text:
 5.11.2019
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 283/72
 Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Apvienoto Nāciju Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 29 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz komerciāla transportlīdzekļa kabīnē esošu braucēju aizsardzību [2019/1850]
 Ar visiem grozījumiem līdz
 03. sērijas grozījumu 4. papildinājumam – spēkā stāšanās datums: 2019. gada 28. maijs
 Satura rādītājs
 Noteikumi
 1.
 Darbības joma
 2.
 Definīcijas
 3.
 Apstiprinājuma pieteikums
 4.
 Apstiprinājums
 5.
 Prasības
 6.
 Pārveidojumi un transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma paplašinājums
 7.
 Ražošanas atbilstība
 8.
 Sankcijas par ražošanas neatbilstību
 9.
 Ražošanas pilnīga izbeigšana
 10.
 Pārejas noteikumi
 11.
 Par apstiprināšanas testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu un tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumi un adreses
 Pielikumi
 1.
 EEK tipa apstiprinājuma dokumentācija
 1. daļa. Informācijas dokumenta paraugs
 2. daļa. Paziņojums
 2.
 Apstiprinājuma marķējuma zīmju izkārtojums
 3.
 Testa procedūra
 1. papildinājums. Instrukcijas transportlīdzekļa nostiprināšanai testa stendā
 2. papildinājums. Izdzīvošanas telpas verificēšanai izmantojamais manekens
 4.
 “H” punkta un rumpja faktiskā leņķa noteikšanas procedūra mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām
 1. papildinājums. Telpiskā “H” punkta mašīnas (3-D H mašīnas) apraksts
 2. papildinājums. Telpiskā koordinātu sistēma
 5.
 Atsauces dati attiecībā uz sēdvietām
 1.
 DARBĪBAS JOMA
 Šos noteikumus piemēro N (1) kategorijas transportlīdzekļiem attiecībā uz kabīnē esošo braucēju aizsardzību.
 2.
 DEFINĪCIJAS
 Šajos noteikumos:
 2.1.
 “transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums atbilstīgi šo noteikumu prasībām attiecībā uz transportlīdzekļa kabīnē esošo braucēju aizsardzību frontāla trieciena vai apgāšanās gadījumā;
 2.2.
 “transportlīdzekļa tips” ir mehāniskā transportlīdzekļa kategorija, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā:
 2.2.1.
 transportlīdzekļa kabīnes izmēri, forma un sastāvdaļu materiāli vai
 2.2.2.
 kabīnes stiprinājuma veids pie šasijas rāmja;
 2.3.
 “šķērsplakne” ir vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra transportlīdzekļa garenplaknei;
 2.4.
 “garenplakne” ir plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vidējai garenplaknei;
 2.5.
 “transportlīdzeklis ar kabīni virs motora” ir transportlīdzeklis, kam vairāk nekā puse motora garuma atrodas uz aizmuguri no vējstikla pamatnes tālākā priekšējā punkta un stūres rata rumba atrodas transportlīdzekļa garuma priekšējā ceturtdaļā;
 2.6.
 “R punkts” ir sēdvietas atskaites punkts, kas definēts 4. pielikuma 2.4. punktā;
 2.7.
 “H punkts” ir punkts, kas definēts 4. pielikuma 2.3. punktā;
 2.8.
 “A tests” ir frontālā trieciena tests, kas paredzēts kabīnes izturības izvērtēšanai frontālā sadursmē;
 2.9.
 “B tests” ir pret kabīnes A statņiem vērsta trieciena tests, kas paredzēts kabīnes izturības izvērtēšanai 90° apgāšanās situācijā un tai sekojošā triecienā;
 2.10.
 “C tests” ir kabīnes jumta izturības tests, kas paredzēts kabīnes jumta izturības izvērtēšanai 180° apgāšanās situācijā;
 2.11.
 “A statnis” ir vistālāk priekšā, ārpusē esošais jumta balsts;
 2.12.
 “vējstikls” ir transportlīdzekļa priekšējais stiklojums, kas atrodas starp A statņiem;
 2.13.
 “no M1 atvasināti N1 kategorijas transportlīdzekļi” ir N1 kategorijas transportlīdzekļi, kuriem A statņu priekšā ir tāda pati vispārīgā struktūra un forma kā iepriekš M1 kategorijas transportlīdzeklim;
 2.14.
 “atsevišķa kabīne” ir kabīne, kas piestiprināta transportlīdzekļa rāmim ar specifiskiem savienojumiem un kurai nav kopīgas daļas ar kravas zonu.
 3.
 APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS
 3.1.
 Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz transportlīdzekļa kabīnē esošo braucēju aizsardzību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.
 3.2.
 Tam pievieno transportlīdzekļa rasējumus, kuros redzams kabīnes novietojums uz transportlīdzekļa un tās piestiprināšanas veids, un pietiekami detalizētus kabīnes struktūras rasējumus, un visus minētos rasējumus iesniedz trīs eksemplāros. Informācijas dokumenta paraugs, kas attiecas uz uzbūves īpašībām, ir dots 1. pielikuma 1. daļā.
 4.
 APSTIPRINĀJUMS
 4.1.
 Ja apstiprināšanai atbilstīgi šiem noteikumiem iesniegtais transportlīdzeklis atbilst šo noteikumu 5. punkta prasībām, piešķir dotā transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.
 4.2.
 Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 03, kas atbilst 03. grozījumu sērijai) norāda grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos svarīgākos tehniskos grozījumus, kas līdz apstiprinājuma izdošanai izdarīti šajos noteikumos. Viena un tā pati Nolīguma puse nedrīkst piešķirt to pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam 2.2. punkta nozīmē.
 4.3.
 Šos noteikumus piemērojošās Nolīguma puses par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu vai apstiprinājuma paplašinājumu, atteikšanu vai anulēšanu, vai par ražošanas pilnīgu izbeigšanu paziņo, izmantojot šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam atbilstošu veidlapu.
 4.4.
 Uz visiem transportlīdzekļiem, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, liek starptautisku apstiprinājuma marķējuma zīmi, ko veido:
 4.4.1.
 aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (2); un
 4.4.2.
 pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā apļa – šo noteikumu numurs, aiz tā burts “R”, defise un apstiprinājuma numurs.
 4.5.
 Ja transportlīdzeklis atbilst transportlīdzekļa tipam, kas apstiprināts saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem Nolīgumam pievienotiem noteikumiem, valstī, kurā apstiprinājums piešķirts saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. punktā noteiktais simbols nav jāatkārto; šādā gadījumā papildu numurus un simbolus no visiem tiem noteikumiem, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, norāda vertikālās slejās pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā simbola.
 4.6.
 Apstiprinājuma marķējuma zīmei ir jābūt skaidri salasāmai un neizdzēšamai.
 4.7.
 Apstiprinājuma marķējuma zīmi novieto transportlīdzekļa datu plāksnītes tuvumā vai uz tās.
 4.8.
 Apstiprinājuma marķējuma zīmju izkārtojuma piemēri doti šo noteikumu 2. pielikumā.
 5.
 PRASĪBAS
 5.1.
 Vispārīgās prasības
 5.1.1.
 Transportlīdzekļa kabīnei ir jābūt konstruētai un piestiprinātai transportlīdzeklim tā, lai cik vien iespējams mazinātu tajā esošo braucēju risku gūt ievainojumus avārijas situācijā.
 5.1.2.
 N1 kategorijas transportlīdzekļus un N2 kategorijas transportlīdzekļus, kuru pilna masa nepārsniedz 7,5 t, pakļauj A un C testam, kas aprakstīts 3. pielikuma 5. un 7. punktā.
 Tomēr transportlīdzekļa tipu, kas atbilst Noteikumu Nr. 12 vai Noteikumu Nr. 33, vai Noteikumu Nr. 94 prasībām saistībā ar frontālu triecienu, un no M1 atvasinātus N1 kategorijas transportlīdzekļus, kuri apstiprināti atbilstīgi Noteikumiem Nr. 94, drīkst uzskatīt par atbilstošiem prasībām saistībā ar frontālu triecienu (A tests).
 C testu veic tikai transportlīdzekļiem ar atsevišķu kabīni.
 5.1.3.
 N3 kategorijas transportlīdzekļus un N2 kategorijas transportlīdzekļus, kuru pilna masa pārsniedz 7,5 t, pakļauj A, B un C testam, kas aprakstīts 3. pielikuma 5., 6. un 7. punktā.
 C testu veic tikai transportlīdzekļiem ar atsevišķu kabīni.
 5.1.4.
 A testu (frontāls trieciens) veic tikai transportlīdzekļiem ar kabīni virs motora.
 5.1.5.
 Lai pierādītu atbilstību 5.1.2. vai 5.1.3. punktam, pēc ražotāja izvēles drīkst izmantot vienu, divas vai trīs kabīnes. Tomēr C testa abas fāzes jāveic vienai un tai pašai kabīnei.
 5.1.6.
 A, B un C testu nav obligāti jāveic, ja ražotājs ar datorsimulāciju, kabīnes sastāvdaļu izturības aprēķiniem vai citādi tehniskajam dienestam var pierādīt, ka, pakļauta testa apstākļiem, kabīne nedeformēsies tiktāl, lai apdraudētu tajā esošos braucējus (iespiešanās izdzīvošanas telpā).
 5.2.
 Pēc testa vai testiem vajadzīgā izdzīvošanas telpa
 5.2.1.
 Pēc 5.1.2. vai 5.1.3. punktā noteikto testu veikšanas transportlīdzekļa kabīnē ir jābūt izdzīvošanas telpai, kurā iespējama 3. pielikuma 2. papildinājumā definētā testa manekena novietošana sēdeklī, kurš ir vidējā stāvoklī, testa manekenam nesaskaroties ar nedeformējamām daļām, kuru cietība pēc Šora ir lielāka nekā vai vienāda ar 50. Neņem vērā nedeformējamas daļas, kuras no testa manekena var noņemt bez darbarīkiem, pieliekot spēku, kas mazāks nekā 100 N. Lai atvieglotu uzstādīšanu, manekenu drīkst ievietot izjauktā veidā un tā salikšanu veikt kabīnē. Šim nolūkam sēdvietu iestata galējā aizmugurējā stāvoklī, manekenu pilnībā saliek un novieto tā, lai tā H punkts sakristu ar R punktu. Tad izdzīvošanas telpas novērtēšanai sēdekli pārvieto uz priekšu vidējā stāvoklī. Kā alternatīvu testa manekenam, kas aprakstīts 3. pielikuma 2. papildinājumā, drīkst izmantot piecdesmitās procentiles Hybrid II vai Hybrid III vīrieša manekenu ar vai bez mērinstrumentiem, kura apraksts ir dots Noteikumos Nr. 94.
 5.2.2.
 Šādi definētu telpu verificē katram ražotāja norādītajam sēdeklim.
 5.3.
 Citi nosacījumi
 5.3.1.
 Testu laikā sastāvdaļas, ar kurām kabīne ir piestiprināta šasijas rāmim, drīkst deformēties vai salūst ar nosacījumu, ka kabīne paliek piestiprināta pie šasijas rāmja ar standarta stiprinājumiem un patvaļīgi nepārvietojas, necilājas vai nerotē stiprinājuma punktos.
 5.3.2.
 Testu laikā durvis nedrīkst atvērties, bet pēc testēšanas tām nav obligāti jābūt atveramām.
 6.
 PĀRVEIDOJUMI UN TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀJUMS
 6.1.
 Par visiem transportlīdzekļa tipa pārveidojumiem ziņo tipa apstiprinātājai iestādei, kas apstiprinājusi transportlīdzekļa tipu. Tipa apstiprinātāja iestāde tad drīkst vai nu:
 6.1.1.
 uzskatīt, ka izdarītajiem pārveidojumiem nevarētu būt vērā ņemamas negatīvas sekas un ka transportlīdzeklis jebkurā gadījumā joprojām atbilst prasībām,
 6.1.2.
 vai pieprasīt jaunu testa ziņojumu no tehniskā dienesta, kas atbildīgs par testu veikšanu.
 6.2.
 Par apstiprinājuma apstiprināšanu vai atteikšanu, norādot izmaiņas, paziņo šos noteikumus piemērojošajām Nolīguma pusēm saskaņā ar 4.3. punktā noteikto procedūru.
 6.3.
 Kompetentā iestāde, kura izdod apstiprinājuma paplašinājumu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un par to informē citas 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam atbilstošu paziņojuma veidlapu.
 7.
 RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA
 Ražošanas atbilstības procedūrām jāatbilst tām, kas noteiktas Nolīgumā (1. pielikums, E/ECE/TRANS/505/Rev.3), ievērojot šādas prasības:
 7.1.
 transportlīdzeklim, kas apstiprināts atbilstīgi šiem noteikumiem, ir jābūt izgatavotam atbilstīgi apstiprinātajam tipam, ievērojot 5. punkta prasības;
 7.2.
 kompetentā iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā drīkst verificēt katrā ražotnē piemērojamo kontroles metožu atbilstību. Šādu inspicēšanu normālais biežums ir reize divos gados.
 8.
 SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU
 8.1.
 Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļu tipu, drīkst anulēt, ja nav izpildītas 7.1. punktā noteiktā prasība.
 8.2.
 Ja šos noteikumus piemērojoša Nolīguma puse anulē tās iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā nekavējoties par to informē citas šos noteikumus piemērojošās Nolīguma puses, izmantojot šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam atbilstošu paziņojuma veidlapu.
 9.
 RAŽOŠANAS PILNĪGA IZBEIGŠANA
 Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināta transportlīdzekļa tipa ražošanu, tas par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī iestāde informē pārējās šos noteikumus piemērojošās 1958. gada Nolīguma puses, izmantojot šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam atbilstošu paziņojuma veidlapu.
 10.
 PĀREJAS NOTEIKUMI
 10.1.
 No 02. sērijas grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt EEK apstiprinājumu atbilstīgi šiem noteikumiem, kas grozīti ar 02. sērijas grozījumiem.
 10.2.
 No 2002. gada 1. oktobra Nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, piešķir EEK apstiprinājumus tikai tad, ja tiek izpildītas šo noteikumu prasības, ievērojot 02. sērijas grozījumus.
 10.3.
 No 2006. gada 1. oktobra Nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, drīkst atteikties atzīt apstiprinājumus, kas nav piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 02. sērijas grozījumiem.
 10.4.
 No 03. sērijas grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt EEK apstiprinājumu atbilstīgi šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. sērijas grozījumiem.
 10.5.
 Pēc 72 mēnešiem kopš 03. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir jauniem kabīņu veidiem EEK apstiprinājumu atbilstīgi šiem noteikumiem tikai tad, ja ir izpildītas šo noteikumu prasības, ievērojot 03. sērijas grozījumus.
 10.6.
 Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt paplašinājumu apstiprinājumam atbilstīgi šo noteikumu iepriekšējo sēriju grozījumiem.
 10.7.
 Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, 72 mēnešu laikā pēc 03. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas turpina piešķirt apstiprinājumus tiem transportlīdzekļu tipiem, kuri atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozīti ar iepriekšējo sēriju grozījumiem.
 10.8.
 Neviena Nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka nacionālo vai reģionālo tipa apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, kas apstiprināts atbilstīgi šo noteikumu 03. sērijas grozījumiem.
 10.9.
 Pat pēc šo noteikumu 03. sērijas grozījumu stāšanās spēkā transportlīdzekļu apstiprinājumi atbilstīgi šo noteikumu iepriekšējo sēriju grozījumiem paliek spēkā, un Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina tos pieņemt.
 11.
 PAR APSTIPRINASANAS TESTU VEIKSANU ATBILDIGO TEHNISKO DIENESTU UN TIPA APSTIPRINATAJU IESTAZU NOSAUKUMI UN ADRESES
 Šos noteikumus piemērojošās Nolīguma puses paziņo Apvienoto Nāciju Organizāciju sekretariātam tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas veic apstiprināšanas testus, un tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumus un kurām jāsūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, apstiprinājuma paplašinājumu, atteikumu vai anulēšanu.
 (1) Kā definēts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, 2. punkts.
 (2) 1958. gada Nolīguma pušu pazīšanas numuri ir doti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 1. PIELIKUMS
 EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA DOKUMENTĀCIJA
 1. DAĻA
 INFORMĀCIJAS DOKUMENTA PARAUGS
 Saskaņā ar Noteikumiem Nr. 29 attiecībā uz kabīnes tipa apstiprināšanu
 Šāda informācija attiecīgā gadījumā jāiesniedz trijos eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Jebkādi rasējumi jāiesniedz pienācīgā mērogā un pietiekami detalizēti A4 formātā vai salocītus līdz A4 formātam. Ja ir fotoattēli, tiem jābūt pietiekami detalizētiem.
 1.
 Vispārīgi ...
 1.1.
 Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums): ...
 1.2.
 Tips: ...
 1.3.
 Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķēts uz transportlīdzekļa: ...
 1.3.3.
 Šī marķējuma atrašanās vieta: ...
 1.4.
 Transportlīdzekļa kategorija (1):...
 1.5.
 Ražotāja nosaukums un adrese: ...
 1.6.
 Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es): ...
 2.
 Transportlīdzekļa uzbūves vispārīgi raksturlielumi...
 2.1.
 Reprezentatīva transportlīdzekļa fotoattēli un/vai rasējumi: ...
 2.2.
 Visa transportlīdzekļa rasējums mērogā: ...
 2.3.
 Asu un riteņu skaits: ...
 2.6.
 Motora atrašanās vieta un novietojums: ...
 2.7.
 Vadītāja kabīne (kabīne virs motora vai ar motora pārsegu) (2)...
 2.8.
 Vadības puse: ...
 3.
 Masas un izmēri (kg un mm) (attiecīgā gadījumā norāde uz rasējumu) ...
 3.1.
 Ražotāja norādītā tehniski pieļaujamā maksimālā masa: ...
 3.2.
 Tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz transportlīdzekļa priekšējo asi vai asīm: ...
 4.
 Kabīne...
 4.1.
 Kabīnes tips: (normāla/ar guļvietu/ar augšējo guļvietu) (3):...
 4.2.
 Izmantotie materiāli un ražošanas metodes: ...
 4.3.
 Durvju konfigurācija un durvju skaits: ...
 4.4.
 Rasējumi, kuros attēloti durvju slēgmehānismi un notures sastāvdaļas, un to atrašanās vietas durvīs: ...
 4.5.
 Sēdekļu skaits: ...
 4.6.
 R punkti: ...
 4.7.
 Transportlīdzekļa tipa kabīnes detalizēts apraksts, norādot tās izmērus, konfigurāciju un materiālus, un stiprinājumus pie šasijas rāmja: ...
 4.8.
 Kabīnes un to iekšējā iekārtojuma daļu rasējumi, kuras ietekmē paliekošo telpu:
 5.
 Stūres iekārta...
 5.1.
 Stūres vadības ierīces(-ču) shematisks(-i) attēls(-i): ...
 5.2.
 Stūres vadības ierīces regulēšanas (ja tāda ir) diapazons un veids: ...
 2. DAĻA
 (1) Kā definēts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, 2. punkts.
 (2) Kabīne virs motora ir konfigurācija, kurā vairāk nekā puse motora garuma atrodas uz aizmuguri no vējstikla pamatnes tālākā priekšējā punkta un stūres rata rumba atrodas transportlīdzekļa garuma priekšējā ceturtdaļā.
 (3) Nevajadzīgo svītrot (ir gadījumi, kad nekas nav jāsvītro, jo atbilst vairāk nekā viens ieraksts).
 2. PIELIKUMS
 APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA ZĪMJU IZKĀRTOJUMS
 A PARAUGS
 (Sk. šo noteikumu 4.4. punktu)
 Dotā apstiprinājuma marķējuma zīme uz transportlīdzekļa norāda, ka konkrētais transportlīdzekļa tips attiecībā uz komerciāla transportlīdzekļa kabīnē esošo braucēju aizsardzību ir apstiprināts Nīderlandē (E 4) ar numuru 03249. Pirmie divi apstiprinājuma numura cipari norāda, ka apstiprinājuma piešķiršanas brīdī Noteikumos Nr. 29 jau bija ietverti 03. sērijas grozījumi.
 B PARAUGS
 Dotā apstiprinājuma marķējuma zīme uz transportlīdzekļa norāda, ka konkrētais transportlīdzekļa tips ir apstiprināts Nīderlandē (E 4) atbilstīgi Noteikumiem Nr. 29 un 24 (1) (pēdējo minēto noteikumu gadījumā koriģētais absorbcijas koeficients ir 1,30 m-1). Apstiprinājumu numuri norāda, ka minēto apstiprinājumu piešķiršanas brīdī Noteikumos Nr. 29 un 24 bija ietverti 03. sērijas grozījumi.
 (1) Otrais numurs norādīts tikai kā piemērs.
 3. PIELIKUMS
 TESTA PROCEDŪRA
 1.
 Durvis
 Pirms testēšanas kabīnes durvis aizver, bet neaizslēdz.
 2.
 Motors
 A testa veikšanai transportlīdzeklim uzstāda motoru vai tā modeli, kas līdzinās motoram pēc masas, izmēriem un stiprinājuma.
 3.
 Kabīne
 Kabīni aprīko ar stūres mehānismu, stūres ratu, kontrolmēraparātu paneli un vadītāja un pasažieru sēdekļiem. Stūres ratu un sēdvietu iestata normālā lietošanas stāvoklī, kā norādījis ražotājs.
 4.
 Kabīnes piestiprināšana
 A testa veikšanai transportlīdzeklim uzstāda kabīni. B un C testa veikšanai kabīni pēc ražotāja izvēles uzstāda vai nu transportlīdzeklim, vai uz atsevišķa rāmja. Transportlīdzekli vai rāmi nostiprina, kā norādīts šā pielikuma 1. papildinājumā.
 5.
 Frontālā trieciena tests (A tests)
 1. attēls
 Frontālā trieciena tests (A tests)
 5.1.
 Zveltnim jābūt izgatavotam no tērauda, un tā masai jābūt sadalītai vienmērīgi; tā masa nedrīkst būt mazāka kā 1500 kg. Tā trieciena virsmai, kura ir taisnstūra un plakana, jābūt 2500 mm platai un 800 mm augstai (skatīt b un h 1. attēlā). Tā malu noapaļojuma rādiusam jābūt 10 mm ±5 mm.
 5.2.
 Zveltņa mezglam jābūt stingras konstrukcijas. Zveltnim jābūt brīvi iekārtam divos stieņos, kas tam ir stingri piestiprināti, un attālums starp tiem nedrīkst būt mazāks kā 1000 mm (skatīt f 1. attēlā). Stieņu garums no piekares ass līdz zveltņa ģeometriskajam centram nedrīkst būt mazāks kā 3500 mm (L 1. attēlā).
 5.3.
 Zveltni izvieto tā, lai vertikālā stāvoklī:
 5.3.1.
 tā trieciena virsma saskartos ar transportlīdzekļa vistālāk priekšā esošo daļu;
 5.3.2.
 tā smaguma centrs c = 50 + 5/- 0 mm ir zem vadītāja sēdvietas R punkta; un
 5.3.3.
 tā smaguma centrs atrastos transportlīdzekļa vidējā garenplaknē.
 5.4.
 Zveltnim jātrāpa pa kabīnes priekšu virzienā uz kabīnes aizmuguri. Triecienam jābūt vērstam horizontāli un paralēli transportlīdzekļa vidējai garenplaknei.
 5.5.
 Trieciena enerģijai jābūt:
 5.5.1.
 29,4 kJ N1 kategorijas transportlīdzekļiem un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilna masa nepārsniedz 7,5 tonnas;
 5.5.2.
 55 kJ N3 kategorijas transportlīdzekļiem un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilna masa pārsniedz 7,5 tonnas.
 6.
 Trieciena tests priekšējiem statņiem (B tests)
 2. attēls
 Trieciena tests priekšējiem statņiem (B tests)
 6.1.
 Zveltnim jābūt stingram, un tā masai jābūt sadalītai vienmērīgi; tā masa nedrīkst būt mazāka kā 1 000 kg. Zveltnim jābūt cilindriskam, ar cilindra diametru d 600 ±50 mm un garumu b, kas nav mazāks kā 2 500 mm. Tā malu noapaļojuma rādiuss nedrīkst būt mazāks kā 1,5 mm.
 6.2.
 Zveltņa mezglam jābūt stingras konstrukcijas. Zveltnim jābūt brīvi iekārtam divos stieņos, kas tam ir stingri piestiprināti, un attālums starp tiem nedrīkst būt mazāks kā f = 1 000 mm. Stieņu garums no piekares ass līdz zveltņa ģeometriskajam centram nedrīkst būt mazāks kā L = 3 500 mm.
 6.3.
 Zveltni izvieto tā, lai, tā piekarei atrodoties vertikālā stāvoklī:
 6.3.1.
 tā trieciena virsma saskartos ar kabīnes vistālāk priekšā esošo daļu;
 6.3.2.
 tā gareniskā viduslīnija būtu horizontāla un perpendikulāra kabīnes vertikālajai vidējai garenplaknei;
 6.3.3.
 tā smaguma centrs atrastos viduspunktā starp apakšējo un augšējo vējstikla rāmi, mērot uz vējstikla un uz kabīnes vertikālās vidējās garenplaknes;
 6.3.4.
 tā smaguma centrs būtu kabīnes vidējā garenplaknē;
 6.3.5.
 tā garums transportlīdzekļa platumā būtu sadalīts vienmērīgi, pārsedzot abu A statņu pilnu platumu.
 6.4.
 Zveltnim jātrāpa pa kabīnes priekšu virzienā uz kabīnes aizmuguri. Triecienam jābūt vērstam horizontāli un paralēli transportlīdzekļa vidējai garenplaknei.
 6.5.
 Trieciena enerģijai ir jābūt 29,4 kJ.
 7.
 Jumta izturības tests (C tests)
 3. attēls
 Jumta izturības tests (C tests)
 7.1.
 N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilna masa pārsniedz 7,5 tonnas, un N3 kategorijas transportlīdzekļiem vienai un tai pašai kabīnei veic 7.3. un 7.4. punktā aprakstītos testus minētajā secībā.
 7.2.
 N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilna masa nepārsniedz 7,5 tonnas, un N1 kategorijas transportlīdzekļiem veic tikai 7.4. punktā aprakstīto testu.
 7.3.
 N2 kategorijas transportlīdzekļu, kuru pilna masa pārsniedz 7,5 tonnas, un N3 kategorijas transportlīdzekļu dinamiska priekšslogošana (skatīt P1 3. attēlā).
 7.3.1.
 Zveltnim jābūt stingram, un tā masai jābūt sadalītai vienmērīgi; tā masa nedrīkst būt mazāka kā 1 500 kg.
 7.3.2.
 Zveltņa trieciena virsmai jābūt taisnstūra un plakanai. Tā izmēriem jābūt pietiekami lieliem, lai 7.3.3. punktā aprakstītajā novietojumā zveltņa malas nesaskartos ar kabīni.
 Ja par zveltni izmanto svārstu, tam jābūt brīvi iekārtam divos stieņos, kas tam ir stingri piestiprināti, un attālums starp tiem nedrīkst būt mazāks kā 1 000 mm. Attālums no piekares ass līdz zveltņa ģeometriskajam centram nedrīkst būt mazāks kā 3 500 mm.
 7.3.3.
 Zveltni un/vai kabīni novieto tā, lai trieciena brīdī:
 7.3.3.1.
 zveltņa trieciena virsma būtu 20° leņķī pret kabīnes vidējo garenplakni. Drīkst sagāzt vai nu zveltni, vai kabīni. Ja zveltnis ir svārsts, kabīni sagāzt nedrīkst, un tai jābūt uzstādītai horizontāli;
 7.3.3.2.
 zveltņa trieciena virsma visā garumā pārsegtu kabīnes augšējo daļu;
 7.3.3.3.
 zveltņa gareniskā viduslīnija būtu horizontāla un paralēla kabīnes vidējai garenplaknei.
 7.3.4.
 Zveltnim jātrāpa pa kabīnes augšējo daļu tā, lai trieciena laikā būtu izpildīti 7.3.3. punkta priekšraksti. Trieciena virzienam jābūt perpendikulāram zveltņa trieciena virsmai un perpendikulāram kabīnes gareniskajai viduslīnijai. Drīkst pārvietot vai nu zveltni, vai kabīni, līdz tiek izpildītas novietošanas prasības trieciena brīdī.
 7.3.5.
 Trieciena enerģijai ir jābūt vismaz 17,6 kJ.
 7.4.
 Jumta izturības tests (skatīt P2 3. attēlā)
 7.4.1.
 Slogošanas ierīcei jābūt izgatavotai no tērauda, un tās masai jābūt sadalītai vienmērīgi.
 7.4.2.
 Ierīces slogošanas virsmai jābūt taisnstūra un plakanai. Tās izmēriem ir jābūt pietiekami lieliem, lai 7.4.4. punktā aprakstītajā novietojumā kabīne un ierīces malas nesaskartos.
 7.4.3.
 Starp ierīci un tā balstošo struktūru attiecīgā gadījumā drīkst ievietot lineāras virzības sistēmu, lai pieļautu kabīnes jumta kustību prom no puses, pa kuru izdarīts trieciens 6.3. punktā minētajā priekšslogošanas fāzē.
 7.4.4.
 Slogošanas ierīci novieto tā, lai testa laikā:
 7.4.4.1.
 tā būtu paralēla šasijas x-y plaknei;
 7.4.4.2.
 tā pārvietotos paralēli šasijas vertikālajai asij;
 7.4.4.3.
 tā slogošanas virsma pilnībā pārsegtu kabīnes jumta virsmas laukumu.
 7.4.5.
 Ar slogošanas ierīci kabīnes jumtam pieliek statisku slodzi, kas atbilst maksimālajai masai, kāda atļauta uz transportlīdzekļa priekšējo asi vai asīm, un nepārsniedz 98 kN.
 1. papildinājums
 INSTRUKCIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻA NOSTIPRINĀŠANAI TESTA STENDĀ
 1.
 Vispārīgas instrukcijas nostiprināšanai
 1.1.
 Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka transportlīdzeklis testa laikā ievērojami nepārvietojas. Šajā nolūkā iedarbina stāvbremzi, ieslēdz pārnesumu un priekšējos riteņus nofiksē ar atbalstķīļiem.
 1.2.
 Stiprināšanas ķēdes vai troses
 Katrai stiprināšanas ķēdei vai trosei jābūt no tērauda un jāspēj izturēt vilces slodzi vismaz 10 tonnas.
 1.3.
 Šasijas rāmja bloķēšana
 Šasijas rāmja garensijas visā to platumā un vismaz 150 mm garumā balsta uz koka blokiem, cieta kompozītmateriāla blokiem un/vai regulējamām metāla skavām. Bloku priekšējās malas nedrīkst atrasties ne uz priekšu no vistālāk aizmugurē esošā kabīnes punkta, ne uz aizmuguri no garenbāzes viduspunkta (skatīt 1. attēlu). Pēc ražotāja pieprasījuma šasijas rāmi uzstāda stāvoklī, kāds ir slogotam transportlīdzeklim.
 1.4.
 Nostiprināšana garenvirzienā
 Šasijas rāmja kustību uz aizmuguri ierobežo ar ķēdēm vai trosēm A, ko piestiprina šasijas rāmja priekšpusē simetriski attiecībā pret tā garenasi, un stiprināšanas punkti atrodas ne mazāk kā 600 mm atstatu viens no otra. Ķēdēm vai trosēm nospriegotā stāvoklī jāveido ne vairāk kā 25° lejupvērsts leņķis ar horizontāli, un to projekcijām horizontālā plaknē jāveido ne mazāk kā 10° leņķis ar transportlīdzekļa garenasi (skatīt 1. attēlu). Ķēdes vai troses drīkst krustoties.
 1.5.
 Ķēžu vai trošu nospriegošana un aizmugurējais stiprinājums
 Iesākumā A un B testā ķēdi vai trosi C slogo ar aptuveni 1 kN. Tad visas nokares ķēdēs vai trosēs A un B tiek izlīdzinātas, un ķēdi vai trosi C pakļauj vismaz 10 kN stiepes slodzei. Ķēdes vai troses C leņķis pret horizontāli nedrīkst pārsniegt 15°. Punktā D starp šasijas rāmi un zemi pieliek vertikālu bloķējošo spēku, kas nav mazāks kā 500 N (skatīt 1. attēlu). Ķēdes un troses B, kā aprakstīts iepriekš, C testā aizstāj ar ķēdēm vai trosēm E un F (skatīt 2. attēlu).
 1.6.
 Ekvivalenta nostiprināšana
 Pēc ražotāja pieprasījuma testu drīkst veikt ar kabīni, kas uzstādīta uz īpaša rāmja ar nosacījumu, ka ir pierādīta šādas uzstādīšanas metodes ekvivalence uzstādīšanai uz transportlīdzekļa.
 2.
 Frontāls trieciens
 2.1.
 Uz transportlīdzekļa uzstādīta kabīne
 Kabīnei, kas uz transportlīdzekļa uzstādīta, kā aprakstīts 1. punktā, veic A testu.
 2.1.1.
 Sānu stiprinājums
 Sānisku kustību ierobežo ar ķēdēm vai trosēm B, ko piestiprina šasijas rāmim simetriski attiecībā pret tā garenasi. Punkti stiprināšanai pie šasijas nedrīkst atrasties vairāk kā 5 m un mazāk kā 3 m no transportlīdzekļa priekšas. Ķēdēm vai trosēm nospriegotā stāvoklī jāveido ne vairāk kā 20° lejupvērsts leņķis ar horizontāli, un to projekcijām horizontālā plaknē jāveido ne mazāk kā 25° un ne vairāk kā 45° leņķis ar transportlīdzekļa garenasi (skatīt 1. attēlu).
 2.2.
 Uz rāmja stiprināta kabīne
 Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka kabīne testa laikā ievērojami nepārvietojas.
 3.
 Trieciens pa priekšējiem statņiem
 3.1.
 Uz transportlīdzekļa uzstādīta kabīne
 Kabīnei, kas uz transportlīdzekļa uzstādīta, kā aprakstīts 1. punktā, veic B testu.
 3.1.1.
 Sānu stiprinājums
 Sānisku kustību ierobežo ar ķēdēm vai trosēm B, ko piestiprina šasijas rāmim simetriski attiecībā pret tā garenasi. Punkti stiprināšanai pie šasijas nedrīkst atrasties vairāk kā 5 m un mazāk kā 3 m no transportlīdzekļa priekšas. Ķēdēm vai trosēm nospriegotā stāvoklī jāveido ne vairāk kā 20° lejupvērsts leņķis ar horizontāli, un to projekcijām horizontālā plaknē jāveido ne mazāk kā 25° un ne vairāk kā 45° leņķis ar transportlīdzekļa garenasi (skatīt 1. attēlu).
 3.2.
 Uz rāmja stiprināta kabīne
 Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka kabīne testa laikā ievērojami nepārvietojas.
 4.
 Jumta izturība
 4.1.
 Uz transportlīdzekļa uzstādīta kabīne
 Kabīnei, kas uz transportlīdzekļa uzstādīta, kā aprakstīts 1. punktā, veic C testu.
 4.1.1.
 Šasijas rāmja bloķēšana
 Neatkarīgi no 1.3. punkta abās pusēs zem šasijas rāmja garensiju priekšējiem galiem novieto papildu balstus.
 4.1.2.
 Sānu stiprinājums
 Sānisku kustību ierobežo ar ķēdēm vai trosēm E un F, ko piestiprina šasijas rāmim simetriski attiecībā pret tā garenasi.
 Punkti ķēžu vai trošu E stiprināšanai pie šasijas nedrīkst atrasties vairāk kā 5 m un mazāk kā 3 m no transportlīdzekļa priekšas.
 Punktiem ķēžu vai trošu F stiprināšanai pie šasijas jāatrodas starp priekšējās ass centru un transportlīdzekļa priekšu.
 Ķēdēm vai trosēm nospriegotā stāvoklī jāveido ne vairāk kā 20° lejupvērsts leņķis ar horizontāli, un to projekcijām horizontālā plaknē jāveido 90°±5° leņķis ar transportlīdzekļa garenasi (skatīt 2. attēlu).
 4.2.
 Uz rāmja stiprināta kabīne
 Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka rāmis testa laikā ievērojami nepārvietojas.
 1. attēls
 Frontāla trieciena tests un trieciena pa priekšējiem statņiem tests
 Kabīne uzstādīta uz transportlīdzekļa
 2. attēls
 Jumta izturības tests
 Kabīne uzstādīta uz transportlīdzekļa
 2. papildinājums
 IZDZĪVOŠANAS TELPAS VERIFICĒŠANAI IZMANTOJAMAIS MANEKENS
 Izmēri
 Nosaukums
 Apraksts
 Izmēri mm
 AA
 Galvas platums
 153
 AB
 Galvas un kakla kopējais augstums
 244
 D
 Attālums no galvas augšas līdz pleca šarnīram
 359
 E
 Ikra dziļums
 106
 F
 Augstums no sēdekļa līdz pleca augšējai malai
 620
 J
 Elkoņa atbalsta augstums
 210
 M
 Ceļgala augstums
 546
 O
 Krūškurvja dziļums
 230
 P
 Attālums no sēdekļa atzveltnes līdz celim
 595
 R
 Attālums no elkoņa līdz pirkstgalam
 490
 S
 Pēdas garums
 266
 T
 Galvas garums
 211
 U
 Augstums no sēdekļa līdz galvas augšai
 900
 V
 Plecu platums
 453
 W
 Pēdas platums
 77
 a
 Attālums starp gūžas punkta centriem
 172
 b
 Krūškurvja platums
 305
 c
 Galvas un zoda kopējais augstums
 221
 d
 Apakšdelma biezums
 94
 e
 Attālums starp rumpja vertikālo līniju un galvas aizmuguri
 102
 f
 Attālums starp pleca šarnīru un elkoņa šarnīru
 283
 g
 Ceļa šarnīra augstums no zemes
 505
 h
 Augšstilba platums
 165
 i
 Klēpja augstums (sēdus)
 565
 j
 Attālums no galvas augšas līdz “H” punktam
 819
 k
 Attālums starp gūžas šarnīru un ceļgala šarnīru
 426
 m
 Potītes šarnīra augstums no zemes
 89
 θ1
 Kāju sāniskā rotācija
 20°
 θ2
 Kāju augšupvērstā rotācija
 45 °
 4. PIELIKUMS
 “H” PUNKTA UN RUMPJA FAKTISKĀ LEŅĶA NOTEIKŠANAS PROCEDŪRA MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU SĒDVIETĀM (1)
 (1) Procedūra ir aprakstīta Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 1. pielikumā (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).
 1. papildinājums
 TELPISKĀ “H” PUNKTA MAŠĪNAS (3-D H MAŠĪNAS) APRAKSTS (1)
 (1) 3-D H mašīna ir aprakstīta Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 1. pielikuma 1. papildinājumā (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).
 2. papildinājums
 TELPISKĀ KOORDINĀTU SISTĒMA (1)
 (1) Kā aprakstīts Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 1. pielikuma 2. papildinājumā (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).
 5. PIELIKUMS
 ATSAUCES DATI ATTIECĪBĀ UZ SĒDVIETĀM (1)
 (1) Kā aprakstīts Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 1. pielikuma 3. papildinājumā (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.7.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 192/42
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 727/2014
 z dne 30. junija 2014
 o začetku pregleda v zvezi z „novim izvoznikom“ v okviru Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1389/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz triklorizocianurne kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, odpravi dajatve na uvoz enega proizvajalca izvoznika iz te države in uvedbi registracije takšnega uvoza
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“), in zlasti člena 11(4) Uredbe,
 po obvestitvi držav članic,
 ob upoštevanju naslednjega:
 1. ZAHTEVEK
 (1)
 Evropska komisija („Komisija“) je prejela zahtevek za pregled v zvezi z „novim izvoznikom“ v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe.
 (2)
 Zahtevek je 4. januarja 2014 vložila družba Juancheng Kangtai Chemical Co. Ltd. („vložnik“), proizvajalka izvoznica triklorizocianurne kisline iz Ljudske republike Kitajske („LRK“).
 2. IZDELEK
 (3)
 Izdelek, ki se pregleduje, zajema triklorizocianurno kislino („TCCA“), njeno mednarodno nezaščiteno ime (INN) je tudi „symclosene“, in njene pripravke s poreklom iz LRK, ki se trenutno uvrščajo pod oznaki KN ex 2933 69 80 in ex 3808 94 20 (oznaki TARIC 2933698070 in 3808942020) („izdelek, ki se pregleduje“).
 3. OBSTOJEČI UKREPI
 (4)
 Trenutno veljavni ukrep je dokončna protidampinška dajatev, uvedena z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1389/2011 (2), v skladu s katero velja za uvoz izdelka, ki se pregleduje, s poreklom iz LRK v Unijo, vključno z izdelkom, ki ga proizvaja vložnik, dokončna protidampinška dajatev v višini 42,6 %, razen za več družb, izrecno navedenih v členu 1(2) navedene uredbe, za katere veljajo individualne stopnje dajatve.
 4. RAZLOGI
 (5)
 Vložnik trdi, da v obdobju preiskave, to je od 1. aprila 2003 do 31. marca 2004 („prvotno obdobje preiskave“), na katerem so temeljili protidampinški ukrepi, izdelka, ki se pregleduje, ni izvažal v Unijo.
 (6)
 Poleg tega vložnik trdi, da ni povezan z nobenim od proizvajalcev izvoznikov izdelka, ki se pregleduje, za katere veljajo zgoraj navedeni protidampinški ukrepi.
 (7)
 Vložnik tudi trdi, da je začel izvažati izdelek, ki se pregleduje, v Unijo po koncu obdobja prvotne preiskave.
 5. POSTOPEK
 (8)
 Proizvajalci Unije, za katere je znano, da jih to zadeva, so bili obveščeni o zahtevku za pregled in imeli so možnost, da predložijo svoje pripombe.
 (9)
 Na podlagi pregleda razpoložljivih dokazov je Komisija sklenila, da obstajajo zadostni dokazi, ki upravičujejo začetek pregleda v zvezi z „novim izvoznikom“ v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe, v zvezi z določitvijo individualne stopnje dampinga za vložnika, v primeru odkritja dampinga pa tudi stopnjo dajatve, ki bi morala veljati pri uvozu izdelka, ki se pregleduje, v Unijo.
 (10)
 Če se ugotovi, da vložnik izpolnjuje zahteve za določitev individualne dajatve, bo morda treba prilagoditi trenutno veljavno stopnjo dajatve za uvoz izdelka, ki se pregleduje in ki ga proizvajajo družbe, ki niso posamično navedene v členu 1(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 1389/2011.
 (a) Vprašalniki
 (11)
 Komisija bo vložniku poslala vprašalnik za pridobitev informacij, za katere meni, da so potrebne za preiskavo.
 (b) Zbiranje informacij in zaslišanja
 (12)
 Vse zainteresirane strani so pozvane, da izrazijo svoja mnenja v pisni obliki in predložijo ustrezne dokaze.
 (13)
 Poleg tega lahko Komisija zasliši zainteresirane strani, če te vložijo pisni zahtevek za zaslišanje in v njem navedejo posebne razloge, zaradi katerih bi morale biti zaslišane.
 (c) Izbor države s tržnim gospodarstvom
 (14)
 Ker se je vložnik izrecno odpovedal pravici do uveljavljanja razmer tržnega gospodarstva, bo normalna vrednost določena v skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe. Zato se bo za določitev normalne vrednosti za LRK uporabila ustrezna država s tržnim gospodarstvom. Kakor v preiskavi, ki je privedla do uvedbe ukrepov za uvoz izdelka, ki se pregleduje, iz Ljudske republike Kitajske, namerava Komisija v ta namen ponovno uporabiti Japonsko. Zainteresirane strani so pozvane, da v roku iz člena 4(3) te uredbe predložijo pripombe o ustreznosti te izbire. V skladu z informacijami, ki jih ima Komisija na voljo, so lahko drugi dobavitelji Unije s tržnim gospodarstvom med drugim v Švici, Maleziji in Indoneziji. Komisija bo preučila, ali potekata proizvodnja in prodaja izdelka v preiskavi v tistih tretjih državah s tržnim gospodarstvom, za katere obstajajo znaki, da proizvodnja izdelka v preiskavi res poteka.
 6. ODPRAVA VELJAVNE DAJATVE IN REGISTRACIJA UVOZA
 (15)
 V skladu s členom 11(4) osnovne uredbe bi bilo treba odpraviti veljavno protidampinško dajatev na uvoz izdelka, ki se pregleduje ter ki ga vložnik proizvaja in prodaja za izvoz v Unijo. Hkrati bi bilo treba tak uvoz registrirati v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe, s čimer bi se zagotovil obračun protidampinških dajatev za nazaj od datuma začetka pregleda, če se pri pregledu vložnika ugotovi damping. V tej fazi postopka ni mogoče določiti zneska vložnikovih morebitnih prihodnjih obveznosti.
 7. ROKI
 (16)
 Zaradi dobrega upravljanja bi bilo treba določiti roke, v katerih:
 —
 se lahko zainteresirane strani javijo Komisiji, pisno predstavijo svoja stališča in predložijo kakršne koli informacije, ki jih je treba upoštevati med preiskavo,
 —
 zainteresirane strani lahko pisno zahtevajo zaslišanje pred Komisijo,
 —
 zainteresirane strani lahko predložijo pripombe glede ustreznosti Japonske, ki je predvidena kot tretja država s tržnim gospodarstvom za določitev normalne vrednosti.
 —
 Opozoriti je treba na dejstvo, da je uveljavljanje večine procesnih pravic, določenih v osnovni uredbi, odvisno od tega, ali se stranka javi v roku iz člena 4 te uredbe.
 8. KOMUNICIRANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI
 (17)
 Zainteresirane strani so pozvane, da po elektronski pošti pošljejo vsa stališča in zahtevke, vključno s skeniranimi kopijami pooblastil in potrdil, razen obsežnih odgovorov, ki se predložijo na CD-ROM-u ali DVD-ju osebno ali s priporočeno pošto. Uporaba elektronske pošte pomeni, da se strinjajo s komuniciranjem po elektronski pošti in sprejemajo pravila, določena v navodilih o komuniciranju z zainteresiranimi stranmi, ki so objavljena na spletišču Generalnega direktorata za trgovino: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf Zainteresirane strani morajo v sporočilu navesti svoj naziv, naslov, telefonsko številko in veljaven elektronski naslov ter zagotoviti, da je navedeni elektronski naslov poslovni elektronski naslov podjetja, ki deluje in se uporablja vsak dan. Komisija bo po prejemu kontaktih podatkov z zainteresiranimi stranmi komunicirala zgolj po elektronski pošti, razen če te izrecno zaprosijo za prejemanje vseh dokumentov Komisije z uporabo drugih komunikacijskih sredstev ali če vrsta dokumenta zahteva uporabo priporočene pošte. Zainteresirane strani lahko nadaljnja pravila in informacije v zvezi s komuniciranjem s Komisijo, vključno z veljavnimi načeli za komuniciranje po elektronski pošti, najdejo v zgoraj omenjenih navodilih za komuniciranje z zainteresiranimi stranmi.
 (18)
 Vsa pisna stališča, vključno z informacijami, zahtevanimi v tej uredbi, izpolnjenimi vprašalniki in korespondenco, ki jih zainteresirane strani predložijo kot zaupne, se označijo z „Limited“, v skladu s členom 19(2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 pa se jim mora priložiti nezaupna različica, ki mora biti označena s „For inspection by interested parties“.
 Naslov Komisije za korespondenco:
 European Commission
 Directorate-General for Trade
 Directorate H
 Office: N105 8/21
 1049 Bruxelles/Brussel
 BELGIQUE/BELGIË
 E-naslov: trade-tcca-review-bis@ec.europa.eu
 9. NESODELOVANJE
 (19)
 Kadar katera koli zainteresirana stran zavrne dostop do potrebnih informacij, jih ne predloži v rokih ali močno ovira preiskavo, se lahko v skladu s členom 18 osnovne uredbe na podlagi razpoložljivih dejstev sprejmejo pozitivne ali negativne ugotovitve.
 (20)
 Če se ugotovi, da je katera koli zainteresirana stran predložila napačne ali zavajajoče informacije, se te informacije ne upoštevajo, uporabijo pa se lahko razpoložljiva dejstva.
 (21)
 Če zainteresirana stran ne sodeluje ali sodeluje le delno in zato ugotovitve temeljijo na razpoložljivih dejstvih v skladu s členom 18 osnovne uredbe, je lahko izid za to stran manj ugoden, kot bi bil, če bi sodelovala.
 (22)
 Če se odgovor ne posreduje v računalniški obliki, se to ne šteje kot nesodelovanje, pod pogojem, da zainteresirana stran dokaže, da bi ji posredovanje odgovora v zahtevani obliki povzročilo nerazumno dodatno obremenitev ali nerazumne dodatne stroške. Zainteresirana stran bi morala takoj obvestiti Komisijo.
 10. ČASOVNI OKVIR PREISKAVE
 (23)
 Preiskava se v skladu s členom 11(5) osnovne uredbe zaključi v devetih mesecih po začetku tega pregleda.
 11. OBDELAVA OSEBNIH PODATKOV
 (24)
 Vsi osebni podatki, zbrani v tej preiskavi, bodo obdelani v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (3).
 12. POOBLAŠČENEC ZA ZASLIŠANJE
 (25)
 Zainteresirane strani lahko zahtevajo posredovanje pooblaščenca za zaslišanje iz Generalnega direktorata za trgovino. Pooblaščenec za zaslišanje je posrednik med zainteresiranimi stranmi in preiskovalnimi službami Komisije. Pooblaščenec za zaslišanje obravnava zahtevke za dostop do dokumentacije, nestrinjanja z zaupnostjo podatkov, zahtevke za podaljšanje rokov in zahtevke tretjih oseb za zaslišanje. Pooblaščenec za zaslišanje lahko s posamezno zainteresirano stranjo organizira zaslišanje in nastopi kot posrednik, da se v celoti upoštevajo njene pravice do obrambe. Pooblaščenec za zaslišanje ravno tako omogoči vpletenim stranem, da med zaslišanjem predstavijo različna stališča in nasprotne argumente.
 (26)
 Zahtevek za zaslišanje pri pooblaščencu za zaslišanje bi bilo treba vložiti pisno in navesti razloge zanj. Za zaslišanja v zadevah iz začetka preiskave je treba vložiti zahtevek v 15 dneh od datuma začetka veljavnosti te uredbe. Pozneje pa je treba zahtevek za zaslišanje vložiti v posebnih rokih, ki jih določi Komisija v korespondenci z zainteresiranimi stranmi.
 (27)
 Dodatne informacije in kontaktni podatki so zainteresiranim stranem na voljo na spletnih straneh pooblaščenca za zaslišanje na spletišču Generalnega direktorata za trgovino: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/degucht/contact/hearing-officer –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Začne se pregled Izvedbene uredbe (EU) št. 1389/2011 v skladu s členom 11(4) Uredbe (ES) št. 1225/2009, da se ugotovi, ali in v kolikšnem obsegu se mora za uvoz triklorizocianurne kisline (TCCA), njeno mednarodno nezaščiteno ime (INN) je tudi „symclosene“, in njenih pripravkov, ki se trenutno uvrščajo pod oznaki KN ex 2933 69 80 in ex 3808 94 20 (oznaki TARIC 2933698070 in 3808942020), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo za izvoz v Unijo proizvaja in prodaja družba Juancheng Kangtai Chemical Co. Ltd. (dodatna oznaka TARIC A101), uporabljati protidampinška dajatev, uvedena z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1389/2011.
 Člen 2
 Protidampinška dajatev, uvedena z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1389/2011, se odpravi za uvoz iz člena 1 te uredbe.
 Člen 3
 Carinskim organom se v skladu s členom 11(4) in členom 14(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 dajo navodila, da sprejmejo ustrezne ukrepe za registracijo uvoza v Unijo iz člena 1 te uredbe.
 Obveznost registracije preneha devet mesecev po datumu začetka veljavnosti te uredbe.
 Člen 4
 1. Če zainteresirane strani želijo, da se med preiskavo upoštevajo njihova stališča, se morajo javiti Komisiji, pisno predstaviti svoja stališča in predložiti izpolnjen vprašalnik iz uvodne izjave 11 te uredbe ali kakršne koli druge informacije, ki naj se upoštevajo, v 37 dneh po začetku veljavnosti te uredbe, če ni določeno drugače.
 2. Zainteresirane strani lahko zahtevajo, da jih zaslišijo preiskovalne službe Komisije. Zahtevek za zaslišanje morajo vložiti pisno in navesti razloge zanj. Za zaslišanja v zadevah iz začetka preiskave je treba vložiti zahtevek v 15 dneh od datuma začetka veljavnosti te uredbe. Pozneje pa je treba zahtevek za zaslišanje vložiti v posebnih rokih, ki jih določi Komisija v korespondenci z zainteresiranimi stranmi.
 3. Stranke v preiskavi, ki želijo izraziti svoje pripombe glede ustreznosti Japonske, ki je predvidena kot tretja država s tržnim gospodarstvom za določitev normalne vrednosti za Ljudsko republiko Kitajsko, morajo svoje pripombe predložiti v 10 dneh po začetku veljavnosti te uredbe.
 Člen 5
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 30. junija 2014
 Za Komisijo
 Predsednik
 José Manuel BARROSO
 (1) UL L 343, 22.12.2009, str. 51.
 (2) UL L 346, 30.12.2011, str. 6.
 (3) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.


type: caselaw

text:
 17.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 143/1
 Seznamy pro sestavení soudních kolegií
 (2006/C 143/04)
 Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznam, uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu, pro účely sestavení velkého senátu, následujícím způsobem:
 p. Puissochet
 p. Bay Larsen
 p. Schintgen
 p. Ó Caoimh
 pí Colneric
 p. Levits
 p. von Bahr
 p. Lõhmus
 p. Tizzano
 p. Klučka
 p. Cunha Rodrigues
 p. Malenovský
 pí Silva de Lapuerta
 p. Ilešič
 p. Lenaerts
 p. Borg Barthet
 p. Schiemann
 p. Arestis
 p. Makarczyk
 p. Juhász
 p. Kūris
 Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení třetího senátu, následujícím způsobem:
 p. Puissochet
 p. Ó Caoimh
 p. von Bahr
 p. Lõhmus
 p. Tizzano
 p. Malenovský
 p. Borg Barthet
 Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení šestého senátu, následujícím způsobem:
 p. Puissochet
 p. von Bahr
 p. Tizzano
 p. Borg Barthet
 p. Lõhmus
 p. Ó Caoimh


text:
 23.3.2013
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 86/16
 Διάταξη του Γενικού Δικαστηρίου της 29ης Ιανουαρίου 2013 — Unindustria κ.λπ. κατά Ευρωπαϊκής Επιτροπής
 (Υπόθεση T-273/00) (1)
 (Προσφυγή ακυρώσεως - Κρατικές ενισχύσεις - Μείωση των εργοδοτικών εισφορών για επιχειρήσεις εγκατεστημένης στην περιφέρεια της Βενετίας και της Chioggia - Απόφαση κηρύσσουσα το καθεστώς ενισχύσεων ασυμβίβαστο με την κοινή αγορά και επιβάλλουσα την ανάκτηση των καταβληθεισών ενισχύσεων - Προσφυγή εν μέρει προδήλως απαράδεκτη και εν μέρει προδήλως στερούμενη νομικού ερείσματος)
 2013/C 86/25
 Γλώσσα διαδικασίας: η ιταλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσες: Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) (Βενετία, Ιταλία), Comitato «Venezia vuole vivere» (Βενετία), Siram SpA (Μιλάνο, Ιταλία), Fiorital Srl (Βενετία), Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas (Βενετία), Grafiche Veneziane Srl (Βενετία), Cantiere navale De Poli SpA (Pellestrina, Ιταλία), Aive Srl (Marcon, Ιταλία); Bortoli Ettore Srl (Βενετία); Tessuti Artistici Fortuny SpA (Βενετία); Lorenzo Rubelli SpA (Βενετία); Tecnomare SpA (Βενετία); και Arsenale Venezia SpA (Βενετία) (εκπρόσωποι: A. Vianello, M. Merola και A. Sodano, δικηγόροι)
 Καθής: Ευρωπαϊκή Επιτροπή (εκπρόσωποι: V. Di Bucci, επικουρούμενος από τον de A. Dal Ferro, δικηγόρο)
 Παρεμβαίνουσα υπέρ των προσφευγουσών: Ιταλική Δημοκρατία (εκπρόσωποι: αρχικά U. Leanza, στη συνέχεια I. Braguglia, στη συνέχεια R. Adam και τελικά I. Bruni, επικουρούμενοι από τους G. Aiello και P. Gentili, avvocati dello Stato)
 Αντικείμενο
 Αίτημα ακυρώσεως τη αποφάσεως 2000/394/ΕΚ της Επιτροπής, της 25ης Νοεμβρίου 1999, σχετικά με τα μέτρα ενίσχυσης σε επιχειρήσεις της Βενετίας και της Chioggia που προβλέπονται από τον νόμο αριθ. 30/1997 και τον νόμο αριθ. 206/1995, περί απαλλαγών ή μειώσεων των κοινωνικών εισφορών (ΕΕ 2000, L 150, σ. 50).
 Διατακτικό
 Το Γενικό Δικαστήριο διατάσσει:
 1)
 Εξετάζει την ένσταση απαραδέκτου που προέβαλε η Ευρωπαϊκή Επιτροπή μαζί με την ουσία της υποθέσεως.
 2)
 Απορρίπτει την προσφυγή ως προδήλως στερούμενη νομικού ερείσματος.
 3)
 Οι Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria), le Comitato «Venezia vuole vivere», Siram SpA, Fiorital Srl, Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas, Grafiche Veneziane Srl, Cantiere navale De Poli SpA, Aive Srl, Bortoli Ettore Srl, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Lorenzo Rubelli SpA, Tecnomare SpA και Arsenale Venezia SpA φέρουν, πέραν των δικαστικών εξόδων τους, και τα δικαστικά έξοδα της Επιτροπής
 4)
 Η Ιταλική Δημοκρατία φέρει τα δικαστικά της έξοδα.
 (1) EE C 355 της 9.12.2000.


text:
 Avis juridique important
 |
 52004PC0253(03)
 Ehdotus neuvoston asetus edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille annetun asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 muuttamisesta /* KOM/2004/0253 lopull. */
 Ehdotus NEUVOSTON ASETUS edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille annetun asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTHuhtikuun 22 päivänä 2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o .../2004 muutetaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta annettu asetus (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 .Tämän vuoksi on paikallaan muuttaa henkilöstösääntöjen 56 a artiklaa koskeva edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille, 9 päivänä helmikuuta 1976 annettu neuvoston asetus (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 sen mukauttamiseksi uusiin henkilöstösääntöihin 1.5.2004 alkaen.Mainitusta päivämäärästä alkaen 2 artiklassa oleva viittaus henkilöstösääntöjen aikaisempaan 100 artiklaan on korvattava viittauksella uuteen 56 c artiklaan ja asetuksen soveltaminen on laajennettava koskemaan uutta henkilöstöryhmää eli sopimussuhteisia toimihenkilöitä (3 artikla).Ehdotus NEUVOSTON ASETUS edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille annetun asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta annetun asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 [1] ja erityisesti sen 56 a artiklan toisen kohdan,[1] EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o .../..., .... ...2004.ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty henkilöstösääntökomitean antaman lausunnon saamisen jälkeen,sekä katsoo seuraavaa:Edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille, 9 päivänä helmikuuta 1976 annettu neuvoston asetus (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 [2]on tarpeen muuttaa uusia henkilöstösääntöjä vastaavaksi.[2] EYVL L 38, 13.2.1976, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, EHTY, Euratom) N:o 2461/98 (EYVL L 307, 17.11.1998, s. 5).ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76 seuraavasti:1. Korvataan 2 artikla seuraavasti:"2 artiklaEdellä 1 artiklassa tarkoitettuun korvaukseen oikeutettu virkamies voi saada henkilöstösääntöjen 56 c artiklassa tarkoitettuja raskaan työn vuoksi maksettavia korvauksia enintään asetuksen ... (4) mukaisesti määritettyä 600 pistettä vastaavan määrän.(4) EUVL L..., ... ... 2004, s. ..."2. Korvataan 3 artikla seuraavasti:"3 artiklaTätä asetusta sovelletaan soveltuvin osin väliaikaisiin toimihenkilöihin, ylimääräisiin toimihenkilöihin ja sopimussuhteisiin toimihenkilöihin."2 artiklaTämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä päivänä kuuta .Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


type: wikipedia

text:
 La
 Théodore Labarre (1805 - 1870)
 Joseph L'Abbé (1727 - 1803)
 Joseph Labitzky (1802 - 1881)
 Joseph Labor (1842 - 1924)
 Mario Labroca (1896 - 1973)
 Wiktor Labuński (1895 - 1974)
 Francisco de Lacerda (1869 - 1934)
 Osvaldo Lacerda (n. 1927)
 Helmut Lachenmann (n. 1935)
 Franz Lachner (1803 - 1890)
 Ignaz Lachner (1807 - 1895)
 Vincenz Lachner (1811 - 1893)
 Louis Lacombe (1818 - 1884)
 Paul Lacombe (1837 - 1927)
 Ezra Ladermann (n. 1924)
 Ignaz Anton Ladurner (1766 - 1839)
 Joseph Aloys Ladurner (1769 - 1851)
 Ruggero Laganà (n. 1956)
 Christian Lahusen (1886 - 1975)
 László Lajtha (1892 - 1963)
 Yehoshua Lakner (1924 - 2003)
 Édouard Lalo (1823 - 1892)
 Juarés Lamarque Pons (n. 1917)
 Joseph Francis Lamb (1877 - 1960)
 Francesco Lambardi (în jur de 1587 - 1642)
 Constant Lambert (1905 - 1951)
 Lucien Lambert (1858 - 1945)
 Michel Lambert (1610 - 1696)
 Ton Lambij (1954 - 2002)
 John La Montaine (n. 1920)
 Walter Lampe (1872 - 1964)
 Gerhard Lampersberg (1928 - 2002)
 Elmar Lampson (n. 1952)
 Giovanni Battista Lampugnani (1706 - după 1784)
 Stefano Landi (1587 - 1639)
 Francesco Landini (în jur de 1325 - 1397)
 Marcel Landowski (1915 - 1999)
 Guillaume Landré (1905 - 1968)
 Cristina Landuzzi (n. 1961)
 Hans Lang (1897 - 1968)
 István Láng (n. 1933)
 Ivana Lang (1912 - 1983)
 Johann Georg Lang (1724 - 1794)
 Max Lang (1917 - 1987)
 Walter Lang (1896 - 1966)
 Gustav Lange (1830 – 1889)
 Rued Langgaard (1893 - 1952)
 Siegfried Langgaard (1852 - 1914)
 Jean Langlais (1907 - 1991)
 Joseph Lanner (1801 - 1843)
 Paul Lansky (n. 1944)
 Pierre Lantier (1910 - 1998)
 Hugo de Lantins (în jur de 1425)
 Alcides Lanza (n. 1927)
 Raoul Laparra (1876 - 1943)
 Erasmus Lapicida (în jur de 1450 - 1547)
 André Laporte (n. 1931)
 Pietro Lappi (înc. sec.XVI)
 Carlos Lara-Bareiro (1914 - 1987)
 John Francis Larchet (1884 - 1967)
 Lars-Erik Larsson (1908 - 1986)
 Pierre de La Rue (în jur de 1460 - 1518)
 Alexander Lasoń (n. 1951)
 Eduard Lassen (1830 - 1904)
 Ferdinand di Lasso (? - 1609)
 Orlando di Lasso (1532 - 1594)
 Christian Ignatius Latrobe (1757 - 1836)
 Felice Lattuada (1882 - 1962)
 Heinz Lau (1925 - 1975)
 Anne Lauber (n. 1943)
 Joseph Lauber (1864 - 1952)
 Thomas Lauck (n. 1943)
 Herbert Lauermann (n. 1955)
 Morten Lauridsen (n. 1943)
 Rachel Laurin (n. 1961)
 Franz Seraphinus Lauska (1764 - 1825)
 Calixa Lavallée (1842 - 1891)
 Philbert de Lavigne (în jur de 1740)
 Carlos Lavin (1883 - 1962)
 Wesley La Violette (1894 - 1978)
 Mario Lavista (n. 1943)
 Louis Lavoye (1877 - 1975)
 Dionysios Lavrangas (1864 - 1941)
 Marc Lavry (1903 - 1967)
 William Lawes (decedat 1645)
 Henri Lazarof (n. 1932)
 Filip Lazăr (1894 - 1936)
 Le
 Luise Adolpha Le Beau (1850 - 1927)
 Nicolas Antoine Le Bègue (1631 - 1702)
 Lojze Lebič (n. 1934)
 Leonhard Lechner (în jur de 1553 - 1606)
 Jean-Marie Leclair (1697 - 1764)
 Juan Vicente Lecuna (1899 - 1954)
 Ernesto Lecuona (1896 - 1963)
 Roman Ledenjow (n. 1930)
 Jacques Leduc (n. 1932)
 Louis James Alfred Lefébure-Wely (1817 - 1869)
 Paul Le Flem (1881 - 1984)
 Guillaume Legrant (1418 - 56)
 Johannes Legrant (1420 - 40)
 Franz Lehár (1870 - 1948)
 René Leibowitz (1913 - 1972)
 Jón Leifs (1899 - 1968)
 Guillaume Lekeu (1870 - 1894)
 Leonardo Leo (1694 - 1744)
 Ruggiero Leoncavallo (1857 - 1919)
 Leonin (activ intre 1163 - 1190 ?)
 Maurice Le Roux (n. 1923)
 Jean-François Lesueur (1760 - 1837)
 Louis Lewandowski (1821 - 1894)
 Sara Lewina (1906 - 1976)
 Juri Lewitin (1912 - 1993)
 Li
 Rolf Liebermann (1910 - 1999)
 Bertus van Lier (1906 - 1972)
 György Ligeti (1923 - 2006)
 Douglas Lilburn (1915 - 2001)
 Ingvar Lidholm (n. 1921)
 Magnus Lindberg (n. 1958)
 Oskar Lindberg (1887 - 1955)
 Adolf Fredrik Lindblad (1801 - 1878)
 Joachim-Dietrich Link (1925 - 2001)
 Dinu Lipatti (1917 - 1950)
 Karol Lipinski (1790 - 1869)
 Vatroslav Lisinski (1819 - 1854)
 Franz Liszt (1811 - 1886)
 Ferdo Livadić (1799- 1878)
 Lj
 Anatoli Ljadow (1855 - 1914)
 Sergej Ljapunow (1859 - 1924)
 Boris Ljatoschinski (1895 - 1968)
 Ll
 George Lloyd (1913 - 1998)
 Lo
 Pietro Locatelli (1695 - 1764)
 Jacques Loeillet (1685 - 1748)
 Jean Baptiste Loeillet (de Gant / John of London) (1680(?) - 1730)
 Carl Loewe (1796 - 1869)
 Albert Lortzing (1801 - 1851)
 Antonio Lotti (1666 - 1740)
 Arthur Lourié (1892-1966)
 Lu
 Vincent Lübeck (1654 - 1740)
 Andrea Luchesi (1741 - 1801)
 Otto Luening (1900 - 1996)
 Jean-Baptiste Lully (1632 - 1687)
 Hans Christian Lumbye (1810 - 1874)
 Anna Lüse (n. 1949)
 Witold Lutosławski (1913 - 1994)
 Ly
 Christopher Lyndon-Gee (n. 1954)
 Listă de compozitori de muzică cultă: L
 Muzică cultă, L
 Muzică cultă, L