text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 25.11.2021
 COM(2021) 718 final
 2021/0382(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.PŘEDMĚT NÁVRHU
 Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Budapešťské úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě (dále jen „protokol“) o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů.
 1
 Cílem protokolu je poskytovat společná pravidla na mezinárodní úrovni, aby byla posílena spolupráce v oblasti kyberkriminality a shromažďování důkazů v elektronické formě pro účely vyšetřování trestných činů nebo trestního řízení.
 Komise rovněž předloží návrh rozhodnutí Rady Evropské unie (dále jen „Rada“), kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie protokol ratifikovaly.
 Kyberkriminalita i nadále představuje pro naši společnost velkou výzvu. Navzdory úsilí donucovacích a justičních orgánů se kybernetické útoky, včetně ransomwarových útoků, šíří a jsou stále sofistikovanější.
 2
 Zejména kvůli bezhraniční povaze internetu má vyšetřování kyberkriminality téměř vždy svou povahou přeshraniční charakter, a tudíž vyžaduje úzkou spolupráci mezi orgány v různých zemích.
 Význam elektronických důkazů při vyšetřování trestných činů stále roste. Komise odhaduje, že v současné době potřebují donucovací a justiční orgány přístup k elektronickým důkazům při 85 % vyšetřování trestných činů, včetně kyberkriminality.
 3
 Důkazy o trestných činech v elektronické formě stále častěji disponují poskytovatelé služeb v zahraničních jurisdikcích, a aby trestní soudnictví mohlo efektivněji reagovat, je pro získání těchto důkazů nutné přijetí vhodných opatření na podporu právního státu.
 Snaha o zlepšení přeshraničního přístupu k elektronickým důkazům při vyšetřování trestných činů je vyvíjena po celém světě na vnitrostátní, celounijní
 4
 a mezinárodní úrovni, a to i prostřednictvím protokolu. Pokud je vyžadován přeshraniční přístup k elektronickým důkazům, je důležité zajistit vzájemně slučitelná pravidla na mezinárodní úrovni, aby se zamezilo kolizi norem.
 2.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 2.1Souvislosti
 Cílem Budapešťské úmluvy Rady Evropy o počítačové kriminalitě (CETS č. 185) (dále jen „úmluva“) je usnadnit boj proti trestným činům spáchaným prostřednictvím počítačových sítí. Úmluva 1) obsahuje ustanovení, která harmonizují prvky trestných činů v oblasti vnitrostátního trestního práva hmotného a související ustanovení v oblasti kyberkriminality, 2) stanoví pravomoci v oblasti vnitrostátního trestního práva procesního, které jsou nezbytné pro vyšetřování a trestní stíhání takových trestných činů, jakož i ostatních trestných činů spáchaných prostřednictvím počítačového systému, nebo pokud důkazy existují v elektronické formě, a 3) má za cíl zřídit rychlý a účinný režim mezinárodní spolupráce.
 Úmluva je otevřena členským státům Rady Evropy a nečlenským státům je otevřena na základě pozvání. V současné době je smluvními stranami úmluvy 66 zemí, včetně 26 členských států Evropské unie.
 5
 Úmluva nepředpokládá, že by Evropská unie mohla k úmluvě přistoupit. Evropská unie je však uznávána jako pozorovatelská organizace Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě (T-CY).
 6
 Bez ohledu na snahu o vyjednání nové úmluvy o počítačové kriminalitě na úrovni Organizace spojených národů
 7
 je Budapešťská úmluva i nadále hlavní mnohostrannou úmluvou v boji proti kyberkriminalitě. Unie soustavně Úmluvu podporuje
 8
 , mimo jiné také v rámci financování programů budování kapacit.
 9
 V návaznosti na návrhy skupiny Rady Evropy pro důkazy v cloudech
 10
 přijal Výbor k Úmluvě o počítačové kriminalitě několik doporučení, mimo jiné prostřednictvím jednání o druhém dodatkovém protokolu k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené mezinárodní spolupráci, aby řešil problematickou situaci, kdy poskytovatelé služeb v zahraničních jurisdikcích mají stále častěji k dispozici elektronické důkazy související s kyberkriminalitou a jinými trestnými činy, přičemž pravomoci donucovacích orgánů jsou i nadále omezovány územními hranicemi. V červnu 2017 schválil Výbor k Úmluvě o počítačové kriminalitě mandát k přípravě druhého dodatkového protokolu v období od září 2017 do prosince 2019.
 11
 S ohledem na potřebu delší lhůty k završení jednání, jakož i na omezení, která přinesla pandemie COVID-19 v letech 2020 a 2021, prodloužil Výbor k Úmluvě o počítačové kriminalitě mandát dvakrát, nejprve do prosince 2020 a poté do května 2021.
 V návaznosti na výzvu Evropské rady v jejích závěrech z 18. října 2018
 12
 přijala Komise dne 5. února 2019 doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění Komise k účasti – jménem Evropské unie – na jednáních o druhém dodatkovém protokolu k Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě.
 13
 Evropský inspektor ochrany údajů vydal k doporučení stanovisko dne 2. dubna 2019.
 14
 Rozhodnutím ze dne 6. června 2019 Rada Evropské unie zmocnila Komisi k účasti jménem Evropské unie na jednáních o druhém dodatkovém protokolu.
 15
 Jak bylo uvedeno ve Strategii bezpečnostní unie EU z roku 2020
 16
 , Strategii kybernetické bezpečnosti EU pro digitální dekádu z roku 2020
 17
 a Strategii EU pro boj proti organizované trestné činnosti z roku 2021
 18
 , Komise se zavázala k rychlému a zdárnému dokončení jednání o protokolu. Evropský parlament rovněž uznal potřebu dokončit práci na protokolu ve svém usnesení z roku 2021 o Strategii kybernetické bezpečnosti EU pro digitální dekádu.
 19
 V souladu s rozhodnutím Rady Evropské unie se Komise zúčastnila jménem Evropské unie jednání o protokolu. Komise soustavně konzultovala otázku postoje Unie se zvláštním výborem Rady pro jednání.
 V souladu s rámcovou dohodou o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí
 20
 také Komise průběžně informovala Evropský parlament o jednáních písemnými zprávami a ústně.
 Na svém plenárním zasedání dne 28. května 2021 schválil Výbor k Úmluvě o počítačové kriminalitě návrh protokolu na své úrovni a předal jej k přijetí Výboru ministrů Rady Evropy.
 21
 Výbor ministrů Rady Evropy protokol přijal dne 17. listopadu 2021.
 2.2Druhý dodatkový protokol
 Cílem protokolu je posílit spolupráci v oblasti kyberkriminality a shromažďování důkazů v elektronické formě o trestném činu pro účely konkrétních vyšetřování trestných činů nebo trestních řízení. Protokol uznává potřebu lepší a účinnější spolupráce mezi státy a se soukromým sektorem, větší transparentnosti a právní jistoty pro poskytovatele služeb a ostatní subjekty, pokud jde o okolnosti, za nichž mohou odpovídat na žádosti, které jsou podávány orgány v jiných smluvních stranách činnými v trestním řízení a které se týkají zpřístupnění elektronických důkazů.
 Protokol rovněž uznává, že účinná přeshraniční spolupráce pro účely trestního soudnictví, mimo jiné mezi orgány veřejného sektoru a subjekty soukromého sektoru, vyžaduje účinné podmínky a silné záruky pro ochranu základních práv. Za tímto účelem se protokol řídí přístupem založeným na právech a stanoví podmínky a záruky v souladu s mezinárodními nástroji pro lidská práva, včetně Úmluvy Rady Evropy z roku 1950 o ochraně lidských práv a základních svobod. Jelikož se elektronické důkazy často týkají osobních údajů, obsahuje protokol rovněž silné záruky na ochranu soukromí a osobních údajů.
 Ustanovení uvedená v následujících pododstavcích mají v protokolu obzvlášť důležitý charakter. Protokol doplňuje podrobná vysvětlující zpráva. Ačkoli vysvětlující zpráva nepředstavuje nástroj pro závazný výklad protokolu, jejím záměrem je „poskytnout smluvním stranám poradenství a pomoc“ při provádění protokolu.
 22
 2.2.1Společná ustanovení
 Kapitola I protokolu stanoví společná ustanovení. Článek 2 stanoví oblast působnosti protokolu v souladu s oblastí působnosti úmluvy: použije se na konkrétní vyšetřování trestných činů nebo řízení související s trestnými činy, které se týkají počítačových systémů a údajů, a na shromažďování důkazů v elektronické formě o trestném činu.
 V článku 3 jsou uvedeny definice týkající se „ústředních orgánů“, „příslušných orgánů“, „mimořádných událostí“, „osobních údajů“ a „předávající smluvní strany“. Tyto definice se společně s definicemi uvedenými v úmluvě vztahují na protokol.
 Článek 4 stanoví jazyky, v nichž by měly smluvní strany podle protokolu předkládat příkazy, žádosti či oznámení.
 2.2.2Opatření týkající se spolupráce
 Kapitola II protokolu stanoví opatření pro posílenou spolupráci. Ustanovení čl. 5 odst. 1 stanoví, že smluvní strany mají v co nejvyšší možné míře spolupracovat na základě protokolu. Ustanovení čl. 5 odst. 2 až 5 stanoví uplatňování opatření protokolu ve vztahu ke stávajícím smlouvám o vzájemné pomoci nebo ujednáním. Ustanovení čl. 5 odst. 7 stanoví, že opatření v kapitole II neomezují spolupráci mezi smluvními stranami, nebo s poskytovateli služeb či subjekty prostřednictvím dalších platných dohod, ujednání, postupů či vnitrostátních právních předpisů.
 Článek 6 poskytuje základ pro přímou spolupráci mezi příslušnými orgány v jedné smluvní straně a subjekty poskytujícími služby registrace jména domény v jiné smluvní straně, pokud jde o zpřístupnění údajů registrace jména domény.
 Článek 7 poskytuje základ pro přímou spolupráci mezi příslušnými orgány v jedné smluvní straně a poskytovateli služeb v jiné smluvní straně, pokud jde o zpřístupnění údajů o účastníkovi.
 Článek 8 poskytuje základ pro posílenou spolupráci mezi orgány, pokud jde o zpřístupnění počítačových údajů.
 Článek 9 poskytuje základ pro spolupráci mezi orgány, pokud jde o zpřístupnění počítačových údajů v případě mimořádné události.
 Článek 10 poskytuje základ pro vzájemnou právní pomoc v případě mimořádné události.
 Článek 11 poskytuje základ pro spolupráci prostřednictvím videokonference.
 Článek 12 poskytuje základ pro společná vyšetřování a společné vyšetřovací týmy.
 2.2.3Záruky
 Protokol se řídí přístupem založeným na právech se zvláštními podmínkami a zárukami, z nichž některé jsou stanoveny ve zvláštních opatřeních týkajících se spolupráce, jakož i v kapitole III protokolu. Článek 13 protokolu vyžaduje, aby smluvní strany zajistily, že pravomoci a postupy budou podléhat přiměřené úrovni ochrany základních práv, což v souladu s článkem 15 úmluvy zajistí uplatnění principu přiměřenosti.
 Článek 14 protokolu stanoví ochranu osobních údajů, jak je vymezeno v článku 3 protokolu v souladu s pozměňovacím protokolem Úmluvy o ochraně osob se zřetelem na zpracování osobních dat (CETS 223) (úmluva č. 108+) a právem Unie.
 Na tomto základě stanoví čl. 14 odst. 2 až 15 základní zásady ochrany údajů, včetně účelového omezení, právního základu, kvality údajů a pravidel vztahujících se na zpracovávání zvláštních kategorií údajů, povinností správců údajů, jako jsou uchovávání a vedení záznamů, bezpečnost s ohledem na další předávání údajů, vymahatelná individuální práva, včetně oznamování, přístupu, opravy a automatizovaného rozhodování, nezávislého a účinného dohledu jednoho nebo více orgánů, jakož i správní a soudní ochrany. Záruky se vztahují na všechny formy spolupráce stanovené v protokolu, včetně nezbytných úprav prováděných v případě potřeby k řešení specifických rysů přímé spolupráce (např. v kontextu oznamování v případě porušení pravidel). Výkon některých práv jednotlivce lze pozdržet, omezit nebo odmítnout, je-li to nezbytné a přiměřené k dosažení důležitých cílů veřejného zájmu, zejména k zamezení rizika ohrožení probíhajících vyšetřování v oblasti vymáhání práva, což je rovněž v souladu s právem Unie.
 Článek 14 protokolu je rovněž třeba vykládat ve spojení s článkem 23 protokolu. Článek 23 posiluje účinnost záruk v protokolu stanovením, že Výbor k Úmluvě o počítačové kriminalitě posoudí provádění a uplatňování opatření přijatých ve vnitrostátních právních předpisech s cílem uvést v účinnost ustanovení protokolu. Ustanovení čl. 23 odst. 3 výslovně uvádí, že se provádění článku 14 smluvními stranami posoudí ve chvíli, kdy deset smluvních stran úmluvy vyjádřilo svůj souhlas s tím, že budou protokolem vázány.
 Další zárukou je – podle čl. 14 odst. 15 situace – to, že má-li jedna strana podstatný důkaz, že druhá strana soustavně nebo závažně porušuje záruky stanovené v protokolu, může po konzultaci (konzultace se nevyžaduje v naléhavém případě) pozastavit předávání osobních údajů uvedené smluvní straně. S veškerými osobními údaji předanými před tímto pozastavením je třeba i nadále zacházet v souladu s protokolem.
 S ohledem na mnohostrannou povahu protokolu umožňuje čl. 14 odst. 1 písm. b) a c) protokolu smluvním stranám, aby se v rámci svých dvoustranných vztahů za určitých podmínek dohodly na jiných způsobech zajištění ochrany osobních údajů předávaných podle protokolu. Ačkoli se záruky podle čl. 14 odst. 2 až 15 standardně použijí na smluvní strany přijímající osobní údaje, smluvní strany, pro něž je vzájemně závazná mezinárodní dohoda, která stanoví komplexní rámec pro ochranu osobních údajů v souladu s příslušnými požadavky právních předpisů dotčených stran, mohou na základě čl. 14 odst. 1 písm. b) takový rámec rovněž využít. Týká se to například úmluvy č. 108+ (pro ty smluvní strany, které podle úmluvy umožňují předávání údajů druhým smluvním stranám) nebo zastřešující dohody mezi EU a USA (v rámci oblasti její působnosti, tj. pro předávání osobních údajů mezi orgány a v kombinaci s konkrétním ujednáním o předávání údajů mezi USA a EU v případě přímé spolupráce mezi orgány a poskytovateli služeb). Kromě toho mohou na základě čl. 14 odst. 1 písm. c) smluvní strany rovněž vzájemně stanovit, že se předávání osobních údajů uskuteční na základě jiných dohod nebo ujednání mezi dotčenými stranami. Členské státy EU se na tyto alternativní dohody nebo ujednání mohou spoléhat pouze v případě předávání údajů podle protokolu, pokud takové předávání splňuje požadavky práva Unie v oblasti ochrany údajů, zejména požadavky kapitoly V směrnice (EU) 2016/680 (směrnice o prosazování práva) a (pro přímou spolupráci mezi orgány a poskytovateli služeb podle článků 6 a 7 protokolu) požadavky kapitoly V nařízení (EU) 2016/679 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů).
 2.2.4Závěrečná ustanovení
 Kapitola IV protokolu stanoví závěrečná ustanovení. Ustanovením čl. 15 odst. 1 písm. a) je mimo jiné zajištěno, že smluvní strany mohou upravit své vztahy týkající se záležitostí stanovených v protokolu jinak, a to v souladu s čl. 39 odst. 2 úmluvy. Ustanovením čl. 15 odst. 1 písm. b) je zajištěno, že členské státy EU, které jsou smluvní stranou protokolu, mohou ve svých vzájemných vztazích nadále uplatňovat právo Unie. Ustanovení čl. 15 odst. 2 rovněž stanoví, že se čl. 39 odst. 3 úmluvy použije na protokol.
 Z čl. 16 odst. 3 vyplývá, že protokol vstoupí v platnost v okamžiku, kdy pět smluvních stran úmluvy vyjádřilo svůj souhlas s tím, že budou protokolem vázány.
 Ustanovení čl. 19 odst. 1 stanoví, že smluvní strany mohou využít výhrad v souvislosti s čl. 7 odst. 9 písm. a) a b), čl. 8 odst. 13 a článkem 17. Ustanovení čl. 19 odst. 2 stanoví, že smluvní strany mohou učinit prohlášení v souvislosti s čl. 7 odst. 2 písm. b) a odst. 8, čl. 8 odst. 11, čl. 9 odst. 1 písm. b) a odst. 5, čl. 10 odst. 9, čl. 12 odst. 3 a čl. 18 odst. 2. Ustanovení čl. 19 odst. 3 stanoví, že smluvní strana může učinit prohlášení, oznámení nebo sdělení uvedená v čl. 7 odst. 5 písm. a) a e), čl. 8 odst. 4 a 10 písm. a) a b), čl. 14 odst. 7 písm. c) a odst. 10 písm. b) a čl. 17 odst. 2.
 Ustanovení čl. 23 odst. 1 stanoví základ pro konzultace mezi smluvními stranami, mimo jiné prostřednictvím Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě, v souladu s článkem 46 úmluvy. Ustanovení čl. 23 odst. 2 rovněž poskytuje základ pro hodnocení použití a provádění ustanovení protokolu. Ustanovením čl. 23 odst. 3 je zajištěno, že hodnocení použití a provádění článku 14 o ochraně údajů bude zahájeno v okamžiku, kdy deset smluvních stran vyjádřilo svůj souhlas s tím, že bude protokolem vázáno.
 2.3Právo Unie a oblast politiky
 Na oblast řízenou protokolem se z velké části vztahují společná pravidla vycházející z čl. 82 odst. 1 a článku 16 SFEU. Současný právní rámec Evropské unie zahrnuje především nástroje týkající se prosazování práva a justiční spolupráce v trestních záležitostech, například směrnici 2014/41/EU o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech, Úmluvu o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie a rámcové rozhodnutí Rady 2002/465/SVV o společných vyšetřovacích týmech. Evropská unie externě uzavřela řadu dvoustranných dohod mezi Unií a třetími zeměmi, například dohody o vzájemné právní pomoci mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými, mezi Evropskou unií a Japonskem a mezi Evropskou unií a Norskem a Islandem. Současný právní rámec Evropské unie rovněž zahrnuje nařízení (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO). Členské státy, které se podílejí na posílené spolupráci, by měly zajistit, aby EPPO mohl při výkonu svých pravomocí ve smyslu článků 22, 23 a 25 nařízení (EU) 2017/1939 usilovat o spolupráci podle protokolu stejným způsobem jako státní žalobci těchto států. Tyto nástroje a dohody se týkají zejména článků 8, 9, 10, 11 a 12 protokolu.
 Kromě toho Unie přijala několik směrnic, které posilují procesní práva podezřelých a obžalovaných osob.
 23
 Tyto nástroje se týkají zejména článků 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 a 13 protokolu. Jedna konkrétní řada záruk se týká ochrany osobních údajů, což je základní právo zakotvené ve Smlouvách EU a v Listině základních práv Evropské unie. Osobní údaje je možné zpracovávat pouze v souladu s nařízením (EU) 2016/679 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) a směrnicí (EU) 2016/680 (směrnice o prosazování práva). Základní právo jednotlivců na respektování jejich soukromého a rodinného života, obydlí a komunikace zahrnuje jako základní prvek právo na respektování soukromí komunikace. Údaje o elektronických komunikacích lze zpracovávat pouze v souladu se směrnicí 2002/58/ES (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích). Tyto nástroje se týkají zejména článku 14 protokolu.
 Ustanovení čl. 14 odst. 2 až 15 protokolu stanoví vhodné záruky na ochranu údajů ve smyslu pravidel Unie pro ochranu osobních údajů, zejména článku 46 obecného nařízení o ochraně osobních údajů a článku 37 směrnice o prosazování práva a příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie. V souladu s požadavky práva Unie
 24
 a za účelem zajištění účinnosti záruk stanovených v článku 14 protokolu by členské státy měly zajistit, aby bylo osobám, jejichž údaje byly předány, v tomto smyslu zasláno oznámení, s výhradou některých omezení, například, aby nedošlo k ohrožení probíhajícího vyšetřování. Ustanovení čl. 14 odst. 11 písm. c) protokolu poskytuje základ pro plnění tohoto požadavku ze strany členských států.
 Soulad čl. 14 odst. 1 protokolu s pravidly Unie pro ochranu osobních údajů rovněž vyžaduje, aby následující skutečnosti členské státy zvážily s ohledem na možné alternativní způsoby zajištění vhodné ochrany osobních údajů předávaných podle protokolu. Pokud jde o jiné mezinárodní dohody, které stanoví komplexní rámec pro ochranu osobních údajů v souladu s použitelnými požadavky právních předpisů dotčených smluvních stran, členské státy by podle čl. 14 odst. 1 písm. b) měly vzít na vědomí, že pro přímou spolupráci musí být zastřešující dohoda mezi EU a USA doplněna dalšími zárukami – které budou stanoveny ve zvláštním ujednání o předávání údajů mezi USA a EU / jejími členskými státy –, jež zohlední jedinečné požadavky na předávání elektronických důkazů přímo poskytovateli služeb, a nikoliv mezi orgány.
 25
 Podle čl. 14 odst. 1 písm. b) protokolu by členské státy rovněž měly vzít na vědomí, že pro členské státy EU, které jsou smluvními stranami úmluvy č. 108+, neposkytuje úmluva sama o sobě vhodný základ pro přeshraniční předávání údajů v rámci protokolu druhým smluvním stranám uvedené úmluvy. V tomto ohledu by měly zvážit poslední větu čl. 14 odst. 1 úmluvy č. 108+
 26
 .
 Pokud jde o jiné dohody nebo ujednání podle čl. 14 odst. 1 písm. c), členské státy by měly vzít na vědomí, že mohou těchto jiných dohod nebo ujednání využít pouze v případě, že Evropská komise v souvislosti s dotčenou třetí zemí přijala – podle článku 45 obecného nařízení o ochraně osobních údajů (nařízení (EU) 2016/679) či podle článku 36 směrnice (EU) 2016/680 o prosazování práva – rozhodnutí o odpovídající ochraně, které se týká příslušných předávání údajů, nebo v případě, že tato jiná dohoda nebo ujednání samy o sobě poskytují přiměřené záruky ochrany údajů podle článku 46 obecného nařízení o ochraně osobních údajů nebo čl. 37 odst. 1 písm. a) směrnice o prosazování práva.
 Je třeba, aby se přihlédlo nejen k současnému stavu práva Unie v dané oblasti, ale rovněž k jeho budoucímu vývoji do té míry, do jaké to lze předvídat v době provedení analýzy. Oblast, na níž se vztahuje protokol, je přímo relevantní pro předpokládaný budoucí vývoj práva Unie. V této souvislosti je třeba připomenout návrhy Komise o přeshraničním přístupu k elektronickým důkazům z dubna 2018.
 27
 Tyto nástroje se týkají zejména článků 6 a 7 protokolu.
 Komise při účasti na jednáních jménem Unie zajistila, aby byl protokol plně slučitelný s právem Unie a povinnostmi členských států, které z něj vyplývají. Komise zejména zajistila, aby ustanovení protokolu umožnila členským státům dodržovat základní práva, svobody a obecné zásady práva Unie, jak jsou zakotveny ve Smlouvách EU a Listině základních práv, včetně proporcionality, procesních práv, presumpce neviny a práv na obhajobu osob, proti nimž je vedeno trestní řízení, jakož i práva na soukromí a ochranu osobních údajů a údajů o elektronických komunikacích při jejich zpracovávání, předávání údajů donucovacím orgánům v zemích mimo Evropskou unii, a veškerých povinností, které v této souvislosti mají donucovací a justiční orgány. Komise rovněž vzala na vědomí stanovisko evropského inspektora ochrany údajů
 28
 a Evropského sboru pro ochranu osobních údajů.
 29
 Komise dále zajistila, aby byla ustanovení protokolu a návrhy Komise k elektronickým důkazům slučitelné – mimo jiné proto, že se tyto návrhy právních předpisů vyvíjely během diskusí se spolunormotvůrci – a aby protokol nevedl ke kolizi norem. Komise zejména zajistila, aby protokol obsahoval vhodné záruky týkající se ochrany údajů a soukromí, což umožňuje poskytovatelům služeb EU, aby dodržovali své povinnosti v rámci právních předpisů EU o ochraně osobních údajů a soukromí, pokud protokol stanoví právní důvod pro předání údajů v reakci na příkazy vydané nebo žádosti podané orgánem ze státu mimo EU, jenž je smluvní stranou protokolu, kterými se vyžaduje, aby správce nebo zpracovatel zpřístupnil osobní údaje nebo údaje o elektronických komunikacích.
 2.4Výhrady, prohlášení, oznámení, sdělení a další komentáře
 Protokol poskytuje základ k tomu, aby smluvní strany mohly využít některých výhrad a učinit prohlášení, oznámení nebo sdělení ve vztahu k některým článkům. Členské státy by měly zaujmout jednotný přístup k některým výhradám, prohlášením, oznámením a sdělením stanoveným v příloze tohoto rozhodnutí. Aby byl zajištěn soulad provádění protokolu s právem Unie, měly by členské státy EU ve vztahu k těmto výhradám a prohlášením zaujmout níže uvedený postoj. Stanoví-li protokol základ pro jiné výhrady a jiná prohlášení, oznámení nebo sdělení, opravňuje tento návrh členské státy k tomu, aby zvážily a učinily vlastní výhrady, prohlášení, oznámení nebo sdělení.
 Aby byl zajištěn soulad mezi ustanoveními protokolu a příslušným právem a politikami Unie, neměly by členské státy využít výhrad podle čl. 7 odst. 9 písm. a)
 30
 a písm. b)
 31
 . Členské státy by navíc měly učinit prohlášení podle čl. 7 odst. 2 písm. b)
 32
 a oznámení podle čl. 7 odst. 5 písm. a)
 33
 . Skutečnost, že členské státy nevyužijí těchto výhrad a učiní prohlášení a oznámení, je důležitá k zajištění souladu protokolu s legislativními návrhy Komise k elektronickým důkazům, mimo jiné proto, že se tyto návrhy právních předpisů vyvíjejí během diskusí se spolunormotvůrci.
 Aby bylo navíc zajištěno jednotné provádění protokolu členskými státy EU v okamžiku, kdy spolupracují se smluvními stranami, které nejsou členskými státy EU, vyzývají se členské státy k tomu, aby nevyužily výhradu podle čl. 8 odst. 13
 34
 , mimo jiné vzhledem k recipročnímu účinku takové výhrady
 35
 . Členské státy by měly učinit prohlášení podle čl. 8 odst. 4, aby bylo možné zajistit provedení příkazů v případě, že by byly třeba další podpůrné informace – např. o okolnostech dotčeného případu – s cílem posoudit proporcionalitu a nezbytnost.
 36
 Členské státy se rovněž vyzývají k tomu, aby nečinily prohlášení podle čl. 9 odst. 1 písm. b)
 37
 , s cílem zajistit účinné provádění protokolu.
 Členské státy by měly učinit sdělení podle čl. 7 odst. 5 písm. e)
 38
 , čl. 8 odst. 10 písm. a) a b)
 39
 , čl. 14 odst. 7 písm. c) a odst. 10 písm. b), aby bylo celkově zajištěno účinné provádění protokolu.
 40
 Členské státy by rovněž měly přijmout nezbytná opatření podle čl. 14 odst. 11 písm. c) s cílem zajistit, aby přijímající smluvní strana byla v okamžiku předání informována o povinnosti podle práva Unie zaslat oznámení osobě, jíž se údaje týkají
 41
 , a poskytnout příslušné kontaktní údaje, aby přijímající smluvní strana mohla informovat příslušný orgán v členském státě EU, jakmile přestanou platit omezení týkající se důvěrnosti a jakmile bude možné oznámení učinit.
 2.5Odůvodnění návrhu
 Protokol vstoupí v platnost v okamžiku, kdy pět smluvních stran vyjádřilo svůj souhlas s tím, aby byly protokolem vázány v souladu s ustanoveními čl. 16 odst. 1 a 2. Slavnostní podpis protokolu se má uskutečnit v březnu 2022.
 Členské státy by měly podniknout nezbytné kroky, aby protokol rychle vstoupil v platnost, což je důležité z několika důvodů.
 Za prvé, protokol zajistí, aby donucovací a justiční orgány byly lépe vybaveny k získávání elektronických důkazů nezbytných k vyšetřování trestných činů. S ohledem na rostoucí význam elektronických důkazů pro vyšetřování trestných činů je urgentní, aby donucovací a justiční orgány měly k dispozici vhodné nástroje k získání přístupu k elektronickým důkazům efektivním způsobem, a mohly tak účinně bojovat proti trestné činnosti online.
 Za druhé, protokol zajistí, aby taková opatření k získání přístupu k elektronickým důkazům byla využívána způsobem, který členským státům umožní dodržovat základní práva, včetně procesních práv v trestním řízení, práva na soukromí a práva na ochranu osobních údajů. Neexistují-li jasná pravidla na mezinárodní úrovni, mohou současné praktiky představovat výzvu z hlediska právní jistoty, transparentnosti, odpovědnosti a dodržování základních práv a procesních záruk pro podezřelé ve vyšetřování trestných činů.
 Za třetí, protokol vyřeší a zabrání kolizi norem, která postihuje orgány, poskytovatele služeb v soukromém sektoru a další subjekty, a to stanovením slučitelných pravidel pro přeshraniční přístup k elektronickým důkazům na mezinárodní úrovni.
 Za čtvrté, protokol prokáže trvalý význam úmluvy coby hlavního mnohostranného rámce v boji proti kyberkriminalitě. To bude hrát zásadní úlohu v procesu navazujícím na rezoluci Valného shromáždění OSN č. 74/247 z prosince 2019 o „boji proti užívání informačních a komunikačních technologií k trestným účelům“, jež zřídila otevřený ad hoc mezivládní výbor odborníků, kteří mají vypracovat komplexní mezinárodní úmluvu o boji proti užívání informačních a komunikačních technologií k trestným účelům.
 3.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 ·Právní základ
 Pravomoc Unie provádět legislativní kroky v záležitostech týkajících se usnadnění spolupráce mezi justičními a rovnocennými orgány ve vztahu k řízení v trestních věcech a výkonu rozhodnutí vychází z čl. 82 odst. 1 SFEU. Pravomoc Unie v záležitostech týkajících se ochrany osobních údajů vychází z článku 16 SFEU.
 V souladu s čl. 3 odst. 2 SFEU má Unie výlučnou pravomoc uzavřít mezinárodní smlouvu, pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla EU či změnit jejich působnost. Ustanovení protokolu spadají do oblasti, na níž se z velké části vztahují společná pravidla, jak je stanoveno v oddíle 2.3 výše.
 Protokol tudíž spadá do výlučné vnější pravomoci Unie. Podpis protokolu členskými státy v zájmu Unie se tudíž může uskutečnit na základě článku 16, čl. 82 odst. 1 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování EU.
 ·Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 ·Proporcionalita
 Pokud jde o tento návrh, lze cílů Unie uvedených v oddíle 2.5 výše dosáhnout pouze uzavřením závazné mezinárodní dohody, která stanoví nezbytná pravidla spolupráce a zajistí vhodnou ochranu základních práv. Protokol tohoto cíle dosahuje. Ustanovení protokolu jsou omezena na to, co je nezbytné k dosažení jeho hlavních cílů. Jednostranné kroky nejsou alternativou, neboť by neposkytly dostatečný základ pro spolupráci se zeměmi mimo EU a nemohly by zajistit nezbytnou ochranu základních práv. Dodržování mnohostranné dohody, jako je protokol, kterou Unie byla schopná vyjednat, je účinnější než zahájení jednání s jednotlivými zeměmi mimo EU na dvoustranné úrovni. Za předpokladu, že všech 66 smluvních stran, jakož i budoucí nové smluvní strany úmluvy, protokol ratifikují, poskytne protokol společný právní rámec pro spolupráci členských států EU s jejich nejvýznamnějšími mezinárodními partnery v boji proti trestné činnosti.
 ·Volba nástroje
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 ·Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 ·Konzultace se zúčastněnými stranami
 Rada Evropy uspořádala šest kol veřejných konzultací ve vztahu k jednání o protokolu, a to v červenci a listopadu 2018, únoru a listopadu 2019, prosinci 2020 a v květnu 2021.
 42
 Smluvní strany zvážily podněty, které byly obdrženy v rámci těchto konzultací.
 Komise si ve své úloze vyjednavače jménem Unie rovněž vyměnila názory s úřady pro ochranu údajů a v průběhu let 2019 a 2021 uspořádala cílená konzultační setkání s organizacemi občanské společnosti, poskytovateli služeb a obchodními sdruženími. Komise vzala na vědomí podněty, které byly obdrženy v rámci těchto výměn.
 ·Shromažďování a využití výsledků odborných konzultací
 V průběhu jednání Komise soustavně konzultovala se zvláštním výborem Rady pro jednání v souladu s rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 6. června 2019, které Komisi zmocňuje k účasti na jednání jménem Unie, což poskytlo příležitost odborníkům z členských států k tomu, aby přispěly k procesu vymezení postoje Unie. Řada odborníků z členských států se i nadále podílela na jednáních společně s Komisí, která se účastnila jménem Unie. Rovněž se uskutečnily konzultace se zúčastněnými stranami (viz výše).
 ·Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů bylo provedeno v letech 2017–2018, aby doplnilo návrhy Komise k elektronickým důkazům.
 43
 V této souvislosti bylo jednání o dohodě o druhém dodatkovém protokolu k Budapešťské úmluvě o počítačové kriminalitě součástí upřednostňované možnosti. Relevantní dopady jsou navíc uvedeny v této důvodové zprávě.
 ·Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Protokol může mít důsledky pro některé kategorie poskytovatelů služeb, včetně malých a středních podniků, neboť se na ně mohou podle protokolu vztahovat příkazy a žádosti týkající se elektronických důkazů. Nicméně tito poskytovatelé služeb již v současné době takové žádosti často obdrží prostřednictvím jiných existujících kanálů; mnohdy jsou zasílány různými orgány, mimo jiné na základě úmluvy
 44
 , jiných smluv o vzájemné právní pomoci nebo jiných rámců, včetně mnohostranných politik v oblasti správy internetu.
 45
 Poskytovatelé služeb, včetně malých a středních podniků, využijí rovněž jasného právního rámce na mezinárodní úrovni a společného přístupu smluvních stran protokolu.
 ·Základní práva
 V případech, kdy lze údaje o dané osobě získat v rámci trestního řízení, budou mít nástroje spolupráce uvedené v protokolu pravděpodobně vliv na základní práva, tedy např. právo na spravedlivý proces, právo na soukromí a právo na ochranu osobních údajů. Protokol se řídí přístupem založeným na právech a stanoví podmínky a záruky v souladu s mezinárodními nástroji pro lidská práva, včetně Úmluvy Rady Evropy z roku 1950 o ochraně lidských práv a základních svobod. Protokol zejména stanoví zvláštní záruky ochrany údajů. Protokol v případě potřeby rovněž poskytuje základ k tomu, aby smluvní strany mohly využít některých výhrad, prohlášení nebo oznámení a uvádí důvody k odmítnutí spolupráce v reakci na žádost ve zvláštních situacích. Tím je zajištěn soulad protokolu s Listinou základních práv EU.
 5.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Rozhodnutí nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. Členským státům mohou vzniknout jednorázové náklady na zavedení protokolu a vyšší náklady by mohly vzniknout orgánům členských států z důvodu očekávaného nárůstu případů.
 6.OSTATNÍ PRVKY
 ·Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Není zaveden žádný prováděcí plán, neboť se po podpisu a ratifikaci protokolu bude od členských států požadovat jeho provádění.
 Pokud jde o monitorování, Komise se bude účastnit schůzí Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě, kde bude Evropská unie uznávána jako pozorovatelská organizace.
 2021/0382 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 16, čl. 82 odst. 1 a čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dne 9. června 2019 zmocnila Rada Komisi k účasti na jednáních jménem Evropské unie o druhém dodatkovém protokolu k Budapešťské úmluvě neboli Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě.
 (2)Znění druhého dodatkového protokolu k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů (dále jen „protokol“) bylo přijato Výborem ministrů Rady Evropy dne 17. listopadu 2021 a očekává se, že bude otevřeno k podpisu v březnu 2022.
 (3)Ustanovení protokolu spadají do oblasti, na níž se ve velké míře vztahují společná pravidla ve smyslu čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, včetně nástrojů k usnadnění justiční spolupráce v trestních věcech, které zajišťují minimální standardy procesních práv, jakož i záruky na ochranu údajů a soukromí.
 (4)Komise rovněž předložila legislativní návrh nařízení o evropských předávacích a uchovávacích příkazech pro elektronické důkazy v trestních věcech (COM(2018) 225 final), jakož i návrh směrnice, kterou se stanoví harmonizovaná pravidla pro jmenování právních zástupců za účelem shromažďování důkazů v trestním řízení (COM(2018) 226 final), jimiž se zavádí závazné přeshraniční evropské předávací a uchovávací příkazy, které mají být určeny přímo zástupci poskytovatele služeb v jiném členském státě.
 (5)Během své účasti na jednáních jménem Unie zajistila Komise soulad druhého dodatkového protokolu s příslušnými společnými pravidly Evropské unie.
 (6)K zajištění souladu protokolu s právem a politikami Unie a jednotného provádění protokolu mezi členskými státy EU v jejich vztahu ke smluvním stranám, které nejsou členskými státy EU, jakož i k zajištění účinného provádění protokolu, jsou důležité některé výhrady, prohlášení, oznámení a sdělení.
 (7)Vzhledem k tomu, že protokol stanoví rychlá řízení, která zlepšují přeshraniční přístup k elektronickým důkazům, a vysokou úroveň záruk, jeho vstup v platnost přispěje k boji proti kyberkriminalitě a jiným formám trestné činnosti na celosvětové úrovni tím, že usnadní spolupráci mezi smluvními stranami protokolu, které jsou členskými státy EU, a smluvními stranami protokolu, které členskými státy EU nejsou, zajistí vysokou úroveň ochrany fyzických osob a vyřeší kolizi norem.
 (8)Vzhledem k tomu, že protokol stanoví vhodné záruky v souladu s požadavky na mezinárodní předávání osobních údajů podle nařízení (EU) 2016/679 a směrnice (EU) 2016/680, jeho vstup v platnost přispěje k podpoře standardů Unie pro ochranu údajů na celosvětové úrovni, usnadní toky údajů mezi smluvními stranami protokolu, které jsou členskými státy EU, a smluvními stranami protokolu, které členskými státy EU nejsou, a zajistí, aby členské státy EU plnily své povinnosti v souladu s pravidly Unie pro ochranu údajů.
 (9)Kromě toho rychlý vstup protokolu v platnost rovněž potvrdí úlohu Budapešťské úmluvy Rady Evropy coby hlavního mnohostranného rámce v boji proti kyberkriminalitě.
 (10)Evropská unie se nemůže stát smluvní stranou protokolu, neboť protokol i Úmluva Rady Evropy o počítačové kriminalitě jsou otevřeny pouze státům.
 (11)Členské státy by proto měly být zmocněny k podpisu protokolu, jednajíce společně v zájmu Evropské Unie.
 (12)Členské státy se vyzývají, aby protokol podepsaly během slavnostního aktu podpisu, nebo co nejdříve poté.
 (13)V souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který vydal stanovisko dne...
 (14)[V souladu s články 1 a 2 protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné].
 [NEBO]
 [V souladu s články 1 a 2 protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, Irsko oznámilo [dopisem ze dne... ,] své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.]
 (15)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Členské státy se zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů (dále jen „protokol“).
 Článek 2
 Při podpisu protokolu členské státy vznesou výhrady či učiní prohlášení, oznámení nebo sdělení uvedená v příloze.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Znění protokolu bude připojeno k návrhu rozhodnutí Rady, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie protokol ratifikovaly.
 (2)
 Posouzení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti v Evropské unii za rok 2021 (EU SOCTA 2021).
 (3)
 SWD(2018) 118 final
 (4)
 COM(2018) 225 a 226 final.
 (5)
 Kromě Irska, které úmluvu podepsalo, ale neratifikovalo, avšak se zavázalo, že o přistoupení bude usilovat.
 (6)
 Jednací řád Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě (T-CY (2013)25 rev), k dispozici na adrese www.coe.int/cybercrime.
 (7)
 Rezoluce Valného shromáždění OSN č. 74/247 z prosince 2019 o „boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti“.
 (8)
 JOIN(2020) 81 final.
 (9)
 Viz například projekt Globální akce v oblasti kyberkriminality + (Global Action on Cybercrime Extended + (GLACY+)), na adrese https://www.coe.int/en/web/cybercrime/glacyplus
 (10)
 Závěrečná zpráva skupiny pro důkazy v cloudech působící v rámci Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě s názvem „Přístup k elektronickému důkaznímu materiálu v cloudu v rámci trestního soudnictví: doporučení ke zvážení ze strany T-CY“ ze dne 16. září 2016.
 (11)
 https://rm.coe.int/t-cy-terms-of-reference-protocol/1680a03690
 (12)
 https://www.consilium.europa.eu/cs/press/press-releases/2018/10/18/20181018-european-council-conslusions/
 (13)
 COM(2019) 71 final.
 (14)
 Stanovisko evropského inspektora ochrany údajů 3/2019 týkající se účasti na jednáních s ohledem na druhý dodatkový protokol k Budapešťské úmluvě o počítačové kriminalitě ze dne 2. dubna 2019.
 (15)
 Rozhodnutí Rady č. 9116/19.
 (16)
 COM(2020) 605 final.
 (17)
 JOIN(2020) 81 final.
 (18)
 COM(2021) 170 final.
 (19)
 Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. června 2021 o Strategii kybernetické bezpečnosti EU pro digitální dekádu.
 (20)
 Odkaz L 304/47.
 (21)
 https://rm.coe.int/0900001680a2aa42
 (22)
 Viz odstavec 2 vysvětlující zprávy k protokolu.
 (23)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (Úř. věst. L 142, 1.6.2012, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/48/EU ze dne 22. října 2013 o právu na přístup k obhájci v trestním řízení a řízení týkajícím se evropského zatýkacího rozkazu a o právu na informování třetí strany a právu na komunikaci s třetími osobami a konzulárními úřady v případě zbavení osobní svobody (Úř. věst. L 294, 6.11.2013, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1919 ze dne 26. října 2016 o právní pomoci pro podezřelé nebo obviněné osoby v trestním řízení a pro osoby vyžádané v rámci řízení týkajícího se evropského zatýkacího rozkazu (Úř. věst. L 297, 4.11.2016, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/800 ze dne 11. května 2016 o procesních zárukách pro děti, které jsou podezřelými nebo obviněnými osobami v trestním řízení (Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a právo být přítomen při trestním řízení před soudem (Úř. věst. L 65, 11.3.2016, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení.
 (24)
 Viz posudek 1/15 Soudního dvora (velkého senátu), ECLI:EU:C:2017:592, odstavec 220. Viz také příspěvek EDPB ke konzultaci o návrhu druhého dodatkového protokolu k Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě (Budapešťská úmluva), 13. listopadu 2019, s. 6 („Příslušné vnitrostátní orgány, jimž byl poskytnut přístup k údajům, musí o tomto přístupu vyrozumět dotčené osoby v rámci použitelných vnitrostátních postupů, a to od okamžiku, kdy tímto sdělením nebude možné ohrozit probíhající vyšetřování vedené těmito orgány. ... Toto oznámení je nezbytné k tomu, aby dotčené osoby mohly mimo jiné uplatnit své právo na podání opravného prostředku a práva na ochranu údajů v souvislosti se zpracováním jejich údajů“).
 (25)
 Z tohoto důvodu rozhodnutí Rady ze dne 21. května 2019 o zmocnění k zahájení jednání za účelem uzavření dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o přeshraničním přístupu k elektronickým důkazům pro justiční spolupráci v trestních věcech (9114/19) ve svých směrnicích pro jednání obsahuje řadu dalších záruk na ochranu údajů. Směrnice o jednání konkrétně uvádějí, že „Dohoda by měla zastřešující dohodu doplňovat o další záruky, které zohlední úroveň citlivosti kategorií dotčených údajů a jedinečné požadavky na předávání elektronických důkazů přímo poskytovateli služeb spíše než mezi orgány a předávání příslušnými orgány přímo poskytovatelům služeb.“
 (26)
 Viz také vysvětlující zpráva k protokolu o změně Úmluvy o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat, ze dne 10. října 2018, body 106–107.
 (27)
 COM(2018) 225 a 226 final.
 (28)
 Stanovisko evropského inspektora ochrany údajů 3/2019 týkající se účasti na jednáních s ohledem na druhý dodatkový protokol k Budapešťské úmluvě o počítačové kriminalitě ze dne 2. dubna 2019.
 (29)
 Mimo jiné také „příspěvek EDPB ke konzultaci o návrhu druhého dodatkového protokolu k Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě (Budapešťská úmluva) ze dne 13. listopadu 2019“; „stanovisko 02/201 o novém návrhu ustanovení druhého dodatkového protokolu k Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě (Budapešťská úmluva) přijatého dne 2. února 2021“; „příspěvek EDPB k šestému kolu konzultací o návrhu druhého dodatkového protokolu k Budapešťské úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě ze dne 4. května 2021“.
 (30)
 Umožňující smluvním stranám vyhradit si právo neuplatňovat článek 7 (zpřístupnění údajů o účastníkovi).
 (31)
 Umožňující smluvním stranám vyhradit si právo neuplatňovat článek 7 (zpřístupnění údajů o účastníkovi) na určité druhy přístupových čísel, pokud by to bylo v rozporu se základními zásadami jejich vnitrostátního právního systému.
 (32)
 Umožňující smluvním stranám prohlásit, že příkaz podle čl. 7 odst. 1 (zpřístupnění údajů o účastníkovi) musí být vydán žalobcem nebo jiným justičním orgánem nebo pod jejich dohledem, nebo musí být vydán jiným způsobem pod nezávislým dohledem.
 (33)
 Umožňující smluvním stranám oznámit generálnímu tajemníkovi Rady Evropy, že pokud je podle čl. 7 odst. 1 (zpřístupnění údajů o účastníkovi) vydán poskytovateli služeb příkaz na jejím území, vyžaduje smluvní strana v každém případě, nebo za určitých zjištěných okolností, souběžné oznámení příkazu, doplňující informace a shrnutí skutečností, které souvisejí s vyšetřováním nebo řízením.
 (34)
 Umožňující smluvním stranám vyhradit si právo neuplatňovat článek 8 (provedení příkazů jiné smluvní strany) na provozní údaje.
 (35)
 Viz odstavec 147 vysvětlující zprávy k protokolu, který stanoví, že „smluvní straně, která si vyhrazuje svá práva, pokud jde o tento článek, není povoleno, aby předkládala příkazy týkající se provozních údajů druhým smluvním stranám podle [čl. 8,] odst. 1“.
 (36)
 Umožňující smluvním stranám prohlásit, že jsou k provedení příkazů podle čl. 8 odst. 1 (provedení příkazů jiné smluvní strany) vyžadovány další podpůrné informace.
 (37)
 Umožňující smluvním stranám prohlásit, že nebudou vyřizovat žádosti podle čl. 9 odst. 1 písm. a) (urychlené zpřístupnění počítačových údajů v případě mimořádné události), v nichž se požaduje pouze zpřístupnění údajů o účastníkovi.
 (38)
 Umožňující smluvním stranám sdělovat kontaktní údaje orgánu určeného k přijímání oznámení podle čl. 7 odst. 5 písm. a) a provádět činnosti uvedené v čl. 7 odst. 5 písm. b), c) a d) (zpřístupnění údajů o účastníkovi).
 (39)
 Umožňující smluvním stranám sdělit kontaktní údaje orgánů určených k předkládání a přijímání příkazů podle článku 8 (provedení příkazů jiné smluvní strany). V souladu s požadavky nařízení (EU) 2017/1939 by členské státy, které se podílejí na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO), měly uvádět tento úřad ve své komunikaci.
 (40)
 Umožňující smluvním stranám sdělit orgán či orgány, které by měly obdržet oznámení v případě bezpečnostního incidentu, nebo by měly být pro účely předchozího oprávnění kontaktovány v případě dalšího předávání údajů do jiného státu nebo jiné organizaci.
 (41)
 Viz výše poznámka pod čarou č. 24.
 (42)
 https://www.coe.int/en/web/cybercrime/protocol-consultations
 (43)
 SWD(2018) 118 final.
 (44)
 Viz například pokyny Výboru k Úmluvě o počítačové kriminalitě č. 10 ze dne 1. března 2017 o příkazech k předložení týkajících se informací o účastníkovi (článek 18 Budapešťské úmluvy).
 (45)
 Viz například usnesení rady Internetového sdružení pro přidělování jmen a čísel (ICANN) ze dne 15. května 2019 o doporučení k dočasné specifikaci registračních údajů domén gTLD, k dispozici na adrese www.icann.org.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 25.11.2021
 COM(2021) 718 final
 PŘÍLOHY
 návrhu rozhodnutí Rady,
 kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů
 PŘÍLOHA
 Při podpisu protokolu vznesou členské státy v zájmu Unie tyto výhrady, učiní následující prohlášení, oznámení nebo sdělení a poskytnou další komentáře.
 1.Výhrady
 Druhý dodatkový protokol k Budapešťské úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů (dále jen „protokol“) smluvní straně v souladu s čl. 19 odst. 1 umožňuje, aby prohlásila, že využije výhradu stanovenou ve vztahu k několika článkům protokolu.
 Členské státy si nevyhrazují právo neuplatňovat článek 7 (zpřístupnění údajů o účastníkovi) podle čl. 7 odst. 9 písm. a).
 Členské státy si nevyhrazují právo neuplatňovat článek 7 (zpřístupnění údajů o účastníkovi) v souvislosti s určitými druhy přístupových čísel podle čl. 7 odst. 9 písm. b).
 Členské státy se vyzývají, aby si nevyhrazovaly právo neuplatňovat článek 8 (provedení příkazů jiné smluvní strany) ve vztahu k provozním údajům podle čl. 8 odst. 13.
 Pokud čl. 19 odst. 1 poskytuje základ pro další výhrady, jsou členské státy oprávněny zvážit a vznést své vlastní výhrady.
 2.Prohlášení
 Protokol rovněž umožňuje smluvní straně učinit v souladu s čl. 19 odst. 2 prohlášení týkající se několika článků protokolu.
 Členské státy učiní prohlášení podle čl. 7 odst. 2 písm. b) a uvedou, že příkazy vydané poskytovatelům služeb na jejich území musí být vydány žalobcem nebo jiným justičním orgánem nebo pod jejich dohledem, nebo musí být vydány jiným způsobem pod nezávislým dohledem. Při uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo listiny o schválení proto členské státy učiní následující prohlášení:
 „Příkaz podle čl. 7 odst. 1 musí být vydán žalobcem nebo jiným justičním orgánem nebo pod jejich dohledem, nebo musí být vydán jiným způsobem pod nezávislým dohledem.“
 Členské státy se rovněž vyzývají k tomu, aby nečinily prohlášení podle čl. 9 odst. 1 písm. b) v tom smyslu, že nebudou vyřizovat žádosti podle čl. 9 odst. 1 písm. a) (urychlené zpřístupnění počítačových údajů v případě mimořádné události), v nichž se požaduje pouze zpřístupnění údajů o účastníkovi.
 Pokud čl. 19 odst. 2 poskytuje základ pro další prohlášení, jsou členské státy oprávněny zvážit a učinit svá vlastní prohlášení.
 3.Prohlášení, oznámení nebo sdělení
 Protokol rovněž v souladu s čl. 19 odst. 3 od smluvní strany vyžaduje, aby učinila prohlášení, oznámení nebo sdělení týkající se některých článků protokolu.
 Členské státy oznámí, že smluvní strana v případě, kdy je poskytovateli služeb na jejím území vydán příkaz podle čl. 7 odst. 1, vyžaduje vydání souběžného oznámení příkazu, doplňujících informací a shrnutí skutečností, jež souvisejí s vyšetřováním nebo řízením podle čl. 7 odst. 5 písm. a). V době podpisu nebo při uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo listiny o schválení proto členské státy učiní generálnímu tajemníkovi Rady Evropy následující oznámení:
 „Je-li příkaz vydán podle čl. 7 odst. 1 poskytovateli služeb na území [členského státu], vyžadujeme v každém případě souběžné oznámení příkazu, doplňující informace a shrnutí skutečností, jež souvisejí s vyšetřováním nebo řízením.“
 Podle čl. 7 odst. 5 písm. e) členské státy určí jediný orgán, který bude přijímat oznámení podle čl. 7 odst. 5 písm. a) a provádět činnosti popsané v odst. 5 písm. b) c) a d), a sdělí kontaktní údaje uvedeného orgánu.
 Členské státy prohlásí podle čl. 8 odst. 4, že k provedení příkazů podle čl. 8 odst. 1 jsou zapotřebí další podpůrné informace. V době podpisu nebo při uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo listiny o schválení členské státy tedy učiní následující prohlášení:
 „K provedení příkazů podle čl. 8 odst. 1 jsou vyžadovány další podpůrné informace. Další podpůrné informace, které jsou vyžadovány, budou záviset na okolnostech příkazu a souvisejícího šetření nebo řízení.“
 Členské státy sdělují a aktualizují kontaktní údaje uvedených orgánů určených podle čl. 8 odst. 10 písm. a) za účelem předložení příkazu podle článku 8, jakož i orgánů určených podle čl. 8 odst. 10 písm. b) za účelem přijetí příkazu podle článku 8. Členské státy, jež se účastní posílené spolupráce zavedené nařízením (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO), zahrnou EPPO při výkonu jeho pravomocí stanovených v článcích 22, 23 a 25 nařízení (EU) 2017/1939 mezi orgány, které byly předmětem sdělení podle čl. 8 odst. 10 písm. a) a b).
 Členské státy sdělí orgán nebo orgány, které mají obdržet oznámení podle čl. 14 odst. 7 písm. c), v souvislosti s bezpečnostním incidentem.
 Členské státy sdělí orgán nebo orgány, které poskytnou oprávnění pro účely čl. 14 odst. 10 písm. b) v souvislosti s dalším předáváním údajů obdržených podle tohoto protokolu jinému státu nebo mezinárodní organizaci.
 Pokud čl. 19 odst. 3 poskytuje základ pro další prohlášení, oznámení nebo sdělení, jsou členské státy oprávněny zvážit a učinit svá vlastní prohlášení, oznámení nebo sdělení.
 4.Další komentáře
 Členské státy, jež se účastní posílené spolupráce zavedené nařízením (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO), zajistí, aby EPPO mohl při výkonu svých pravomocí stanovených v článcích 22, 23 a 25 nařízení (EU) 2017/1939 usilovat o spolupráci v rámci protokolu stejným způsobem jako vnitrostátní žalobci uvedených členských států.
 Členské státy zajistí, aby přijímající smluvní strana byla při předávání údajů pro účely protokolu informována o tom, že její vnitrostátní právní rámec vyžaduje v souladu s čl. 14 odst. 11 písm. c) protokolu podání osobního oznámení fyzické osobě, jejíž údaje jsou poskytovány.
 Pokud jde o mezinárodní předávání údajů na základě zastřešující dohody mezi EU a USA, sdělí členské státy příslušným orgánům Spojených států pro účely čl. 14 odst. 1 písm. b) protokolu, že se dohoda použije na vzájemné předávání osobních údajů podle protokolu, které bude probíhat mezi příslušnými orgány. Členské státy však vezmou v úvahu, že dohoda by měla být doplněna dodatečnými zárukami, které zohledňují jedinečné požadavky na předávání elektronických důkazů, které provádí přímo poskytovatelé služeb, spíše než předávání elektronických důkazů mezi orgány, jak stanoví protokol. V době podpisu nebo při uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo listiny o schválení proto členské státy učiní příslušným orgánům Spojených států následující sdělení:
 „Pro účely čl. 14 odst. 1 písm. b) druhého dodatkového protokolu k Úmluvě Rady Evropy o počítačové kriminalitě se domníváme, že zastřešující dohoda mezi EU a USA se použije na vzájemné předávání osobních údajů podle protokolu, které bude probíhat mezi příslušnými orgány. Pro předávání mezi poskytovateli služeb na našem území a orgány ve Spojených státech podle protokolu se dohoda použije pouze v kombinaci s dalším zvláštním ujednáním o předávání, jež řeší jedinečné požadavky na předávání elektronických důkazů, které provádí přímo poskytovatelé služeb, spíše než předávání elektronických důkazů mezi orgány.“
 Členské státy zajistí, že pro účely čl. 14 odst. 1 písm. c) protokolu využijí jiných dohod nebo ujednání pouze v případě, že Evropská komise v souvislosti s dotčenou třetí zemí přijala – podle článku 45 obecného nařízení o ochraně osobních údajů (nařízení (EU) 2016/679) či podle článku 36 směrnice (EU) 2016/680 o prosazování práva – rozhodnutí o odpovídající ochraně, které se týká příslušných předávání údajů, nebo v případě, že tato jiná dohoda nebo ujednání poskytují přiměřené záruky ochrany údajů podle článku 46 obecného nařízení o ochraně osobních údajů nebo čl. 37 odst. 1 písm. a) směrnice o prosazování práva.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 171/25
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 27/2011
 tal-1 ta’ April 2011
 li temenda l-Anness XXII (Il-liġi tal-kumpaniji) mal-Ftehim dwar iż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat mill-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa ‘l quddiem imsejjaħ ‘il-Ftehim’, u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness XXII tal-Ftehim ġie emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 127/2010 tal-10 ta’ Novembru 2010 (1).
 (2)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 550/2010 tat-23 ta’ Ġunju 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1126/2008 li jadotta ċerti standards internazzjonali tal-kontabilità skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill fir-rigward tal-Istandard Internazzjonali ta’ Rappurtaġġ Finanzjarju (IFRS) 1 (2) għandu jiġi inkorporat fil-ftehim.
 (3)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 574/2010 tat-30 ta’ Ġunju 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1126/2008 li jadotta ċerti standards internazzjonali tal-kontabilità skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward l-Istandard Internazzjonali ta’ Rappurtar Finanzjarju (IFRS) 1 u l-IFRS 7 (3) għandu jiġi inkorporat fil-ftehim.
 (4)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 632/2010 tat-19 ta’ Lulju 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1126/2008 li jadotta ċerti standards internazzjonali tal-kontabilità skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill fir-rigward tal-Istandard Internazzjonali tal-Kontabilità (IAS) 24 u l-Istandard Internazzjonali għar-Rappurtar Finanzjarju (IFRS) 8 (4) għandu jiġi inkorporat fil-ftehim.
 (5)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 633/2010 tad-19 ta’ Lulju 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1126/2008 li jadotta ċerti standards internazzjonali tal-kontabilità skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward l-Interpretazzjoni 14 tal-Kumitat tal-Interpretazzjoni Internazzjonali tar-Rappurtar Finanzjarju (IFRIC) (5) għandu jiġi inkorporat fil-ftehim.
 (6)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 662/2010 tat-23 ta’ Lulju 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1126/2008 li jadotta ċerti standards internazzjonali tal-kontabilità skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward l-Interpretazzjoni 19 tal-Kumitat tal-Interpretazzjoni Internazzjonali tar-Rappurtar Finanzjarju (IFRIC) u l-Istandard Internazzjonali tar-Rappurtar Finanzjarju (IFRS) 1 (6) għandu jiġi inkorporat fil-ftehim,
 IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 L-inċiżi li ġejjin għandhom jiżdiedu mal-punt 10ba (Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1126/2008) fl-Anness XXII mal-Ftehim:
 “—
 32010 R 0550: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 550/2010 tat-23 ta’ Ġunju 2010 (ĠU L 157, 24.6.2010, p. 3),
 —
 32010 R 0574: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 574/2010 tat-30 ta’ Ġunju 2010 (ĠU L 166, 1.7.2010, p. 6),
 —
 32010 R 0632: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 632/2010 tad-19 ta’ Lulju 2010 (ĠU L 186, 20.7.2010, p. 1),
 —
 32010 R 0633: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 633/2010 tad-19 ta’ Lulju 2010 (ĠU L 186, 20.7.2010, p. 10),
 —
 32010 R 0662: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 662/2010 tat-23 ta’ Lulju 2010 (ĠU L 193, 24.7.2010, p. 1).”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolamenti (UE) Nru 550/2010, (UE) Nru 574/2010, (UE) Nru 632/2010, (UE) Nru 633/2010 u (UE) Nru 662/2010 fl-ilsien Islandiż u f’dak Norveġiż, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fit-2 ta’ April 2011, sakemm ikunu saru n-notifiki kollha skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, l-1 ta’ April 2011.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 L-Aġent President
 Gianluca GRIPPA
 (1) ĠU L 58, 3.3.2011, p. 85.
 (2) ĠU L 157, 24.6.2010, p. 3.
 (3) ĠU L 166, 1.7.2010, p. 6.
 (4) ĠU L 186, 20.7.2010, p. 1.
 (5) ĠU L 186, 20.7.2010, p. 10.
 (6) ĠU L 193, 24.7.2010, p. 1.
 (*) L-ebda rekwiżiti kostituzzjonali ma huma indikati.


type: wikipedia

text:
Frank Teschemacher (* 13. März 1906 in Kansas City; † 1. März 1932 in Chicago) war ein US-amerikanischer weißer Jazz-Klarinettist, der traditionellen Jazz im Chicago-Stil spielte. Neben Klarinette spielte er noch mehrere andere Instrumente (Banjo, Violine, Saxophon, Klavier).
 Leben
 Teschemacher wuchs als jüngstes von drei Kindern in der gutsituierten Vorstadt Austin von Chicago auf, wohin die Familie 1912 zog (der Vater war Eisenbahnangestellter). Er nahm zuerst Klavierstunden, brachte sich das Banjospielen selbst bei und lernte Violine, bevor er an der Austin High School zum Altsaxophon wechselte. Als Mitglied der „Austin High School Gang“, das waren junge Musiker, die sich nach dem Vorbild der New Orleans Rhythm Kings zusammenfanden, spielte er in deren Blue Friars Band (benannt nach dem Speakeasy Friar’s Inn, in dem die Rhythm Kings spielten). Mit dabei waren Jimmy McPartland und sein Bruder Dick, Bud Freeman, Dave Tough, Jim Lanigan und der Pianist Dave North. Dort wechselte Teschemacher zur Klarinette, die ihm Freeman näherbrachte. 1923 spielten sie unter dem Namen Husk O ́Hare ́s Wolverines und Teschemacher verließ die Schule, um sich ganz der Jazz-Karriere zu widmen. Er arbeitete mit zahlreichen Bands in Tanzhallen und Vergnügungsparks (wie mit Wingy Manone) und nahm an den berühmten Aufnahmen (für Okeh) von McKenzie und Condons Chicagoans 1927 teil. 1928 nahm er erste Aufnahmen unter eigenem Namen bei Brunswick auf (Frank Teschemachers Chicagoans). Im selben Jahr heiratete er (die Ehe wurde jedoch 1930 schon wieder geschieden) und er ging für ein halbes Jahr nach New York City, wo er unter anderem in den Bands der Dorsey Brüder, bei Ben Pollack, Red Nichols, Miff Mole und Don Redman spielte. Von 1929 bis 1930 spielte er wieder meist in Chicago, wo er mitten in der Depression im Tanzorchester von Jan Garber auch Violine spielte und arrangierte. 1930 entstanden noch Aufnahmen mit dem Nachfolgeorchester der Rhythm Kings (Frank Schoebel ́s Friar Society Orchestra), Ted Lewis und Wingy Manone ́s Club Royal Orchestra. 1931 arbeitete er im Benny Meroff Orchester, wo er den Trompeter Wild Bill Davison kennenlernte, mit dem er im folgenden Jahr eine eigene Bigband gründete. Auf einer winterlichen Fahrt mit Davison zurück von Band-Proben morgens um 2 Uhr wurde ihr Wagen seitlich von einem unbeleuchteten Taxi gerammt. Der Wagen schleuderte gegen einen Baum und Davison und Teschemacher wurden über die Windschutzscheibe geschleudert. Teschemacher erlitt einen schweren Schädelbruch und starb wenig später im Krankenhaus – 12 Tage vor seinem 26. Geburtstag. Davison kam glimpflicher davon, war aber so schwer getroffen, dass er kurz darauf Chicago verließ.
 Stilistisch steht Teschemacher – zusammen mit dem gleichaltrigen Pee Wee Russell, den er in seiner Entwicklung beeinflusst hat – exemplarisch für die typische Chicago-Stil Klarinettenspielweise, die sich durch eine im Vergleich zum New Orleans Stil freiere Harmonik, eine sprunghaft-unregelmäßige, von den Zeitgenossen gelegentlich als „verrückt“ bezeichnete Phrasierung und durch eine eigenwillige Tongebung (mit quietschenden, krächzenden, oft absichtlich unterhalb der korrekten Tonhöhe gespielten Passagen) auszeichnet. Deutliche Anklänge an Teschemacher und Russell sind noch im Spiel besonders des jungen Benny Goodman herauszuhören, ehe bei diesem der Einfluss von Jimmie Noone stärker hervortritt. Beim Hören von Klarinettisten und insbesondere Baßklarinettisten aus dem Hard Bop und Free Jazz Bereich kann man mehr oder weniger deutliche Reminiszenzen an die „impressionistische“ Teschemaker-Russell-Spielweise spüren, wobei das „kühle“ Spätwerk Pee Wee Russells wohl eine direkte stilgeschichtliche Verbindung darstellt.
 Weblinks
 Biographie bei Redhotjazz (The Syncopated Times) von Mike Donovan
 Einzelnachweise
 Jazz-Klarinettist
 Jazz-Geiger
 Jazz-Saxophonist
 US-Amerikaner
 Geboren 1906
 Gestorben 1932
 Mann


type: other

text:
Κοινωφελή εργασία 2020: Αιτήσεις στον ΟΑΕΔ Μόρια για 36.500 άνεργους Κοινωφελή εργασία 2020: Αιτήσεις στον ΟΑΕΔ Μόρια για 36.500 άνεργους
 Αρχική ΧΡΗΣΙΜΑ Κοινωφελή εργασία 2020: Αιτήσεις στον ΟΑΕΔ Μόρια για 36.500 άνεργους
 Κοινωφελή εργασία 2020: Αιτήσεις στον ΟΑΕΔ Μόρια για 36.500 άνεργους – Σήμερα αναμένεται να δημοσιευτεί η ΚΥΑ- Τέλος Ιουνίου οι προσλήψεις
 Κοινωφελή εργασία 2020: Αιτήσεις στον ΟΑΕΔ
 Οι εκτιμήσεις για την υποβολή των αιτήσεων στον ΟΑΕΔ είναι ότι θα ξεκινήσουν την επόμενη εβδομάδα ώστε μέχρι τέλος Ιουνίου να γίνουν οι πρώτες προσλήψεις.
 Χαρακτηριστικά σας αναφέρουμε ότι τον Μάιο του 2019 η τότε υπουργός Εργασίας Έφη Αχτσιόγλου είχε ανακοινώσει την προετοιμασία του προγράμματος κοινωφελούς για 30.000, τότε, θέσεις εργασίας, τον Ιούνιο του 2019 ο τότε υφυπουργός Εργασίας Κώστας Μπάρκας είχε αναφέρει την προκήρυξη θέσεων τον Οκτώβριο του 2019. Στην συνέχεια ήρθαν οι εκλογές με αλλαγή κυβέρνησης.
 Τον Σεπτέμβριο του 2019 ο υπουργός Εργασίας και Κοινωνικών Υποθέσεων Γιάννης Βρούτσης ανακοινώνει το πρόγραμμα κοινωφελούς εργασίας για 35.000 ανέργους και στην συνέχεια οι θέσεις εργασίας αυξάνονται λόγω των αναγκών των δήμων στις 36.500.
 Από τότε κάθε μήνα οι άνεργοι αναμένουν την προκήρυξη. Η πανδημία του κορωνοϊού πήγε πίσω την διαδικασία και γι αυτό η ΚΥΑ δημοσιεύεται τελικά στις 9 Απριλίου του τρέχοντος έτους, η οποία όμως χρειάζεται τροποποιήσεις και σήμερα εκτός απροόπτου αναμένεται η νέα ΚΥΑ.
 οικολογικές δράσεις προστασίας της βιοποικιλό-τητας των προστατευόμενων περιοχών με σκοπό την ανάπτυξη και τη διατήρηση βιώσιμων πληθυσμών και οικοσυστημάτων,
 Αντικείμενο της δράσης είναι η προώθηση στην απασχόληση ανέργων εγγεγραμμένων στα μητρώα του ΟΑΕΔ (ωφελούμενοι) μέσω της τοποθέτησής τους για συνολικό χρονικό διάστημα οκτώ μηνών σύμφωνα με το ν. 4152/2013,
 όπως η δημόσια πρόσκληση θα εξειδικεύσει, σε Δήμους, Περιφέρειες, Κέντρα Κοινωνικής Πρόνοιας Περιφερειών (ΚΚΠΠ)/ συναφείς φορείς, Υπηρεσίες Υπουργείων και άλλων φορέων (επιβλέποντες φορείς),
 καθώς και η συμμετοχή στην κατάρτιση για την περαιτέρω ενδυνάμωση και αναβάθμιση των προσόντων και των δεξιοτήτων των ανέργων σε συνδυασμό με την απασχόλησή τους προς την επίτευξη του στόχου της ένταξης / επανένταξής τους στην αγορά εργασίας.
 Η επαγγελματική συμβουλευτική και η κατάρτιση θα πραγματοποιηθούν σε αδειοδοτημένα από τον Εθνικό Οργανισμό Πιστοποίησης Προσόντων και Επαγγελματικού Προσανατολισμού (ΕΟΠΠΕΠ) Κέντρα Διά Βίου Μάθησης, τα οποία έχουν ρόλο παρόχου κατάρτισης
 . Η συμμετοχή των ωφελουμένων στην δράση της συμβουλευτικής και της κατάρτισης είναι υποχρεωτική. Συνοψίζοντας η δράση περιλαμβάνει:
 ΟΑΕΔ Μόρια για 36.500 άνεργους
 Χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας ωφελουμένου, με ανώτατο όριο τους 60 μήνες: ένα μόριο ανά πλήρη μήνα, το οποίο διπλασιάζεται για τους ανέργους αρχηγούς μονογονεϊκών οικογενειών.
 Χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας του/της συζύγου των ανέργων της ανωτέρω κατηγορίας, με ανώτατο όριο τους 60 μήνες: ένα μόριο ανά πλήρη μήνα.
 Αναπηρία ωφελουμένου σε ποσοστό 50% και άνω: 15 μόρια.
 Ετήσιο εισόδημα του φορολογικού έτους 2018, ατομικό ή οικογενειακό, ως εξής: 30 μόρια για ατομικό εισόδημα – 3.500 ευρώ ή οικογενειακό 0-7.000 ευρώ.
 25 μόρια για ατομικό εισόδημα 3.501-5.000 ευρώ ή οικογενειακό 7.001-10.000 ευρώ.
 20 μόρια για ατομικό εισόδημα 5.001-8.000 ευρώ και οικογενειακό 10.001-16.000 ευρώ.
 10 μόρια για ατομικό εισόδημα 8.001-12.000 ευρώ και οικογενειακό 16.001-26.000 ευρώ.
 0 μόρια για ατομικό εισόδημα άνω των 12.000 ευρώ και οικογενειακό άνω των 26.000 ευρώ.
 Ηλικία 18 έως 29 ετών: 15 μόρια. 30 έως 44 ετών: 25 μόρια. 45 έως 54 ετών: 35 μόρια. 55 ετών και άνω: 45 μόρια.
 Αριθμός ανήλικων τέκνων: 10 μόρια για κάθε ανήλικο τέκνο.
 Δικαιούχοι του Κοινωνικού Επιδόματος Αλληλεγγύης: 40 μόρια.
 Προηγούμενο άρθροProject Opus: Μυστική επιχείρηση 8 χωρών κατά Τουρκίας στη Λιβύη
 Επόμενο άρθροΕπιτροπή Εξωτερικών και Άμυνας: Απογοητευτικός ο Δένδιας


type: caselaw

text:
C 55/18 IT Gazzetta ufficiale delle ComunitaÁ europee 20.2.98
 degli artt. 155, 169 e 86 noncheÂ del regolamento n. 17, Domanda di pronuncia pregiudiziale proposta dal Bundes-
 regolamento di applicazione di quest'ultimo articolo, ed finanzhof, con ordinanza 2 ottobre 1997, nella causa
 infine per violazione dell'art. 173 noncheÂ di forme sostan- Sarclad International Ltd. Wittington, Chesterfield, Gran
 ziali. Bretagna, contro Bundesamt für Finanzen
 (Causa C-428/97)
 Motivi e principali argomenti (98/C 55/34)
 Ð errore di modalitaÁ di qualificazione
 Con ordinanza 2 ottobre 1997 pervenuta nella canceleria
 Ð erronea interpretazione del regolamento n. 17; della Corte il 18 dicembre 1997, nella causa Sarclad Inter-
 national Ltd. Wittington, Chesterfield, Gran Bretagna,
 contro Bundesamt für Finanzen, il Bundesfinanzhof ha sot-
 Ð erronea interpretazione dell'art. 169 del Trattato
 toposto alla Corte di giustizia delle ComunitaÁ europee la
 CE: affincheÂ possa trovare applicazione l'art. 169
 seguente questione pregiudiziale:
 del Trattato relativo all'inadempimento di Stato
 non eÁ sufficiente che la denuncia abbia ad oggetto
 il «mancato rispetto della direttiva 93/38» e che
 Se l'art. 3, lett. a), dell'ottava direttiva del Consiglio
 questo sia stato esplicitamente enunciato nella
 6 dicembre 1979, in materia di armonizzazione delle legi-
 denuncia medesima, atteso che questa riguardava
 slazioni degli Stati membri relative alle imposte sulla cifra
 unicamente i comportamenti dell'ente aggiudica-
 d'affari, 79/1072/CEE (1), debba essere interpretato
 tore, sia sul piano della concorrenza, sia su quello
 della libera circolazione delle merci.
 Ð nel senso che anche la seconda copia autentica di un
 Il Tribunale, richiamando la giurisprudenza della documento sostitutivo può essere considerata come
 Corte secondo cui gli atti degli enti aggiudicatori l'originale di un documento di importazione o che eÁ
 sono imputabili agli Stati membri di appartenenza, consentito agli Stati membri all'occorrenza trattare la
 non prende nemmeno in esame la questione dell'a- seconda copia autentica come l'originale di un docu-
 deguatezza della procedura seguita dalla Commis- mento di importazione,
 sione. Tale giurisprudenza, applicata nella specie,
 determinerebbe la irresponsabilitaÁ della SNCB,
 contrariamente al principio enunciato all'art. 222 Ð oppure nel senso che i soggetti passivi non stabiliti
 del Trattato, quando il comportamento illegittimo all'interno del paese Ð rientranti nell'ambito di appli-
 di quest'ultima coincide con quello che avrebbe cazione dell'ottava direttiva del Consiglio 6 dicembre
 potuto essere censurato nei confronti di un'impresa 1979, in materia di armonizzazione delle legislazioni
 privata; degli Stati membri relative alle imposte sulla cifra
 d'affari, 79/1072/CEE Ð non possono pi far valere
 Ð violazione della nozione di atto impugnabile. definitivamente il loro diritto alla detrazione dell'im-
 posta versata a monte qualora il documento di impor-
 tazione originariamente emesso sia andato smarrito
 Ð Violazione di forme sostanziali: prima della presentazione della domanda di rimborso
 dell'imposta sul valore aggiunto.
 Ð violazione manifesta del diritto di difesa: il Tribu-
 nale, assumendo come principio che, nell'ambito
 (1) GU L 331 del 27.12.1979, pag. 11.
 di un procedimento ex art. 169 del Trattato, i sog-
 getti che abbiano presentato una denuncia non
 beneficiano dei diritti procedurali, ha violato tale
 principio fondamentale;
 Ð denaturazione dell'oggetto della controversia: a
 fronte dell'eccezione d'irricevibilitaÁ sollevata dalla Ricorso della Commissione delle ComunitaÁ europee contro
 Commissione, il Tribunale ha omesso di rilevare in la Repubblica francese presentato il 18 dicembre 1997
 limine litis l'assenza di base giuridica della lettera
 di archiviazione della Commissione richiesto dalla (Causa C-429/97)
 SocietaÁ SATEBA nel proprio ricorso. Pertanto, il
 (98/C 55/35)
 Tribunale non poteva, senza incorrere nel vizio di
 ultrapetizione, sostituirsi alla Commissione nella
 scelta delle procedure di cui dispone tale istituzione
 nell'ambito dell'art. 155 del Trattato basando in Il 18 dicembre 1997 la Commissione delle ComunitaÁ euro-
 tal modo l'irricevibilitaÁ del ricorso della ricorrente. pee, rappresentata dalla signora HeÂleÁne Michard e dal
 signor Enrico Traversa, in qualitaÁ di agenti, con domicilio
 eletto in Lussemburgo presso il signor Carlos Gómez de la
 (1) GU C 357 del 22.11.1997, pag. 27.
 Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, ha presentato alla Corte
 di giustizia delle ComunitaÁ europee un ricorso contro la
 Repubblica francese.


text:
 Avis juridique important
 |
 21985A0216(01)
 Aftale om forlængelse af gyldigheden af den midlertidige aftale om samordnede forholdsregler mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Spanien vedrørende indførsel af ost i Spanien
 EF-Tidende nr. L 048 af 16/02/1985 s. 0034
 ***** AFTALE om forlaengelse af gyldigheden af den midlertidige aftale om samordnede forholdsregler mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Spanien vedroerende indfoersel af ost i Spanien GODKENDT MOEDEPROTOKOL 1. Ved afslutning af de konsultationer, der blev indledt den 22. november 1984 i henhold til artikel 9 i den midlertidige aftale om samordnede forholdsregler mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Spanien vedroerende indfoersel af ost i Spanien, er Faellesskabets og Spaniens delegationer blevet enige om foelgende arrangementer, som skal godkendes af deres respektive myndigheder. 2. Gyldigheden af den midlertidige aftale af 14. april 1983 om samordnede forholdsregler mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Spanien vedroerende indfoersel af ost i Spanien, senest aendret den 18. juni 1984, forlaenges med et aar. 3. De maengder ost, der fra Faellesskabet kan indfoeres i Spanien, og som de spanske myndigheder i 1985 laegger til grund for en systematisk og regelmaessig udstedelse af indfoerselstilladelser, er fastsat i bilaget til denne godkendte moedeprotokol. 4. AArstallet 1984 i aftalens artikel 2, 3, 8 og 9 aendres derfor til 1985. Udfaerdiget i Geneve, den 23. november 1984. 1.2 // For Spaniens delegation // For EF-Kommissionens delegation BILAG Indfoersel af ost til Spanien fra Faellesskabet i 1985 1.2.3 // // // tons // A. // Emmental, hele eller i stykker // 1 400 // B. // Ost med skimmeldannelse i ostemasse: // // // - Roquefort // 100 // // - andre varer // 2 000 // C. // Smelteost // 600 // D. // Asiago, Provolone, Grana-Padano og Parmigiano Reggiano // 100 // E. // Cheddar og Chester // 115 // F. // Gouda og Edam, hele // 3 800 // G. // Havarti 60 % // 950 // H. // Saint-Nectaire, Saint-Paulin og Taleggio // 150 // I. // Bloede oste // 700 // J. // Andre oste, med undtagelse af Edam af rektangulaer form eller i broedform, bortset fra Edam med en nettovaegt paa 2 til 5 kg // 1 355 11 270


text:
Das Godstow Lock ist eine Schleuse in der Themse in Oxfordshire, England. Es liegt bei Godstow zwischen den Orten Wolvercote und Wytham am nördlichen Rand von Oxford. Die erste steinerne Schleuse wurde 1790 von Daniel Harris für die Thames Navigation Commission gebaut. Es ist die am weitesten flussaufwärts gelegene Schleuse, die maschinell betrieben wird.
 Ein Wehr liegt etwas flussaufwärts und ein weiteres Wehr an der Godstow Bridge. Diese Wehre leiten in den Nebenarm des Wolvercote Mill Stream.
 Geschichte
 Vor dem Bau von Godstow Lock diente die Godstow Bridge als eine Art Schleuse und dies blieb auch nach der Fertigstellung im Jahr 1790 noch eine Weile so. Nach dem Bau der Schleuse gab es Beschwerden über den Anstieg des Wasserspiegels und die Folgen für die umliegenden Wiesen.
 Nachdem der Bauzustand der Schleuse sich verschlechtert hatte wurde sie 1872 grundlegend renoviert. Der Verkehr auf dem Fluss umging die Schleuse oft, indem man den Nebenarm des Flusses nutzte. Das Schleusenwärterhaus wurde um 1896 unter der Bedingung gebaut, dass dort keine Erfrischungen verkauft würden, um das Geschäft des Pubs The Trout Inn nicht zu schädigen. Vor dem Bau des Hauses lebte der Schleusenwärter in einem Hausboot. Die Schleuse wurde zuletzt 1924 renoviert.
 Umfeld
 Die Schleuse ist unweit der Godstow Bridge und kann zu Fuß von dort erreicht werden. Neben der Schleuse bei Godstow liegen die Ruinen der Benediktiner Abtei Godstow. Oberhalb der Schleuse wird der Fluss schmaler und gewundener. Der Themsepfad verläuft auf der Westseite des Flusses bis zum King’s Lock.
 Siehe auch
 Schleusen und Wehre der Themse
 Weblinks
 Godstow Lock auf riverthames.co.uk
 Einzelnachweise
 Themseschleuse
 Schleuse in Europa
 Erbaut in den 1790er Jahren
 Schleuse in Oxfordshire
 Bauwerk in Oxford


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 22001D0058
 Hivatalos Lap L 165 , 21/06/2001 o. 0064 - 0064
 Az EGT-Vegyesbizottság 58/2001 határozata(2001. május 18.)az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 86. és 98. cikkére,mivel:(1) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét a 2000. február 25-i 24/2000 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) Helyénvaló kiterjeszteni a Megállapodásban résztvevő Szerződő Felek közötti együttműködést a véletlen és a szándékos tengerszennyezés területén történő együttműködés közösségi kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. december 20-i 2850/2000/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra [2].(3) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét ezért módosítani kell annak érdekében, hogy lehetséges legyen ez a kiterjesztett együttműködés 2001. január 1-jei hatállyal,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Megállapodás 31. jegyzőkönyvének 3. cikke (környezet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:"4. Az EFTA-államok 2001. január 1-jétől részt vesznek a (7) bekezdésben említett közösségi programban.5. A Megállapodás 82. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglaltaknak megfelelően az EFTA-államok hozzájárulnak a (7) bekezdésben említett közösségi program finanszírozásához.6. Az EFTA-államok teljes mértékben részt vesznek az EK azon bizottságainak munkájában, amelyek a (7) bekezdésben említett program irányításában, kidolgozásában és végrehajtásában segítik az EK-Bizottságot.7. A következő közösségi jogi aktusok és az ezek alapján elfogadott további aktusok képezik e cikk tárgyát.- 32000 D 2850: Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 20-i 2850/2000/EK határozata a véletlen és a szándékos tengerszennyezés területén történő együttműködés közösségi kereteinek létrehozásáról (HL L 332., 2000.12.28., 1. o.)."2. cikkEz a határozat 2001. május 19-én lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz [3].A határozat 2001. január 1-jétől alkalmazandó.3. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 2001. május 18-án.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökP. Westerlund[1] HL L 103., 2001.4.12., 51. o.[2] HL L 332., 2000.12.28., 1. o.[3] Alkotmányos követelmények nem merültek fel.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21990A1130(03)
 Συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών σχετικά με την προσωρινή εφαρμογή του πρωτοκόλλου που καθορίζει τις αλιευτικές δυνατότητες και τη χρηματική συνεισφορά που προβλέπονται στη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Ισλαμικής Δημοκρατίας της Μαυριτανίας για την περίοδο από την 1η Αυγούστου 1990 έως τις 31 Ιουλίου 1993
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 334 της 30/11/1990 σ. 0011
 ΣΥΜΦΩΝΙΑ υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών σχετικά με την προσωρινή εφαρμογή του πρωτοκόλλου που καθορίζει τις αλιευτικές δυνατότητες και τη χρηματική συνεισφορά που προβλέπονται στη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Ισλαμικής Δημοκρατίας της Μαυριτανίας όσον αφορά την αλιεία στα ανοιχτά της Μαυριτανίας για την περίοδο από την 1η Αυγούστου 1990 έως τις 31 Ιουλίου 1993 Α. Επιστολή της Ισλαμικής Δημοκρατίας της Μαυριτανίας Κύριε, Αναφερόμενος στο πρωτόκολλο που μονογράφηκε στις 31 Ιουλίου 1990 και καθορίζει τις αλιευτικές δυνατότητες και τη χρηματική αντιστάθμιση για την περίοδο από την 1η Αυγούστου 1990 έως τις 31 Ιουλίου 1993, έχω την τιμή να σας πληροφορήσω ότι η Ισλαμική Δημοκρατία της Μαυριτανίας είναι πρόθυμη να εφαρμόσει προσωρινά το εν λόγω πρωτόκολλο από την 1η Αυγούστου 1990, εν αναμονή της έναρξης της ισχύος του σύμφωνα με το άρθρο 9, υπό την προϋπόθεση ότι η Ευρωπαϊκή Οικονομική Κοινότητα είναι διατεθειμένη να πράξει ανάλογα. Εξυπακούεται ότι, στην περίπτωση αυτή, η καταβολή της πρώτης δόσης που αντιστοιχεί στο ένα τρίτο της χρηματικής αντιστάθμισης που καθορίζεται στο άρθρο 2 του πρωτοκόλλου, θα πραγματοποιηθεί το αργότερο έως τις 15 Νοεμβρίου 1990. Θα επιθυμούσα να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας όσον αφορά την εν λόγω προσωρινή εφαρμογή. Με εξαιρετική εκτίμηση, Για την Ισλαμική Δημοκρατία της Μαυριτανίας Β. Επιστολή της Κοινότητας Κύριε, Έχω την τιμή να σας γνωστοποιήσω τη λήψη της επιστολής σας στην οποία αναφέρονται τα ακόλουθα: «Αναφερόμενος στο πρωτόκολλο που μονογράφηκε στις 31 Ιουλίου 1990 και καθορίζει τις αλιευτικές δυνατότητες και τη χρηματική συνεισφορά για την περίοδο από την 1η Αυγούστου 1990 έως τις 31 Ιουλίου 1993, έχω την τιμή να σας πληροφορήσω ότι η Ισλαμική Δημοκρατία της Μαυριτανίας είναι πρόθυμη να εφαρμόσει προσωρινά το εν λόγω πρωτόκολλο από την 1η Αυγούστου 1990, εν αναμονή της έναρξης της ισχύος του σύμφωνα με το άρθρο 9, υπό την προϋπόθεση ότι η Ευρωπαϊκή Οικονομική Κοινότητα είναι διατεθειμένη να πράξει ανάλογα. Εξυπακούεται ότι, στην περίπτωση αυτή, η καταβολή της πρώτης δόσης που αντιστοιχεί στο ένα τρίτο της χρηματικής αντιστάθμισης που καθορίζεται στο άρθρο 2 του πρωτοκόλλου, θα πραγματοποιηθεί το αργότερο έως τις 15 Νοεμβρίου 1990. Θα επιθυμούσα να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας όσον αφορά την εν λόγω προσωρινή εφαρμογή». Έχω την τιμή να σας επιβεβαιώσω τη συμφωνία της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας όσον αφορά την εν λόγω προσωρινή εφαρμογή. Με εξαιρετική εκτίμηση, Εξ ονόματος του Συμβουλίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων


text:
Questa pagina elenca le giocatrici convocate per il campionato europeo di calcio femminile di Finlandia 2005.
 Gruppo A
 Selezionatore: Peter Bonde
 Selezionatore: Michael Käld
 Selezionatrice: Hope Powell
 Selezionatrice: Marika Domanski-Lyfors.
 Gruppo B
 Selezionatrice: Élisabeth Loisel
 Le squadre di appartenenza si riferiscono alla stagione 2004-2005.
 Selezionatrice: Tina Theune-Meyer
 Le squadre di appartenenza si riferiscono alla stagione 2004-2005.
 Selezionatrice: Carolina Morace
 Le squadre di appartenenza si riferiscono alla stagione 2004-2005.
 Selezionatore: Bjarne Berntsen.
 Le squadre di appartenenza si riferiscono alla stagione 2005.
 Note
 Collegamenti esterni
 Campionato europeo di calcio femminile 2005


text:
 Ιανουάριος
 23 Ιανουαρίου - Ματίας Ζίντελαρ, 36, Αυστριακός ποδοσφαιριστής (πιθανή δολοφονία, επίσημη εκδοχή:δηλητηρίαση).
 28 Ιανουαρίου - Ουίλιαμ Μπάτλερ Γέιτς, 63, Ιρλανδός ποιητής.
 Φεβρουάριος
 Μάρτιος
 Απρίλιος
 Μάιος
 Ιούνιος
 Ιούλιος
 Αύγουστος
 28 Αυγούστου - Εζέν Ανρί Γκραβελό, 63, Γάλλος αθλητής, ο πρώτος σύγχρονος Ολυμπιονίκης στο ξίφος ασκήσεως (1896, χρυσό μετάλλιο).
 Σεπτέμβριος
 23 Σεπτεμβρίου - Σίγκμουντ Φρόυντ, 83, Αυστριακός ιατρός, φυσιολόγος και ψυχίατρος.
 Οκτώβριος
 28 Οκτωβρίου - Άλις Μπράντι, 46, Αμερικανίδα ηθοποιός.
 Νοέμβριος
 29 Νοεμβρίου - Φίλιπ Σάιντεμαν, 74, Γερμανός πολιτικός.
 Δεκέμβριος
 1939


text:
 29.3.2016
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 111/3
 Pedido de decisão prejudicial apresentado pelo Verwaltungsgerichtshofs (Áustria) em 14 de dezembro de 2015 — Umweltverband WWF Österreich/Österreich gegen Landeshauptmann von Tirol
 (Processo C-663/15)
 (2016/C 111/04)
 Língua do processo: alemão
 Órgão jurisdicional de reenvio
 Verwaltungsgerichtshofs
 Partes no processo principal
 Recorrente: Umweltverband WWF Österreich
 Recorrida: Österreich gegen Landeshauptmann von Tirol
 Interveniente: Ötztaler Wasserkraft GmbH
 Questões prejudiciais
 1)
 O artigo 4.o da Diretiva 2000/60/CE (1) do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de outubro de 2000, que estabelece um quadro de ação comunitária no domínio da política da água [a seguir: «Diretiva-quadro água»] ou esta Diretiva em si mesma, confere a uma organização de defesa do ambiente, num processo que não está sujeito à avaliação dos efeitos no ambiente, nos termos da Diretiva 2011/92/UE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de dezembro de 2011, relativa à avaliação dos efeitos de determinados projetos públicos e privados no ambiente (a seguir «Diretiva 2011/92/UE»), direitos para cuja defesa aquela pode intervir em processos administrativos ou judiciais ao abrigo do artigo 9.o, n.o 3, da Convenção sobre o acesso à informação, participação do público no processo de tomada de decisão e acesso à justiça em matéria de ambiente, aprovada, em nome da Comunidade Europeia, pela Decisão 2005/370/CE do Conselho, de 17 de fevereiro de 2005 (a seguir «Convenção de Aarhus»)?
 No caso de resposta afirmativa à primeira questão:
 2)
 De acordo com as disposições da Convenção de Aarhus, é necessário que estes direitos possam ser invocados desde logo nos processos que decorrem perante as autoridades administrativas ou é suficiente que haja a possibilidade de garantir a tutela jurisdicional contra a decisão da autoridade administrativa?
 3)
 É admissível que o direito processual nacional (§ 42 da Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz — Lei geral do processo administrativo, a seguir «AVG») imponha à organização de defesa do ambiente — bem como às outras partes no processo — o dever de apresentarem as suas objeções, em tempo oportuno, não pela primeira vez em recurso para o tribunal administrativo, mas logo no processo que decorre perante as autoridades administrativas, sob pena de perderem o seu estatuto de parte e já não poderem interpor nenhum recurso para o tribunal administrativo?
 (1) Diretiva 2000/60/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de outubro de 2000, que estabelece um quadro de ação comunitária no domínio da política da água (JO L 327, p. 1).


text:
 19.2.2005
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 45/8
 TIESAS SPRIEDUMS
 (piektā palāta)
 2004. gada 15. decembrī
 lietā C-272/03 (Bundesfinanzhof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Hauptzollamt Neubrandenburg pret Jens Christian Siig
 (1)
 (Kopienas Muitas kodekss - Muitas nodokļu parāda rašanās - Pagaidu ievešanas procedūra - Traktora ar puspiekabi maiņa)
 (2005/C 45/15)
 tiesvedības valoda - vācu
 Lietā C-272/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesfinanzhof (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 13. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 24. jūnijā tiesvedībā Hauptzollamt Neubrandenburg pret Jens Christian Siig, kas veic komercdarbību ar nosaukumu “Internationale Transport”Export-Import, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann un R. Schintgen (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 15. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
 718. panta 3. punkta d) apakšpunkts un 670. panta p) punkts Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, šajā nozīmē interpretējams tādējādi, ka tas aizliedz izmantot ārpus Kopienas muitas teritorijas reģistrētu, ceļu satiksmē izmantojamu traktoru, lai no Kopienas muitas teritorijā esošas vietas, kur puspiekabē iekrautas preces, to transportētu uz citu vietu, kas atrodas Kopienas muitas teritorijā, kur tā tiek novietota tikai tāpēc, lai vēlāk kāds cits ceļu satiksmē izmantojams traktors to transportētu preču saņēmējam, kurš reģistrēts ārpus Kopienas muitas teritorijas.
 (1) OV C 213, 06.09.2003.


text:
Jeroen Tarquinis Cornelis Duyster (* 27. August 1966 in Amsterdam) ist ein ehemaliger niederländischer Steuermann im Rudern.
 Jeroen Duyster belegte bei den (inoffiziellen) U23-Weltmeisterschaften 1992 den siebten Platz im Vierer mit Steuermann. 1993 wechselte er in den niederländischen Achter, der bei den Weltmeisterschaften 1993 den fünften Platz belegte. Ein Jahr später bei den Weltmeisterschaften in Indianapolis siegte der US-Achter vor den Niederländern mit Kai Compagner, Nico Rienks, Niels van der Zwan, Jaap Krijtenburg, George van Iwaarden, Niels van Steenis, Henk-Jan Zwolle, Ronald Florijn und Steuermann Duyster. Bei den Weltmeisterschaften 1995 in Tampere gewann der Deutschland-Achter vor den Niederländern und dem US-Boot. Im niederländischen Achter saßen 1995 Michiel Bartman, Kai Compagner, Nico Rienks, Niels van der Zwan, Jaap Krijtenburg, Niels van Steenis, Henk-Jan Zwolle, Ronald Florijn und Jeroen Duyster. 1996 rückten Koos Maasdijk und Diederik Simon für Krijtenburg und Compagner in den Achter. Bei den Olympischen Spielen 1996 in Atlanta siegte der niederländische Achter mit fast zwei Sekunden Vorsprung vor dem Deutschland-Achter und den Russen.
 Jeroens Schwester Willemijn Duyster nahm mit der niederländischen Hockeymannschaft ebenfalls an den Olympischen Spielen 1996 teil.
 Weblinks
 Ruderer (Niederlande)
 Olympiasieger (Rudern)
 Olympiateilnehmer (Niederlande)
 Teilnehmer der Olympischen Sommerspiele 1996
 Niederländer
 Geboren 1966
 Mann