definizione di Atto preparatorio
 Sono considerati “atti preparatori“ tutti quelli, che direttamente o indirettamente, concorrono alla formazione di un documento amministrativo.
 Secondo quanto stabilito da Regolamento approvato con D.P.R. 27/6/1992 n. 352 sono sottratti all’accesso, in base alla natura dell’atto, solo gli atti che riguardano:
 a) la sicurezza pubblica,
 b) la difesa nazionale,
 c) le relazioni internazionali,
 d) la politica valutaria,
 e) l’ordine pubblico,
 f) la repressione e la prevenzione della criminalità,
 g) la sicurezza dei beni e delle persone,
 h) l’attività di polizia giudiziaria,
 i) la vita privata o la riservatezza dei terzi, (persone, gruppi od imprese). Si garantisce però agli interessati la visione di atti relativi ai procedimenti amministrativi in corso la cui conoscenza sia necessaria per curare o per difendere i loro interessi giuridicamente tutelati.
 In via generale inoltre l’accesso può essere differito motivatamente, specie nella fase preparatoria degli atti, fino a quando la relativa conoscenza può impedire o comunque gravemente ostacolare lo svolgimento dell’azione amministrativa.
 Inoltre, in caso di atti antichi, l’Amministrazione può porre una provvisoria indisponibilità e rinviare l’accesso, attivare gli adempimenti di ricerca, fino a porre il rifiuto, ove gli atti richiesti abbiano formato oggetto di scarto ai sensi delle normative vigenti (dieci anni).
 I soggetti richiedenti l’accesso agli atti amministrativi devono essere portatori di un interesse personale e concreto e devono perseguire la tutela di situazioni giuridicamente rilevanti.
 La descrizione di tale interesse deve essere fatta nell’istanza di accesso in relazione ad ogni singolo atto richiesto ed è in facoltà dell’Amministrazione valutarne la congruenza al fine di motivare un’eventuale risposta negativa.
 è consentito altresì l’accesso ai documenti amministrativi, nelle modalità di cui ai precedenti articoli, alle Amministrazioni, alle Associazioni ed ai Comitati portatori di interessi pubblici o diffusi.
 Tutti i Consiglieri Comunali possono esercitare il diritto di accesso ai documenti amministrativi ai fini dell’effettivo e pieno esercizio della loro funzione.
 Modalità per l'esercizio dei diritti di accesso ai documenti Amministrativi
 Costituzione dell'Ufficio per la presa visione di documenti amministrativi
 Al fine di assicurare la massima trasparenza sull’attività amministrativa, in relazione al disposto dell’art. 25 della L.R.. N. 10/91 è costituito in seno all’ufficio di segreteria e sotto la diretta responsabilità del Segretario Generale del Comune, l’ufficio per la visione dei provvedimenti da parte dei cittadini. Il funzionario preposto a detto Ufficio è il Capo Settore Segreteria, coadiuvato dal personale assegnato al medesimo settore.
 Tutti i cittadini possono liberamente accedere a detto ufficio durante il normale orario di ricevimento al pubblico, secondo l’ordine di arrivo.
 Procedura per la presa visione dei documenti amministrativi da parte dei cittadini
 I cittadini dovranno compilare apposita richiesta indicante il documento da visionare e l’interesse personale e concreto e/o la tutela di situazioni giuridicamente rilevanti derivante loro da tale atto.
 Il Segretario Comunale, responsabile dell’ufficio di cui all’art. 7, valutata la congruenza della richiesta, entro il termine massimo di giorni due, accoglierà l’istanza presentata o ne darà motivato rifiuto all’interessato.
 Ne caso di accoglimento della richiesta presentata ciascun Capo Settore, incaricato della custodia del documento richiesto, consentirà, compatibilmente con i compiti di istituto ed in ogni caso non oltre il terzo giorno dall’accoglimento dell’istanza, la visione del documento amministrativo richiesto.
 Procedura per la presa visione dei documenti amministrativi da parte dei Consiglieri Comunali
 I Consiglieri Comunali avanzeranno semplice richiesta verbale a ciascun Capo Settore incaricato della custodia del documento richiesto per la visione di tutti i documenti amministrativi utili all’esercizio delle funzioni inerenti la carica ad eccezione di quelli elencati all’art, 5 vigente regolamento.
 Il Capo Settore, informato il Segretario Comunale, consentirà l’immediato accesso ai documenti aministrativi richiesti, ad eccezione di quelli indicati all’art. 5 presente regolamento, compatibilmente con i compiti di istituto ed in ogni caso non oltre il giorno successivo.
 Riscio di copie di documenti Amministrativi
 Rilascio di copie di documenti amministrativi ai cittadini
 Per il rilascio di copie di documenti amministrativi, ad eccezione di quelle elencate all’art. 5, i cittadini dovranno compilare apposita istanza contenente l’esatta indicazione del documento richiesto e specificando altresì l’interesse personale e concreto e/o la tutela di situazioni giuridicamente rilevanti derivante loro da tale atto.
 IL Segretario Comunale, valutata la congruenza della richiesta, provvederà entro il temine di due giorni, all’accoglimento dell’istanza o ne darà motivato rifiuto.
 Successivamente il Capo Settore, incaricato della custodia dell’atto, provvederà, entro il termine di giorni cinque al rilascio in copia conforme del documento amministrativo richiesto.
 All’atto del ritiro gli interessati dovranno depositare presso l’ufficio Economato le somme necessarie:
 a) per l’applicazione dei diritti di segreteria
 b) per il rimborso di spese di riproduzione fotostatica in applicazione della tariffa, per il rilascio al pubblico di copie e documenti, approvata dal Presidente del Consiglio dei Ministri ( L.500, 1 -2 fotocopie; L.1000, 3 -4 fotocopie,ecc.) salvo successive modifiche ed integrazioni.
 Nel caso si rendesse necessaria la richiesta di chiarimenti o di integrazione dell’istanza, i termini riprenderanno a decorrere dalla data del ricevimento dei chiarimenti o della integrazione.
 Le istanze dovranno essere fatte distintamente per ciascun documento richiesto.
 è facoltà degli interessati richiedere in luogo delle copie integrali, gli estratti dei provvedimenti.
 Tuttavia tenuto conto che, di norma, vengono rilasciate fotocopie, gli estratti dovranno essere in ogni caso relative a pagine intere, a comprendere la prima e l’ultima pagina del provvedimento.
 Delle pagine omesse dovrà essere fatto cenno prima della copia conforme.
 Rilascio di copie di documenti amministrativi ai Consiglieri Comunali
 I consiglieri, ai fini dell’effettivo e pieno esercizio della loro funzione, per ottenere il rilascio delle copie di documenti amministrativi, ad eccezione di quelli elencati all’art. 5, senza spese dovranno inoltrare domanda scritta al Segretario Comunale
 Il Segretario Comunale, valutata l’istanza provvederà all’accoglimento o ne darà motivato rifiuto.
 In caso di accoglimento il Capo Settore, incaricato della custodia del documento richiesto, provvederà al rilascia della copia.
 La richiesta del rilascio delle copie si intende limitata ai provvedimenti richiesti ed i loro allegati, incluso qualsiasi atto richiamato ma non facente parte integrante di esso, se richiesto.
 I detti documenti saranno rilasciati senza alcuna spesa da parte del richiedente..
 Tutte le richieste dovranno essere esitate tempestivamente e comunque entro e non oltre 2 giorni dalle richieste stesse.
 In caso di convocazione urgente del Consiglio Comunale il rilascio degli atti richiesti dovrà, ove possibile,essere immediato.
 Tutti i dipendenti hanno l’obbligo di fornire ai Consiglieri tutte le informazioni necessarie all’esercizio del loro mandato così come dispone l’articolo 24 comma 1, della Legge n. 816 del 27/12/85 e dell’art. 56 della L.R. n. 9 del 1986.
 Divieto di presa visione degli atti originali
 Al fine di assicurare la diligente conservazione degli atti, è fatto divieto, in linea di massima, di consentire la visione dei documenti in originale.
 Solo in casi di estrema eccezionalità, sotto la diretta responsabilità del Segretario Generale ed in costante sua presenza, potrà essere consentita la visione degli atti originali.
 Il presente Regolamento dovrà essere tenuto esposto nei locali dell’ufficio preposto, e all’Albo Pretorio del Comune.
 Tutti i cittadini ne potranno prendere visione in qualsiasi momento.
 Leggi e Atti Regolamentari
 Per quanto non espressamente previsto dal presente Regolamento saranno osservate le norme vigenti in materia nel rispetto anche delle norme dettate dalla L. n. 675/96..
 Il presente Regolamento entrerà in vigore il primo giorno del mese successivo alla scadenza della sua ripubblicazione all’Albo Pretorio del Comune per 15 giorni consecutivi, successivi alla avvenuta esecuzione dell’atto.