text:
 |
 52011PC0481
 Togra le haghaidh RIALACHÁIN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 ón gComhairle, maidir le forálacha áirithe a bhaineann le bainistíocht airgeadais i gcomhair Ballstát áirithe atá i ndeacrachtaí tromchúiseacha nó a bhfuil deacrachtaí tromchúiseacha ag bagairt orthu i ndáil lena gcobhsaíocht airgeadais /* COIM/2011/0481 leagan deireanach - 2011/0209 (COD) */
 MEABHRÁN
 MÍNIÚCHÁIN
 1. Cúlra an togra
 · Cúiseanna agus cuspóirí an togra
 Tá an ghéarchéim mharthanach airgeadais agus
 eacnamaíoch ag méadú an bhrú ar acmhainní airgeadais náisiúnta na mBallstát de
 réir mar atá siad ag laghdú a mbuiséad. Sa chomhthéacs sin is tábhachtach an
 uirlis é a áirithiú go gcuirtear cláir forbartha tuaithe chun feidhme go
 rianúil chun cúnamh airgeadais a thabhairt don fhíorgheilleagar.
 Mar sin féin, is minic a bhíonn sé deacair na
 cláir a chur chun feidhme de thoradh na bhfadhbanna leachtachta atá ann de
 dheasca srianta buiséid. Is amhlaidh an cás go mór mór i gcás na mBallstát sin
 is mó atá buailte ag an ngéarchéim agus a fuair cúnamh airgeadais faoi chlár
 faoi shásra Chomhardú na n‐Íocaíochtaí i gcás tíortha nach bhfuil an EURO
 acu nó faoin Sásra Eorpach um Chobhsaíocht Airgeadais (ESFM) i gcás tíortha a
 bhfuil an EURO acu. Tá cúnamh airgeadais faoi na sásraí sin iarrtha go dtí seo
 ag sé thír agus tá clár de choigeartuithe maicreacnamaíocha aontaithe acu leis
 an gCoimisiún. Bhí cúnamh airgeadais á fháil ag an Ungáir ó 2009 ach d'fhág sí
 an sásra tacaíochta in 2010. Is iad na cúig thír atá fágtha an Rómáin agus an
 Laitvia faoi chuimsiú shásra Chomhardú na n‐Íocaíochtaí agus an
 Phortaingéil, an Ghréig agus Éire faoin EFSM (gairtear "tíortha
 cláir" ar na tíortha sin anseo feasta).
 Chun cuidiú leis na Ballstáit sin leanúint de na
 cláir a chur chun feidhme ar bhonn praiticiúil agus de chistí a eisíoc le
 tionscadail, tá forálacha sa togra seo lena gceadaítear go méadófar an ráta
 rannchuidithe de chuid an CETFT is infheidhme maidir le cláir forbartha tuaithe
 na mBallstát sin go 95% ar a mhéad den chaiteachas poiblí incháilithe sna
 réigiúin atá incháilithe faoin gcuspóir cóineasaithe agus sna réigiúin is
 forimeallaí agus sna hoileáin bheaga Aeigéacha, agus go 85% den chaiteachas
 poiblí incháilithe i réigiúin eile fad is atá siad faoi chuimsiú na sásraí
 tacaíochta. Dá bharr sin, cuirfear acmhainní airgeadais breise ar fáil do na
 Ballstáit agus is éasca a bheidh sé leanúint de na cláir a chur chun feidhme ar
 bhonn praiticiúil.
 ·
 Comhthéacs ginearálta
 Níl aon amhras ach go bhfuil díobháil nach beag á
 deanamh don fhíorgheilleagar de réir mar a théann an ghéarchéim in olcas i
 roinnt Ballstát. Is é méid na bhfiach agus an deacracht atá ag na rialtais iasachtaí
 airgid a fháil ón margadh is cúis leis an díobháil sin.
 Bhí an Coimisiún an‐ghníomhach i ndáil le
 tograí a bheartú maidir leis an gcaoi is fearr chun freagra a thabhairt ar an
 ngéarchéim airgeadais agus ar na hiarmhairtí socheacnamaíocha a bhaineann léi.
 Go háirithe, faoi chuimsiú a phacáiste téarnaimh, bheartaigh an Coimisiún
 roinnt athruithe rialaitheacha i mí na Nollag 2008 chun ráta rannchuidithe an
 CETFT a mhéadú sa dóigh go mbeadh sé cothrom leis an gcaiteachas arna thabhú ag
 na cláir forbartha tuaithe sa bhliain 2009. As measc na dtíortha thuasluaite,
 bhain an Ghréig, an Laitvia agus an Ungáir tairbhe as an tsaoráid sin.
 ·
 Forálacha atá i bhfeidhm i réimse beartais an
 togra
 I Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 ón
 gComhairle maidir le tacaíocht d'fhorbairt na tuaithe ón gCiste Eorpach
 Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) sainítear na comhrialacha is
 infheidhme maidir leis an bpróiseas cláraithe chomh maith le socruithe chun
 bainistíocht clár, faireachán agus meastóireacht a dhéanamh ar thionsacadail.
 Déanfar cláir forbartha tuaithe a scrúdú arís agus
 a oiriúnú le haghaidh a bhfuil fágtha den tréimhse cláraithe, i gcás ina mbeadh
 gá leis sin chun comhsheasmhacht a áirithiú le treoirlínte straitéiseacha an
 Chomhphobail, leis an bplean straitéise náisiúnta agus le Rialachán (CE)
 Uimh. 1698/2005, i gcomhréir le hAirteagal 18 agus le
 hAirteagal 19 den Rialachán sin.
 Foráiltear in Airteagal 26(1) de Rialachán
 (CE) Uimh. 1290/2005 ón gComhairle go ndéanfar na híocaíochtaí eatramhacha
 a ríomh tríd an ráta cómhaoinithe i gcomhair gach tosaíochta a chur i bhfeidhm
 maidir leis an gcaiteachas poiblí deimhnithe a bhaineann léi.
 ·
 Comhsheasmhacht le beartais agus cuspóirí eile
 an Aontais
 Neamhbhainteach.
 2. COMHAIRLIÚCHÁN LEIS NA PÁIRTITHE
 LEASMHARA AGUS ANAILÍS AR AN TIONCHAR
 ·
 Comhairliúchán leis na páirtithe leasmhara
 Tá an togra comhsheasmhach le tograí agus le
 tionscnaimh eile arna nglacadh ag an gCoimisiún Eorpach mar fhreagairt ar an
 ngéarchéim airgeadais.
 ·
 Bailiú agus úsáid saineolais
 Níor ghá saineolas seachtrach a úsáid.
 ·
 Anailís ar an tionchar
 Cuirfidh an togra ar chumas an Choimisiúin rátaí
 rannchuidithe de chuid an CETFT atá níos airde a fhormheas i gcomhair na
 dtíortha lena mbaineann, fad is atá siad faoi chuimsiú na sásraí tacaíochta.
 Níl aon ghá le buiséad breise ós rud é nach n‐athrófar
 an leithdháileadh airgeadais iomlán a thabharfar ó na Cistí do na tíortha agus
 na cláir le linn na clárthréimhse 2007‐2013.
 3. EILIMINTÍ DLÍ AN TOGRA
 ·
 Achoimre ar an togra
 · Tá sé beartaithe Airteagal 70 de Rialachán Uimh. 1698/2005 ón
 gComhairle a mhodhnú ionas gur féidir an ráta rannchuidithe de chuid an CETFT
 is infheidhme maidir le cláir forbartha tuaithe na mBallstát i dtrácht a mhéadú
 go 95% den chaiteachas poiblí incháilithe sna réigiúin atá incháilithe faoin
 gcuspóir cóineasaithe agus sna réigiúin is forimeallaí agus sna hoileáin bheaga
 Aeigéacha, agus go 85% den chaiteachas poiblí incháilithe i réigiúin eile fad
 is atá siad faoi chuimsiú na sásraí tacaíochta.
 Tar éis don Chomhairle cinneadh a ghlacadh ag
 deonú cúnaimh do Bhallstát faoi na sásraí tacaíochta, cuirfidh an Ballstát sin
 togra faoi bhráid an Choimisiúin le haghaidh modhnú ar a chlár forbartha
 tuaithe chun rátaí cómhaoinithe an CETFT a mhéadú. Gheobhaidh íocaíochtaí a
 chuirfear isteach tar éis don mhodhnú sin a bheith formheasta tairbhe na
 tacaíochta níos airde. Beart sealadach a bheidh sa mhéid sin agus cuirfear
 deireadh leis a luaithe a fhágfaidh an Ballstát an sásra tacaíochta.
 I gcomhréir leis na prionsabail ghinearálta is
 infheidhme faoi Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005, ní fhéadfaidh feidhm a
 bheith ag na rátaí cómhaoinithe méadaithe ach amháin i gcás íocaíochtaí atá le
 déanamh tar éis don Choimisiún na cláir forbartha tuaithe faoi seach, lena n‐áirítear
 na pleananna airgeadais nua, a fhormheas.
 ·
 Bunús dlí
 I Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 ón
 gComhairle an 20 Meán Fómhair 2005 maidir le tacaíocht d'fhorbairt na tuaithe
 ón gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) sainítear na
 comhrialacha is infheidhme maidir leis an bpróiseas cláraithe chomh maith le
 socruithe chun bainistiú cláir, faireachán agus meastóireacht a dhéanamh ar
 thionscadail. Ba cheart an togra le haghaidh mhodhnú Rialachán (CE)
 Uimh. 1698/2005 a bhunú ar Airteagal 42 agus Airteagal 43 den
 Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh.
 ·
 Prionsabal na coimhdeachta
 Comhlíonann an togra prionsabal na coimhdeachta sa
 mhéid go ndéantar iarracht ann tacaíocht mhéadaithe a thabhairt, tríd an CETFT,
 do Bhallstáit áirithe atá i ndeacrachtaí tromchúiseacha nó a bhfuil deacrachtaí
 den sórt sin ag bagairt orthu, go háirithe fadhbanna lena bhfás eacnamaíoch
 agus lena gcobhsaíocht airgeadais agus le meathlúchán ar a riocht easnaimh agus
 fiachais, de dheasca na ndálaí idirnáisiúnta eacnamaíocha agus airgeadais. Sa
 chomhthéacs sin, is gá sásra sealadach a bhunú ar leibhéal an Aontais Eorpaigh
 lena gceadófar don Choimisiún Eorpach caiteachas deimhnithe faoin CETFT a
 aisíoc ag úsáid ráta cómhaoinithe níos airde.
 ·
 Prionsabal na comhréireachta
 Comhlíonann an togra prionsabal na comhréireachta:
 Go cinnte dearfa, tá an togra seo comhréireach óir
 is fada a théann sé chun tacaíocht mhéadaithe ón CETFT a thabhairt do na
 Ballstáit atá i ndeacrachtaí nó a bhfuil géardheacrachtaí ag bagairt orthu de
 bhun tarluithe eisceachtúla nach bhfuil neart acu orthu agus a thig faoi
 choinníollacha Rialachán (AE) Uimh. 407/2010 ón gComhairle (lena
 mbunaítear an sásra Eorpach um chobhsaíocht airgeadais), nó do na Ballstáit atá
 i ndeacrachtaí nó a bhfuil deacrachtaí ag dianbhagairt orthu maidir le comhardú
 a n‐íocaíochtaí agus a thig faoi choinníollacha Rialachán (CE)
 Uimh. 332/2002 ón gComhairle. I gcás na Gréige, tháinig an Comhaontú idir
 Chreidiúnaithe a tugadh i gcrích leis an nGníomh um Shaoráid Iasachta an
 Limistéir Euro i bhfeidhm an 11 Bealtaine 2010. Foráiltear ann go rachadh an
 tréimhse infhaighteachta in éag cothrom trí bliana dháta an chomhaontaithe.
 ·
 Rogha ionstraimí
 An ionstraim atá beartaithe: rialachán.
 Ní bheadh ionstraimí eile iomchuí ar na cúiseanna
 seo a leanas:
 Tá iniúchadh déanta ag an gCoimisiún i dtaobh na
 ndeiseanna atá ann bearta a dhéanamh faoin gcreat dlí atá ann agus measann sé,
 i bhfianaise na taithí atá faighte go dtí seo, gur gá modhnuithe ar Rialachán
 Uimh. 1698/2005 ón gComhairle a mholadh. Is é an cuspóir leis an
 athbhreithniú seo éascú breise a dhéanamh ar chómhaoiniú tionscadal agus sa
 dóigh sin luas a chur faoi chur chun feidhme na dtionscadal sin agus faoin
 tionchar a bheidh ag infheistíochtaí den sórt sin ar an bhfíorgheilleagar.
 4. Tionchar buiséadach
 Níl aon tionchar ar leithreasaí faoi chomhair
 oibleagáidí ós rud é nach bhfuil aon mhodhnú beartaithe ar na suimeanna uasta
 de mhaoiniú an CETFT dá bhforáiltear sna Cláir Oibríochtúla i gcomhair na
 tréimhse cláraithe 2007‐2013. I gcás na tréimhse i dtrácht, aisíocfaidh
 an Coimisiún caiteachas deimhnithe ag ráta cómhaoinithe níos airde. Beidh sé
 sin le sonrú láithreach mar íocaíochtaí breise leis na Ballstáit i dtrácht i
 gcomhair an chaiteachais arna thuairisciú don Choimisiún ó dháta theacht i
 bhfeidhm an Rialacháin seo, tar éis athbhreithniú ar na cláir forbartha
 tuaithe.
 Ar bhonn na réamhaisnéisí caiteachais a chuir na
 Ballstáit i dtrácht chuig an gCoimisiún go dtí seo, d'fhéadfadh sé go mbeadh gá
 EUR 90 milliún sa bhreis ó bhuiséad 2011 má fhormheastar an togra in am,
 agus EUR 470 milliún ó bhuiséad 2012, a íoc amach i gcás ina gcinnfeadh na
 Ballstáit úsáid a bhaint as an uasráta cómhaoinithe atá ceadaithe.
 Ós rud é gur iarr Ballstáit go mbeadh sochar le
 baint acu as an mbeart agus i bhfianaise an athraithe ar an nós imeachta maidir
 le híocaíochtaí eatramhacha a chur isteach, déanfaidh an Coimisiún
 athbhreithniú in 2012 ar an riachtanas atá ann le leithreasaí breise faoi
 chomhair íocaíochtaí agus molfaidh sé, más gá, na bearta ábhartha don Údarás
 Buiséadach.
 2011/0209 (COD)
 Togra le haghaidh
 RIALACHÁIN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS
 ÓN gCOMHAIRLE
 lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005
 ón gComhairle, maidir le forálacha áirithe a bhaineann le bainistíocht
 airgeadais i gcomhair Ballstát áirithe atá i ndeacrachtaí tromchúiseacha nó a
 bhfuil deacrachtaí tromchúiseacha ag bagairt orthu i ndáil lena gcobhsaíocht
 airgeadais
 TÁ PARLAIMINT NA hEORPA AGUS
 COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an
 Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 42 agus Airteagal 43 de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 Tar éis dóibh an dréachtghníomh reachtach a
 chur chuig na Parlaimintí náisiúnta,
 Ag féachaint don tuairim ó Choiste Eacnamaíoch
 agus Sóisialta na hEorpa[1],
 Ag féachaint don tuairim ó Choiste na Réigiún[2],
 Ag gníomhú dóibh i gcomhréir leis
 an ngnáthnós imeachta reachtach,
 De bharr an méid seo a leanas:
 (1)
 I ngeall ar an ngéarchéim airgeadais agus ar an
 gcor chun donais eacnamaíoch, nár tháinig a samhail riamh roimhe, atá ann ar
 fud an domhain tá díobháil thromchúiseach déanta don fhás eacnamaíoch agus don
 chobhsaíocht airgeadais agus tá meath mór tagtha ar dhálaí airgeadais agus
 eacnamaíocha i roinnt Ballstát. Go háirithe, tá Ballstáit áirithe i
 ndeacrachtaí tromchúiseacha nó tá deacrachtaí den sórt sin ag bagairt orthu, go
 háirithe fadhbanna lena bhfás eacnamaíoch agus lena gcobhsaíocht airgeadais
 agus le meathlúchán ar a riocht easnaimh agus fiachais, agus de dheasca na
 ndálaí idirnáisiúnta eacnamaíocha agus airgeadais freisin.
 (2)
 Cé go ndearnadh gníomhaíochtaí tábhachtacha cheana
 féin, lena n‐áirítear leasuithe ar an gcreat reachtach, ar mhaithe le
 héifeachtaí diúltacha na géarchéime a fhrithchothromú, tá tionchar na
 géarchéime airgeadais ar an bhfíorgheilleagar, ar mhargadh an tsaothair agus ar
 na saoránaigh le brath go forleathan. Tá an brú ar acmhainní airgeadais
 náisiúnta ag dul i méid agus ba cheart tuilleadh beart a dhéanamh chun an brú
 sin a mhaolú tríd an úsáid is mó agus an úsáid is éifeachtaí agus is féidir a
 bhaint as cistiú ón gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (dá
 ngairtear "CETFT" anseo feasta).
 (3)
 Le Rialachán (AE) Uimh. 407/2010 ón gComhairle an
 11 Bealtaine 2010 lena mbunaítear sásra Eorpach um chobhsaíocht airgeadais[3] bunaíodh
 sásra den sórt sin d'fhonn cobhsaíocht airgeadais an Aontais a chaomhnú, rud
 atá fothaithe ar Airteagal 122(2) den Chonradh lena bhforáiltear go mbeidh deis
 ann cúnamh airgeadais ón Aontas a dheonú do Bhallstát atá i ndeacrachtaí nó a
 bhfuil géardheacrachtaí ag dianbhagairt air de bhun tarluithe eisceachtúla nach
 bhfuil neart aige orthu.
 (4)
 Trí Chinneadh Cur Chun Feidhme 2011/77/AE ón
 gComhairle an 7 Nollaig 2010[4]
 agus trí Chinneadh Cur Chun Feidhme 2011/344/AE ón gComhairle an 30 Bealtaine
 2011[5] deonaíodh
 cúnamh airgeadais den sórt sin ón Aontas d'Éirinn agus don Phortaingéil. Bhí an
 Ghréig i ndeacrachtaí tromchúiseacha maidir lena cobhsaíocht airgeadais sular
 tháinig Rialachán (AE) Uimh. 407/2010 i bhfeidhm agus fuair sí cúnamh
 airgeadais inter alia ó Bhallstáit eile den limistéar euro.
 (5)
 Le Rialachán (CE) Uimh. 332/2002 ón gComhairle
 an 18 Feabhra 2002 ag saoráid trína soláthraítear cúnamh meántéarmach i leith
 iarmhéideanna íocaíochtaí na mBallstát[6]
 bunaíodh ionstraim lena bhforáiltear go ndeonóidh an Chomhairle cúnamh
 frithpháirteach i gcás ina mbeidh Ballstát nár ghlac an euro i ndeacrachtaí nó
 ina mbeidh deacrachtaí ag dianbhagairt air maidir le comhardú a íocaíochtaí.
 (6)
 Trí Chinntí 2009/102/CE an 4 Samhain 2008[7],
 2009/290/CE an 20 Eanáir 2009[8]
 agus 2009/459/CE an 26 Meitheamh 2009[9]
 ón gComhairle deonaíodh cúnamh airgeadais den sórt sin don Ungáir, don Laitvia
 agus don Rómáin.
 (7)
 Tá an tréimhse a mbeidh an cúnamh ar fáil d'Éirinn,
 don Ungáir, don Laitvia, don Phortaingéil agus don Rómáin lena linn leagtha
 amach sna Cinntí faoi seach ón gComhairle. Chuaigh an cúnamh don Ungáir in éag
 an 4 Samhain 2010.
 (8)
 I gcás na Gréige, tháinig an Comhaontú idir
 Chreidiúnaithe a tugadh i gcrích leis an nGníomh um Shaoráid Iasachta an
 Limistéir Euro i bhfeidhm an 11 Bealtaine 2010. Foráiltear ann go rachadh an
 tréimhse infhaighteachta in éag cothrom trí bliana dháta an chomhaontaithe.
 (9)
 An 11 Iúil 2011, shínigh airí airgeadais na 17
 mBallstát atá i limistéar an euro an Conradh lena mbunaítear an Sásra Eorpach
 um Chobhsaíocht (ESM). Tháinig an Conradh i ndiaidh an Chinnidh ón gComhairle
 Eorpach an 25 Márta 2011. Foráiltear go nglacfaidh an ESM, faoi 2013, na
 tascanna a chomhlíonann an tSaoráid Eorpach um Chobhsaíocht Airgeadais (EFSF)
 agus an Sásra Eorpach um Chobhsaíocht Airgeadais (EFSM) faoi láthair.
 (10)
 Cuireann conclúidí an 23 agus an 24 Iúil 2011 ón
 gComhairle Eorpach fáilte roimh rún an Choimisiúin an tsineirgíocht idir an
 clár iasachtaí don Ghréig agus cistí an Aontais a fheabhsú, agus ar an gcaoi
 sin tacú le hiarrachtaí cur le cumas na Gréige cistí an Aontais a ionsú chun
 fás agus fostaíocht a spreagadh trí athdhíriú ar fheabhas a chur ar iomaíochas
 agus ar chruthú fostaíochta. Thairis sin, sna conclúidí sin dearbhaíonn an
 Chomhairle a sásamh agus a tacaíocht maidir leis an gCoimisiún a bheith i mbun
 ullmhúcháin, in éineacht leis na Ballstáit, ar chlár cuimsitheach de chúnamh
 teicniúil don Ghréig. Cuireann an Rialachán seo leis na hiarrachtaí sin chun
 sineirgíochta.
 (11)
 Chun bainistíocht chistiú an Aontais a éascú, le
 gur féidir infheistíochtaí i mBallstáit agus i réigiúin lena mbaineann a
 luasghéarú agus chun tionchar an chistithe ar an ngeilleagar a mhéadú is gá a
 cheadú go méadófar ráta rannchuidithe an CETFT go 95% den chaiteachas poiblí
 incháilithe sna réigiúin atá incháilithe faoin gcuspóir cóineasaithe agus go
 85% den chaiteachas poiblí incháilithe i réigiúin eile atá i ndeacrachtaí
 tromchúiseacha i ndáil lena gcobhsaíocht airgeadais.
 (12)
 I gcomhréir leis na prionsabail ghinearálta is
 infheidhme faoi Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005, ní fhéadfaidh feidhm a
 bheith ag na rátaí cómhaoinithe méadaithe ach amháin i gcás íocaíochtaí atá le
 déanamh tar éis don Choimisiún na cláir forbartha tuaithe faoi seach, lena n‐áirítear
 na pleananna airgeadais nua, a fhormheas. Dá bhrí sin, is gá freisin an
 nós imeachta a chinneadh faoina bhféadfaidh na Ballstáit an deis sin a úsáid
 chomh maith leis an sásra trína n-áiritheofar í.
 (13)
 Ba cheart Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 an 11
 Iúil 2006 maidir le tacaíocht d'fhorbairt tuaithe ón gCiste Talmhaíochta um
 Fhorbairt Tuaithe (CETFT) [10] a leasú
 dá réir sin.
 TAR ÉIS AN RIALACHÁN SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 In Airteagal 70 de Rialachán (CE) Uimh.
 1698/2005, cuirtear mír 4c isteach mar a leanas i ndiaidh mhír 4b:
 "4c. De mhaolú ar na huasmhéideanna
 atá leagtha amach i míreanna 3, 4 agus 5, féadfar rannchuidiú an CETFT a mhéadú
 go 95% ar a mhéid den chaiteachas poiblí incháilithe sna réigiúin atá
 incháilithe faoin gcuspóir cóineasaithe agus sna réigiúin is forimeallaí agus
 sna hoileáin bheaga Aeigéacha, agus go 85% den chaiteachas poiblí incháilithe i
 réigiúin eile. Beidh feidhm ag na rátaí sin maidir leis an gcaiteachas
 incháilithe arna nua-thuairisciú i ngach ráiteas deimhnithe caiteachais arna
 chur isteach le linn na tréimhse ina gcomhlíonann Ballstát ceann amháin de na
 coinníollacha seo a leanas:
 (a) tá cúnamh airgeadais curtha ar fáil dó faoi
 Rialachán (AE) Uimh. 407/2010 ón gComhairle an 11 Bealtaine 2010 lena
 mbunaítear sásra Eorpach um chobhsaíocht airgeadais* nó, curtha ar fáil dó ag
 Ballstáit eile i limistéar an euro sular tháinig an Rialachán sin i bhfeidhm.
 (b) tá cúnamh airgeadais meántéarmach
 curtha ar fáil dó i gcomhréir le Rialachán (CE) Uimh. 332/2002 ón
 gComhairle an 18 Feabhra 2002 lena mbunaítear saoráid trína soláthraítear
 cúnamh meántéarmach i leith iarmhéideanna íocaíochta na mBallstát**;
 (c) tá cúnamh airgeadais curtha ar fáil
 dó i gcomhréir leis an gConradh lena mbunaítear an Sásra Eorpach um
 Chobhsaíocht.
 Cuirfidh Ballstát ar mian leis leas a bhaint as an
 maolú dá bhforáiltear sa chéad fhomhír iarraidh faoi bhráid an Choimisiúin a
 chlár forbartha tuaithe a mhodhnú dá réir sin. Beidh feidhm ag an maolú
 ón uair a bheidh modhnú an chláir formheasta ag an gCoimisiún, agus scoirfidh
 sé d'fheidhm a bheith aige nuair nach gcomhlíonfaidh an Ballstát aon cheann de
 na coinníollacha atá leagtha amach i bpointí (a), (b) nó (c) den chéad fhomhír.
 Cuirfidh an Ballstát togra le haghaidh mhodhnú an chláir chuig an
 gCoimisiún ansin lena n‐áireofar plean maoinithe nua i gcomhréir leis na
 rátaí uasta ab infheidhme roimh an maolú.
 Mura gcuirfidh Ballstát togra le haghaidh mhodhnú
 a chláir forbartha tuaithe faoi bhráid an Choimisiúin, lena n‐áireofar
 plean maoinithe nua, ar an dáta nach gcomhlíonann sé a thuilleadh aon cheann de
 na coinníollacha atá leagtha amach i bpointí (a), (b) nó (c) den chéad fhomhír
 den mhír seo a thuilleadh, nó mura mbeidh an plean maoinithe a chuirfear ar
 aghaidh i gcomhréir leis na rátaí uasta atá leagtha síos i míreanna 3, 4 agus 5
 den Airteagal seo, cuirfear na rátaí sin i bhfeidhm ón dáta sin go
 huathoibríoch.
 * IO L 118, 12.5.2010, lch. 1.
 ** IO L 53, 23.2.2002, lch. 1."
 Airteagal 2
 Tiocfaidh an Rialachán seo i bhfeidhm lá a
 fhoilsithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Beidh an Rialachán seo ina cheangal go huile
 agus go hiomlán agus infheidhme go díreach i ngach Ballstát.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann Pharlaimint na hEorpa Thar
 ceann na Comhairle
 An tUachtarán An
 tUachtarán
 RÁITEAS AIRGEADAIS REACHTACH
 RÁITEAS AIRGEADAIS || AGRI/I1/Ares/2011/880294 Rev 1 (JGS/dz) 6.20.2011.6
 || DÁTA: 26/07/2011
 1. || CEANNTEIDEAL BUISÉID: 05 04 05 01 || LEITHREASAÍ 2011: Faoi chomhair oibleagáidí: EUR 14 407 971 311 Faoi chomhair íocaíochtaí: EUR 11 900 560 340
 2. || TEIDEAL: Togra le haghaidh Rialacháin ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 ón gComhairle maidir le tacaíocht d'fhorbairt tuaithe ón gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) i dtaobh rannchuidiú airgeadais ón gCiste i gcomhair Ballstát áirithe
 3. || BUNÚS DLÍ: -
 4. || AIDHMEANNA: Rialachán Uimh. 1698/2005 a mhodhnú chun a cheadú go méadófar ráta rannchuidithe an CETFT go 95% ar a mhéid den chaiteachas poiblí incháilithe i mBallstáit áirithe atá i ndeacrachtaí tromchúiseacha i ndáil lena gcobhsaíocht airgeadais.
 5. || IMPLEACHTAÍ AIRGEADAIS (1) || TRÉIMHSE 12 MHÍ (EUR milliún) || AN BHLIAIN AIRGEADAIS REATHA 2011 (EUR milliún) || AN BHLIAIN AIRGEADAIS INA DHIAIDH SIN 2012 (EUR milliún)
 5.0 || CAITEACHAS - ARNA MHUIREARÚ AR BHUISÉAD AN CE (praghsanna reatha) - ÚDARÁIS NÁISIÚNTA - EILE || - || Leithreasaí faoi chomhair oibleagáidí: - Leithreasaí faoi chomhair íocaíochtaí: + 90 || Leithreasaí faoi chomhair oibleagáidí: - Leithreasaí faoi chomhair íocaíochtaí: + 470
 5.1 || IONCAM - ACMHAINNÍ DÍLSE AN CE (TOBHAIGH/DLEACHTANNA CUSTAIM) - NÁISIÚNTA || - || - || -
 || || 2011 || 2012 || 2013
 5.0.1 || CAITEACHAS MEASTA (praghsanna reatha) Leithreasaí faoi chomhair oibleagáidí Leithreasaí faoi chomhair íocaíochtaí || - +90 || - +470 || - -
 5.1.1 || IONCAM MEASTA || - || - || -
 5.2 || MODH DON RÍOMH:-
 6.0 || AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ Ó LEITHREASAÍ A CUIREADH ISTEACH SA CHAIBIDIL ÁBHARTHA DEN BHUISÉAD REATHA? || IS FÉIDIR NÍ FÉIDIR
 6.1 || AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ LE TRASDUL IDIR CAIBIDLÍ AN BHUISÉID REATHA? || IS FÉIDIR NÍ FÉIDIR
 6.2 || AN mBEIDH GÁ LE BUISÉAD FORLÍONTACH? || IS FÉIDIR NÍ FÉIDIR
 6.3 || AN mBEIDH GÁ LEITHREASAÍ A CHUR ISTEACH I mBUISÉID AMACH ANSEO? || IS FÉIDIR NÍ FÉIDIR
 6.4 || EILE ||
 BARÚLACHA: (1) Maidir le leithreasaí faoi chomhair oibleagáidí, ní bhainfidh aon tionchar airgeadais le modhnú Rialachán 1698/2005 toisc nach n-athrófar an t-imchlúdach foriomlán le haghaidh forbartha tuaithe ná a mhiondealú bliantúil. I gcás íocaíochtaí, féadfaidh aisíocaíochtaí níos airde don Bhallstát i gceist a bheith ann de bharr mhéadú an ráta cómhaoinithe. Má fhormheastar an togra luath go leor chun an ráta nua a chur i bhfeidhm ar na hiarrataí íocaíochta a bhaineann leis an tríú ceathrú de 2011, is féidir a mheas go mbeidh EUR 90 milliún i gceist leis na leithreasaí breise faoi chomhair íocaíochtaí a mbeidh gá leo le linn na bliana seo. I gcomhair 2011, déileálfar leis an staid, más gá, san Ollaistriú. Meastar go mbeidh íocaíochtaí breise EUR 470 milliún le déanamh in 2012. Ós rud é gur iarr an Ballstát sochar a bhaint as an mbeart agus i bhfianaise an athraithe ar an nós imeachta maidir le híocaíochtaí eatramhacha a chur isteach, déanfaidh an Coimisiún athbhreithniú in 2012 ar an riachtanas atá le leithreasaí breise faoi chomhair íocaíochtaí agus molfaidh sé, más gá, na bearta riachtanacha don Údarás Buiséadach. Níl aon mheastachán ríofa don bhliain 2013 ós rud é go gcuirfí na hiarmhairtí san áireamh sa nós imeachta buiséid dá mba rud é go leanfadh imthosca eisceachtúla d'údar maith a thabhairt le rátaí cómhaoinithe méadaithe. Ó tharla nach n‐athraíonn imchlúdach iomlán an CETFT, de bharr íocaíochtaí breise in 2011 agus in 2012 beidh laghdú coibhéiseach ar íocaíochtaí ag deireadh na tréimhse.
 [1] IO L , , lch. .
 [2] IO L , , lch. .
 [3] IO L 118, 12.5.2010, lch. 1.
 [4] IO L 30, 4.2.2011, lch. 34.
 [5] IO L 159, 17.6.2011, lch. 88.
 [6] IO L 53, 23.2.2002, lch. 1.
 [7] IO L 37, 6.2.2009, lch. 5.
 [8] IO L 79, 25.3.2009, lch. 39.
 [9] IO L 150, 13.6.2009, lch. 8.
 [10] IO L 210, 31.7.2006, lch. 25.


type: other

text:
2010.11.23 K 5/10 Świadczenia alimentacyjne z funduszu alimentacyjnego dla osób pełnoletnich, uczących się i posiadających dzieci. z 2010-11-24 (Ogłos wyroku) - e-prawnik.pl
 e-prawnik.pl Konstytucja Rozprawy Trybunału Konstytucyjnego2010.11.23 K 5/10 Świadczenia alimentacyjne z funduszu alimentacyjnego dla osób pełnoletnich, uczących się i posiadających dzieci. z 2010-11-24 (Ogłos wyroku)
 2010.11.23 K 5/10 Świadczenia alimentacyjne z funduszu alimentacyjnego dla osób pełnoletnich, uczących się i posiadających dzieci. z 2010-11-24 (Ogłos wyroku)
 - artykuł 1 punkt 56 Traktatu z Lizbony zmieniającego Traktat o Unii Europejskiej i Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, sporządzonego w Lizbonie dnia 13 grudnia 2007 r. ,ustalający brzmienie artykułu 48 Traktatu o Unii Europejskiej, w związku z artykułem 2 Traktatu z Lizbony ustalającym brzmienie artykułu 2 ustęp 2, artykułu 3 ustęp 2 i artykułu 7 Traktatu o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, jest zgodny z art. 8 ust. 1 oraz art. 90 ust. 1 konstytucji; - artykuł 2 Traktatu z Lizbony, ustalający brzmienie artykułu 352 Traktatu o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, jest zgodny z art. 8 ust. 1 oraz art. 90 ust. 1 konstytucji. W pozostałym zakresie Trybunał umorzył postępowanie ze względu na niedopuszczalność wydania wyroku.
 Prasa: Rzeczpospolita, 275, 25. 11. 10 r. Marek Domagalski: Traktat lizboński zgodny z konstytucją. Gazeta Wyborcza, 275, 25. 11. 10 r. Lizbona konstytucyjna, Polska suwerenna. ES. Dziennik Polski, 25. 11. 10 r. Unijny traktat zgodny z polską konstytucją. GEG. Super nowości, 25. 11. 10 r. Wyraz suwerenności czy hańba? PAP, kp. Nasz Dziennik, 275, 25. 11. 10 r. Zenon Baranowski: Trzeba zmienić konstytucję albo wystąpić z UE.
 Komunikat prasowy po rozprawie dotyczącej Traktatu z Lizbony.
 10 listopada 2010 r. o godz. 9.30 Trybunał Konstytucyjny rozpoznał połączone wnioski Grupy posłów na Sejm i Grupy senatorów dotyczące Traktatu z Lizbony.
 Ogłoszenie wyroku nastąpi 24 listopada, godz. 10.00.
 Komunikat prasowy przed rozprawą dotyczącą Traktatu z Lizbony.
 I. o zbadanie zgodności: 1) art. 1 Traktatu z Lizbony zmieniającego Traktat o Unii Europejskiej i Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, sporządzonego w Lizbonie dnia 13 grudnia 2007 roku w zakresie ustalającym treść: a) art. 9 c ustęp 3, art. 15b ustęp 2 akapit pierwszy, artykułu 28 ustęp 3 akapit trzeci, artykułu 28d ustęp 2 zdanie drugie oraz artykułu 28e ustęp 2 zdanie drugie, ustęp 3 akapit drugi zdanie drugie i ustęp 4 akapit drugi zdanie pierwsze Traktatu o Unii Europejskiej w zakresie, w jakim dopuszczają stanowienie przez Radę Unii Europejskiej większością kwalifikowaną - samodzielnie albo wspólnie z Parlamentem Europejskim - wbrew stanowisku Rzeczypospolitej Polskiej aktów prawnych obowiązujących na jej terytorium lub wiążących ją w stosunkach zewnętrznych, b) art. 15b ustęp 3, art. 28a ustęp 2 akapit pierwszy zdanie drugie i trzecie oraz ustęp 3 akapit pierwszy zdanie pierwsze, a także art. 48 [48] ust. 6 akapit drugi i ust. 7 Traktatu wymienionego w lit. a; 2) art. 2 Traktatu z Lizbony, powołanego w punkcie 1, w zakresie ustalającym treść: a) art. 188c ustęp 4 akapit pierwszy, art. 188k ustęp 1 zdanie pierwsze, art. 188n ust. 8 oraz art. 251 ust. 8, 10 i 13 Traktatu o funkcjonowaniu Unii Europejskiej w zakresie, w jakim dopuszczają stanowienie przez Radę UE większością kwalifikowaną - samodzielnie albo wspólnie z Parlamentem Europejskim - wbrew stanowisku Rzeczypospolitej Polskiej aktów prawnych obowiązujących na jej terytorium lub wiążących ją w stosunkach zewnętrznych; b) art. 22 akapit drugi, art. 65 ustęp 3 akapit drugi i trzeci, art. 69a ustęp 2 akapit drugi litera b), art. 69b ustęp 1 akapit trzeci, art. 69e ustęp 4, art. 137 ustęp 2 akapit czwarty, art. 175 ustęp 2 akapit drugi, art. 188n ustęp 8 akapit drugi zdanie drugie, art. 190 ustęp 1 akapit drugi, art. 229a, art. 245 akapit drugi, art. 266 akapit trzeci zdanie drugie, art. 269 akapit trzeci, art. 270a ustęp 2 akapit drugi, art. 280h ustęp 1 i ustęp 2 oraz art. 308 ustęp 1 Traktatu o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, z art. 90 ust. 1-3 w związku z art. 2, art. 4 i art. 8 ust. 1 konstytucji oraz w związku z wyrażoną w jej preambule zasadą suwerennego i demokratycznego stanowienia Narodu Polskiego o losie Ojczyzny;
 Grupa posłów Wnioskodawcy kwestionują, wprowadzoną przez Traktat z Lizbony zasadę stanowienia przez Radę Unii Europejskiej samodzielnie lub wspólnie z Parlamentem Europejskim, większością kwalifikowaną. Przekazanie przez Rzeczpospolitą Polską kompetencji, które mogą być wykonywane wbrew jej woli, a z woli innych państw członkowskich zdolnych stworzyć wymaganą większość bez udziału Polski, oznacza zdaniem wnioskodawcy, przekazanie (wbrew postanowieniom art. 90 ust. 1 konstytucji) kompetencji innym państwom, które narzucają swoją wolę naszemu państwu. Ponadto stanowienie przez Radę Unii, bez zgody Rzeczpospolitej Polskiej, aktów prawnych mających wiążące wobec niej skutki prawne nie daje żadnej gwarancji zgodności takich aktów z konstytucją, tym samym jest sprzeczne z art. 8 ust. 1 konstytucji.
 Grupa senatorów Zarzuty wnioskodawców związane są z nowym brzmieniem art. 48 Traktatu o Unii Europejskiej, który wprawdzie przewiduje wejście w życie decyzji Unii Europejskiej dopiero po jej zatwierdzeniu przez państwo członkowskie, ale tylko w sprawach zmian instytucjonalnych w dziedzinie pieniężnej. Zasadniczym powodem niekonstytucyjności Traktatu z Lizbony jest brak regulacji "okołotraktatowej" w zakresie procedury wyrażania zgody na dokonywane zmiany prawa pierwotnego Unii.


type: wikipedia

text:
Sveitsi (, , , retorom. Svizra), virallisesti Sveitsin valaliitto (, lyhenne CH), on valtio Keski-Euroopassa.
 Sveitsi on liittovaltio, joka koostuu 26 kantonista. Sen naapurimaat ovat pohjoisessa Saksa, etelässä Italia, idässä Itävalta ja Liechtenstein sekä lännessä Ranska. Sveitsillä ei virallisesti ole pääkaupunkia, mutta Bern, joka on maan viidenneksi suurin kaupunki, toimii de facto pääkaupunkina. Suurin kaupunki väkiluvultaan on Zürich, jossa asuu noin 400 000 ihmistä.
 Sveitsi on sisämaavaltio, joka jakautuu maantieteellisesti kolmeen alueeseen: Alppeihin, Sveitsin Mittellandiin ja Juravuoristoon. Sveitsin pinta-ala on 41 290 neliökilometriä. Sveitsissä on 8,6 miljoonaa asukasta. Väestö on pääosin keskittynyt Mittellandin alueelle, jossa myös suurimmat kaupungit sijaitsevat. Niihin kuuluu kaksi maailmankaupunkia, Zürich ja Geneve.
 Sveitsin valaliitolla on pitkä historia puolueettomana valtiona. Se ei ole osallistunut sotiin vuoden 1815 jälkeen ja liittyi Yhdistyneisiin kansakuntiin vasta vuonna 2002. Sveitsissä sijaitsee paljon kansainvälisiä järjestöjä, kuten YK:n toiseksi suurin toimipiste, Kansainvälinen järjestelypankki, Punainen risti, Maailman kauppajärjestö, Kansainvälinen työjärjestö ja urheilujärjestöjä, kuten Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA ja Kansainvälinen olympiakomitea. Euroopan tasolla maa oli yksi Euroopan vapaakauppajärjestön perustajista ja kuuluu Schengen-alueeseen, vaikka se ei olekaan liittynyt Euroopan unioniin.
 Sveitsi on yksi maailman vauraimmista maista. Sen bruttokansantuote asukasta kohden on niin ikään maailman huippua, noin 96 000 dollaria vuonna 2022. Keskimääräinen vauraus henkeä kohden on Sveitsissä selvästi maailman suurin (587 000 dollaria vuonna 2014). Maailman talousfoorumi on valinnut Sveitsin useasti maailman kilpailukykyisimmäksi maaksi, viimeksi vuonna 2014.
 Sveitsi jakautuu kolmeen kieli- ja kulttuurialueeseen: saksankieliseen, ranskankieliseen ja italiankieliseen. Näiden lisäksi muutamassa alppilaaksossa puhutaan retoromaanin kieltä. Siten sveitsiläiset eivät muodosta etnisesti tai kielellisesti yhtenäistä kansakuntaa. Yhteinen identiteetti perustuukin yhteiseen historiaan, yhteisiin arvoihin ja Alppeihin liittyvään symboliikkaan.
 Maantiede
 Fyysinen maantiede
 Sveitsin pinta-ala on 41 290 neliökilometriä. Maa voidaan jakaa maantieteellisesti kolmeen osaan: Juravuoristoon, Mittellandiin ja Alppeihin.
 Metsien ja niittyjen peittämät Juravuoret laskeutuvat luoteesta jyrkästi Sveitsin Mittellandiin, joka ulottuu noin 50 kilometriä leveänä vyöhykkeenä Genevenjärvestä Bodenjärveen. Kaikki suuret kaupungit ja pääosa väestöstä keskittyvät tälle alueelle. Keskimaa on noin 400–900 metriä korkeaa, mutta siitä kohoaa muutamia korkeita huippuja. Järvistä ovat suurimpia Genevenjärvi, Bodenjärvi ja Neuchâtelinjärvi.
 Sveitsin maisemaa hallitsevat Alpit, jotka kulkevat maan läpi. Sveitsi kattaa noin 20 prosenttia Alpeista, jotka taas käsittävät noin 60 prosenttia maan pinta-alasta. Sveitsissä sijaitsee noin 100 vuorenhuippua, jotka ovat lähes tai yli 4 000 metriä korkeita merenpinnan tasoon nähden. Korkein kohta on Dufourspitze, 4 634 metriä, joka sijaitsee Lounais-Sveitsin Valais’n Alpeilla, Italian rajalla. Muutkin Sveitsin korkeimmat huiput sijaitsevat lähinnä Rhônen laakson eteläpuolisilla Valais’n Alpeilla. Näiden pohjoispuolella ovat Bernin Alpit, joiden huipuista osa niin ikään saavuttaa yli 4 000 metrin korkeuden.
 Monet Euroopan suuret joet saavat alkunsa Sveitsin Alpeilta. Rhônen alkujäätikkö on Valais’ssa. Reinin ja Tonavan sivujoen Innin alkujoet ovat Graubündenissä. Pojoen sivujoki Ticino laskee Maggiorejärven kautta etelään. Sveitsin alueen pisimmät joet ovat Rein, 375,5 kilometriä, Aare, 288,2 kilometriä ja Rhône, 266,3 kilometriä.
 Ilmasto
 Ilmastonsa puolesta Sveitsi voidaan jakaa neljään vyöhykkeeseen: Alppien eteläpuoleen, Alppeihin, Mittellandiin ja Juravuoristoon. Alppien eteläpuolisessa osassa vallitsee välimerenilmasto. Kesällä sää muistuttaa muuten Italiaa, mutta sateet ovat yleisempiä ja voivat olla rankkojakin. Talvella pitkät pakkasjaksot ovat harvinaisia. Alppien alueella korkeuseroista johtuvat lämpötilojen ja sademäärien vaihtelut ovat suuria. Talvisin laaksoissa on usein sumuista, mutta ylhäällä rinteillä aurinkoista. Kesällä pilvet voivat ympäröidä vuorenhuiput, kun taas laaksoissa on aurinkoista. Paikalliset laaksotuulet ovat voimakkaita. Alpeilta puhaltaa usein keväisin lämmin ja kuiva föhntuuli. Mittellandissa on talvisin kylmää, usein sumuista ja varsin lumista. Kesällä on lämmintä mutta melko sateista. Juravuoret ovat korkeudeltaan vain puolet Alpeista, mutta niiden rinteet ovat jyrkkiä. Siellä sataa paljon enemmän kuin keskitasangolla. Lumi pysyy vuorilla pitkään, ja laaksoissa on talvella joskus erittäin kylmää purevien laskutuulten takia.
 Luonto ja luonnonsuojelu
 Juravuorilla ja Mittellandissa kasvaa lehtimetsiä 600–1 000 metrin korkeudelle ja Alpeilla 1 400 metrin korkeudelle. Niiden yläpuolella on havumetsiä 1 500–2 400 metrin korkeudelle. Ylinnä on alppiniittyjä. Pysyvän lumen raja on noin 3 000 metrissä.
 Sveitsissä on noin 1 600 eri tavalla suojeltua luontokohdetta. Laajoja suojelualueita on kaikkiaan 18, ja niiden yhteispinta-ala on 6 109 neliökilometriä eli noin 15 prosenttia maan pinta-alasta. Suojelualueet on määritelty kolmeen luokkaan. Kansallispuistoja on yksi, Sveitsin kansallispuisto Engadinissa; alueellisia luonnonpuistoja on 10 ja luontokokemuspuistoja yksi. Ennen puistoksi nimeämistä alueet ovat puistoehdokkaita. Näitä alueita on kuusi (tammikuu 2012).
 Historia
 Varhaiset vaiheet
 Vanhimmat ihmisasutuksen merkit Sveitsissä ovat 150 000 vuoden takaa, ja vanhin sieltä löytynyt piikivinen työkalu on arvioitu sadantuhannen vuoden ikäiseksi. Tunnetuin esihistoriallinen löytöpaikka on Cotencherin luola, jonne neandertalinihmiset jättivät kivisiä työkaluja 60 000 vuotta sitten. Vanhimmat jäänteet maataloudesta on ajoitettu 5300-luvulle eaa. Kupari otettiin käyttöön noin 3800 eaa., pronssi 1 500 vuotta myöhemmin, ja rautakausi alkoi Sveitsissä noin 800 eaa.
 Roomalaiset kutsuivat nykyistä Sveitsin aluetta nimellä Helvetia. Siellä asui kaksi kelttiheimoa, helvetialaiset ja raetialaiset. Roomalaiset valloittivat alueen gallialaissodissa 58 eaa. ja hallitsivat sitä 400-luvulle asti. Rooman vallan luhistuttua alueen itäosan valtasivat alemannit, länsiosan burgundit.
 Keskiaikainen valtioliitto
 Vuonna 1291 kolme metsäseutua, Uri, Schwyz ja Unterwalden solmivat valaliiton ja yhdistivät voimansa taistelussa Habsburg-sukua vastaan. Valaliiton perustamispäivänä pidetään perinteisesti 1. elokuuta 1291, jota vietetään Sveitsin kansallispäivänä. Morgartenin taistelussa vuonna 1315 liittolaiset löivät Habsburgien joukot, jotka olivat tulleet puolustamaan Einsiedelnin luostaria, jonka Schwyzin maanviljelijät olivat vallanneet.
 Liitto sinällään oli yksi lukuisista tuonaikaista kaupunkien ja muiden alueiden muodostamista liitoista, eikä sen tavoitteena ollut itsenäisyys, vaan turvata alueen asema epävakaana aikana Saksan kuninkaan Rudolf I Habsburgilaisen kuoltua. Ajatus yhtenäisestä Sveitsistä alkoi syntyä huomattavasti myöhemmin. Laajempaan tietoisuuteen tarina valaliiton perustamisesta Vierwaldstättersee-järven rannalla sijaitsevalla Rütlin niityllä vannotulla juhlallisella valalla (rütlischwur) levisi vasta Friedrich Schillerin näytelmän ”Wilhelm Tell” (1804) myötä.
 1300-luvulla liitto alkoi laajentua, kun Luzern liittyi siihen 1322. Zürich seurasi vuonna 1351, Zug vuonna 1352 ja Bern vuonna 1353. Glarus otettiin mukaan vähäisemmin oikeuksin vuonna 1352. Kyse oli siis kaupunkien ja laaksojen muodostamasta liitosta, eikä se ollut yhtenäinen vaan muodostunut joukosta erillisiä liittosopimuksia yksittäisten osallisten välillä.
 Myöhäiskeskiajalla liittolaiset joutuivat uusiin konflikteihin Habsburgien kanssa: itävaltalaiset voitettiin Sempachin taistelussa vuonna 1386. Lisäksi valaliiton sisällä käytiin Vanha Zürichinsota vuosina 1449–1450 ja 1474–1478 valaliittolaiset osallistuivat burgundilaissotiin. Svaabilaissodan (1499) myötä valaliittolaiset (’Yläsaksan liitto’) saavuttivat Baselin rauhassa käytännössä itsenäisen aseman keisarikunnasta. Reformaation aikana liitto rakoili osan kantoneista liityttyä Ulrich Zwinglin ja Jean Calvinin johtamaan reformaatioon osan pysyttyä katolilaisina. Uskonriita johti sisällissotaan, ja vuoden 1531 rauhassa päädyttiin kompromissiin: Zürich, Bern, Basel, Schaffhausen ja osia Graubündenistä reformoitiin; Luzern, Zug, Solothurn ja Fribourg pysyivät katolisina.
 Kolmikymmenvuotisen sodan päättäneen Westfalenin rauhan yhteydessä vuonna 1648 muut eurooppalaiset valtiot tunnustivat Sveitsin suvereniteetin ja itsenäisyyden keisarikunnasta. Ranskan vallankumouksen sotien yhteydessä Sveitsi jäi Ranskan ja Itävallan armeijoiden väliin ja joutui valloitetuksi. Siitä tehtiin Helvetian tasavalta vuonna 1798. Tämä Ranskan vasallivaltio lakkautettiin muodollisesti vuonna 1803. Wienin kongressi (1815) palautti Napoleonin häviön jälkeen Sveitsin itsenäisyyden. Tällöin Valais’n, Neuchâtelin ja Geneven kantonit liittyivät Sveitsiin ja määrittivät sille maan nykyiset rajat. Wienin kongressissa myös Euroopan suurvallat tunnustivat maan puolueettomuuden.
 Liittovaltio tiivistyy
 Vuonna 1847 sisällissota puhkesi jälleen katolisten ja protestanttisten kantonien välillä (Sonderbundskrieg). Se kesti kuitenkin vain kuukauden ja kuolonuhrien määrä jäi alle sataan. Sveitsi välttyi mullistuksilta ”Euroopan hulluna vuonna” 1848, mutta sääti kuitenkin perustuslain, joka otti käyttöön kansanäänestykset tärkeimmistä laeista, siirsi puolustuksen, kaupan ja lakiasiat liittovaltiolle ja jätti muut asiat kantonien omaan päätäntävaltaan. Vuonna 1874 perustuslaki uudistettiin täysin, minkä jälkeen se pysyi pienin muutoksin voimassa vuoteen 1999 saakka.
 1900-luvulta nykyaikaan
 Sveitsi on tunnettu puolueettomuudestaan eikä se osallistunut kumpaankaan maailmansotaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana se organisoi Punaisen Ristin toimintaa. Vuonna 1920 maa liittyi Kansainliittoon. YK:n jäsenyyttä harkittiin toisen maailmansodan aikana ja vuonna 1986, mutta vasta vuoden 2002 täpärän kansanäänestyksen jälkeen Sveitsi liittyi YK:hon. Sitä ennen Sveitsi oli liittynyt EFTAan vuonna 1959 ja Euroopan neuvostoon 1963, ja vuonna 1972 se solmi vapaakauppasopimuksen EEC:n kanssa.
 Sveitsin talouskasvu alkoi 1900-luvun alussa. Tekstiileitä valmistettiin aluksi lähinnä kotiteollisuuden keinoin. Toisen maailmansodan jälkeen talous kasvoi voimakkaasti. 1970-luvulle asti tärkein sektori oli teollisuus, etenkin kellojen ja koneen osien valmistus. Maahan tuli vierastyöläisiä etenkin Italiasta. 1970-luvulla palvelusektori ohitti teollisuuden merkityksen.
 Politiikka
 Poliittinen järjestelmä
 Sveitsin hallintojärjestelmä on ainutlaatuinen maailmassa. Sveitsillä ei ole varsinaista valtionpäämiestä, vaan toimeenpanovaltaa käyttää seitsenjäseninen liittoneuvosto, jonka puheenjohtajaksi, liittopresidentiksi, valitaan yksi jäsenistä yksivuotiselle kaudelle.
 Kaksikamarinen parlamentti eli liittokokous hallitsee yhdessä kansanäänestyksissä äänestävien sveitsiläisten kanssa. Liittokokouksella on oikeus lainsäädäntöön, mutta suuri osa laeista käy läpi hyväksymisprosessin kansanäänestyksessä. Kansallisneuvoston eli alahuoneen 200 jäsentä valitaan pääosin suhteellisella vaalilla. Poikkeuksen muodostavat kuusi vähäväkistä kantonia, joista valitaan vain yksi edustaja enemmistövaaliperiaatteella. Ylähuoneen 46 jäsentä – yksi entisistä puolikantoneista ja kaksi muista kantoneista – valitaan suoralla enemmistövaalilla. Toimikausi on molemmissa kamareissa neljä vuotta.
 Sveitsin naiset saivat äänioikeuden valtioliiton vaaleissa vuonna 1971, yhtenä viimeisimmistä valtioista Euroopassa. Vielä vuoden 1959 kansanäänestyksessä äänioikeus tyrmättiin 67 prosentin äänestäneistä vastustettua lainmuutosta. Kantonitasolla naisten äänioikeus ulottui koko Sveitsin kattavaksi vuonna 1990, jolloin Appenzell Innerrhodenin naiset saivat äänioikeuden valtioliiton tuomioistuimen tulkittua paikallisen lainsäädännön perustuslain vastaiseksi.
 Suora demokratia
 Sveitsin kansalaiset elävät kolmen toimivallan eli kunnan, kantonin ja valaliiton lainsäädännön vaikutuksessa. Jo valaliiton perustuslaissa vuonna 1848 määriteltiin suoran demokratian järjestelmä (jota kutsutaan joskus vain puolittain suoraksi tai edustukselliseksi suoraksi demokratiaksi, koska sitä täydentävät tavallisemmat parlamentaarisen demokratian instituutiot). Suoran demokratian välineet (kansalaisoikeudet, Volksrechte, droits civiques) ovat valaliiton tasolla oikeus tehdä perustuslakialoite ja oikeus kansanäänestykseen (referendum). Molemmilla voidaan kumota parlamentin tekemiä päätöksiä. Vastaavat menetelmät ovat käytössä myös kantonien ja kuntien tasolla.
 Vaatimalla lain valaliiton laajuiseen kansanäänestykseen ryhmä kansalaisia voi kyseenalaistaa parlamentin jo hyväksymän lain, jos se saa kerättyä lakia vastaan vähintään 50 000 allekirjoitusta 100 päivän aikana. Tällöin sovitaan maanlaajuinen äänestyspäivä, jolloin äänioikeutetut päättävät lain lopullisesta hyväksymisestä määräenemmistöllä. Äänestys voidaan toteuttaa myös kahdeksan kantonin yhteisestä vaatimuksesta.
 Samoin perustuslakialoite sallii kansalaisten äänestää valaliiton tasolla lisäyksestä perustuslakiin, jos he saavat kerättyä 18 kuukauden sisällä 100 000 äänioikeutetun allekirjoitukset lisäyksen puolesta. Parlamentti voi tehdä ehdotetulle lisäykselle vastaehdotuksen, jolloin äänestäjien täytyy vaalipäivänä merkitä äänestyslippuun sekä ehdotuksen että vastaehdotuksen kohdalle, kannattavatko he niitä ja lisäksi merkitä, kumpaa ehdotusta he kannattavat, jos molemmat hyväksytään. Perustuslain lisäykset täytyy hyväksyä kaksinkertaisella enemmistöllä (valaliiton laajuinen kansanäänestys ja enemmistö eri kantonien äänestystuloksista).
 Kantonien ja kuntien tasolla voidaan vastaavalla tavalla äänestää muutoksista lakeihin ja lisäksi myös muun muassa taloudellisista päätöksistä, kuten muutoksista verotukseen tai suurista julkisista rakennusprojekteista. Äänestykseen vaadittavien allekirjoitusten määrä vaihtelee paikallisesti.
 Ulkosuhteet ja kansainväliset instituutiot
 Sveitsi on pitkään välttänyt joutumasta liittoihin, jotka voisivat vaatia suoria sotilaallisia, poliittisia tai taloudellisia toimia. Maa on ollut käytännössä puolueeton vuodesta 1515. Muut eurooppalaiset suurvallat tunnustivat sen puolueettomuuden jo Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1815. Sveitsistä tuli Yhdistyneiden kansakuntien jäsen vasta 10. syyskuuta 2002. Maaliskuussa 2002 järjestetyssä kansanäänestyksessä 54 prosenttia kansalaisista oli äänestänyt liittymisen puolesta. Sveitsillä on diplomaattisuhteet lähes kaikkien valtioiden kanssa, ja historiallisesti maa onkin toiminut usein välittäjänä kansainvälisissä kiistoissa. Maa ei kuulu Euroopan unioniin; sveitsiläiset ovat hylänneet liittouman jäsenyyden aiheeseen liittyvissä kansanäänestyksissä. Sveitsi on kuitenkin tehnyt EU:n kanssa useita alakohtaisia kahdenvälisiä sopimuksia.
 Epätavallisen suuri määrä kansainvälisiä järjestöjä on perustanut tukikohtansa Sveitsiin, osittain maan puolueettomuuden vuoksi. Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liike on syntynyt Genevessä, ja vaikka Sveitsi on yksi Yhdistyneiden kansakuntien uusimmista jäsenvaltioista, Geneven Kansojen palatsi on järjestön toiseksi merkittävin toimipaikka New Yorkin päämajan jälkeen. Se toimi alun perin Kansainliiton päämajana. Euroopan-päämajan lisäksi Sveitsissä on monia muitakin YK:n järjestöjä, kuten Maailman terveysjärjestö (WHO) ja Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) – yhteensä Genevessä toimii noin 200 kansainvälistä järjestöä. Kaupungissa sijaitsevat Euroopan yleisradiounionin päämaja ja Maailman talousfoorumi, joka tunnetaan parhaiten vuosittaisesta Davosissa järjestettävästä konferenssista, jossa poliitikot ja talousjohtajat keskustelevat maailman ongelmista.
 Eri puolella Sveitsiä toimii lisäksi useita urheilujärjestöjä. FIBA-koripalloliiton pääpaikka on Genevessä, UEFA:n (Union of European Football Associations) päämaja Nyonissa, FIFAn (Fédération Internationale de Football Association) ja IIHF:n (International Ice Hockey Federation) päämajat Zürichissä, Union Cycliste Internationale sijaitsee Aiglessa, Kansainvälinen olympiakomitea toimii Lausannessa ja niin edelleen.
 Armeija ja asevelvollisuus
 Sveitsin asevoimat muodostuvat maavoimista ja ilmavoimista (Schweizer Luftwaffe). Vuodesta 2005 Sveitsin asevoimat on tukenut EU:n rauhanturvaajien EUFOR-missiota Bosnia-Herzegovinassa Cougar-helikoptereillaan. Syyskuussa 2014 järjestetyssä kansanäänestyksessä yli 73 prosenttia äänestäjistä kannatti asevelvollisuuden säilyttämistä.
 Kantonit järjestävät kutsunnat, ja kirjalliset ohjeet palveluksesta armeijassa, väestönsuojelussa tai siviilipalveluksessa lähetetään kaikille 16-vuotiaille, myös naisille. Täytettyään 18 vuotta miehet ja vapaaehtoiset naiset osallistuvat yhden päivän kestävään tiedotustilaisuuteen, jossa kerrotaan eri vaihtoehdoista suorittaa asevelvollisuus. Palvelus suoritetaan joko aseellisena maa- tai ilmavoimissa, siviilipalveluksena tai väestönsuojelussa. Ne, jotka eivät suorita mitään edellä mainituista, maksavat kolmen prosentin suuruista lisäveroa 30-vuotiaaksi asti, poislukien vakavasti vammaiset.
 Sveitsiläisistä miehistä noin 60 prosenttia suorittaa varusmiespalveluksen. Sveitsissä on panostettu paljon väestönsuojeluun. Väestönsuojatilat ovat korkealuokkaisia, ja noin 17 prosenttia asevelvollisista koulutetaan väestönsuojelutehtäviin.
 Sveitsin armeijalla on ainutlaatuinen käytäntö aseiden suhteen. Maan armeija perustuu järjestelmään, jossa reserviläiset säilyttävät henkilökohtaista asettaan kotona myös varusmiespalveluksen jälkeen kertausharjoitusten välisenä aikana. Itse varusmieskoulutus muodostuu yhdestä 90 päivän peruskoulutusjaksosta ja sen jälkeen noin kolmen viikon kertausjaksoista kahden vuoden välein 42 ikävuoteen asti. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että suurella osalla alle 42-vuotiaista miehistä on kotonaan rynnäkkökivääri. Vuodesta 2007 ammuksia ei kuitenkaan enää säilytetä kotona joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Maassa ei ole valtakunnallista aserekisteriä, mutta arvioidaan, että kodeissa on 2–3 miljoonaa ampuma-asetta.
 Aluejako
 Sveitsin valaliitto koostuu 26 kantonista. Kantonit koostuvat yhteensä 2 212 kunnasta, ja lisäksi kantoneihin kuuluu 43 vesialuetta ja yksi maa-alue, jotka eivät kuulu mihinkään kuntaan (1. tammikuuta 2019). 18 kantonissa on myös hallinnollinen välitaso, jonka nimi vaihtelee kantonista toiseen. Saksankielisissä kantoneissa hallintoalueen nimi on yleisimmin Bezirk (myös Amtsbezirk, Wahlkreis tai Landesteil), ranskankielisissä district (myös retoromaaniksi Graubündenissä) ja italiankielisissä distretto. Hallintoalueita on kaikkiaan 148 (1.1.2013).
 *Näillä entisillä puolikantoneilla on liittokokouksessa vain yksi edustaja kahden sijaan.
 Kantonien asema on määritelty Sveitsin perustuslaissa, ja ne ovat muiden valtioiden osiin verrattuna hyvin itsenäisiä. Kaikki kantonit ovat valaliiton perustuslain mukaan tasaveroisia. Jokaisella kantonilla on oma perustuslakinsa, oma parlamenttinsa, hallintonsa ja oikeusistuimensa. Yksittäiset kantonit eroavat toisistaan kuitenkin paljon esimerkiksi pinta-alan ja asukasluvun suhteen. Pienimmässä kantonissa (Appenzell Innerrhoden) on vain noin 16 000 asukasta, suurimmassa (Zürich) noin 1,5 miljoonaa. Pinta-alaltaan pienin kantoni (Basel-Stadt) on vain 37 neliökilometrin suuruinen, laajin (Graubünden) yli 7 000 neliökilometriä. Sveitsin sisällä sijaitsee kaksi enklaavia: Saksalle kuuluva Büsingen ja Italialle kuuluva Campione d’Italia.
 Talous
 Sveitsi on yksi Euroopan vauraimmista maista. Euroopan talousyhteisön jäsenyys hylättiin kansanäänestyksessä joulukuussa 1992, mutta Sveitsi on avannut kauppaansa bilateraalisilla sopimuksilla. Maailman talousfoorumi (WEF) on useasti arvioinut Sveitsin maailman kilpailukykyisimmäksi valtioksi, muun muassa syksyllä 2011. Arvio perustuu sekä julkisiin tunnuslukuihin että yritysjohtajien haastatteluihin. WEF on myös nimennyt maan maailmantalouden vakaimmaksi valtioksi.
 Sveitsin talous perustuu koulutettuun ja erikoistuneeseen työvoimaan. Suurin sektori on palvelusektori (vuonna 2003 noin 72 prosenttia). Teollisuuden tuotteista tunnetaan ulkomailla perinteisesti parhaiten kellot, linkkuveitset, suklaa, viinit ja juustot. Maataloudesta elantonsa hankkii vain noin viisi prosenttia väestöstä, vaikka yli puolet pinta-alasta on maatalouteen sopivaa. Sveitsi on pitkään ollut sijoittajien suosiossa tiukan pankkisalaisuuden ja valuuttansa vakauden ansiosta. Veronkierto ei monissa tapauksissa anna Sveitsissä oikeutta rikkoa pankkisalaisuutta, mikä on tuonut sveitsiläisiin pankkeihin myös rahanpesua ja varallisuuden piilottamista. Vuonna 2004 sovittiin kuitenkin, että EU-kansalaisten varoja sveitsiläisissä pankeissa voidaan verottaa.
 Sveitsin merkittävimmät luonnonvarat ovat vesivoima, suola, puu ja maataloustuotteet. Sveitsin vuotuinen viennin arvo on noin 200 miljardia frangia. Merkittävimmät vientituotteet ovat lääkkeet ja vitamiinit, teollisuuden koneet ja laitteet, kellot, hienomekaniikka sekä sähkö- ja elektroniikkalaitteet. Erityisesti lääketeollisuus on kasvattanut osuuttaan: sen osuus viennin arvosta nousi 10 vuodessa (vuosina 2000–2010) 17 prosentista 30 prosenttiin, ja vuonna 2010 sen arvo oli 61 miljardia frangia. Samana vuonna kelloteollisuuden viennin arvo oli 16 miljardia frangia.
 Energia
 Sveitsin energiankulutus on yli 900 petajoulea vuodessa. Yli puolet energiasta on peräisin fossiilisista polttoaineista. Vuonna 2010 käytetystä energiasta 54 prosenttia tuotettiin öljyllä, 12,7 prosenttia maakaasulla ja 0,7 prosenttia kivihiilellä.
 Sähkö tuotetaan Sveitsissä suurimmaksi osaksi vesivoimalla (55 prosenttia) ja ydinvoimalla (40 prosenttia). Konventionaaliset fossiilisia polttoaineita tai uusiutuvia energianlähteitä käyttävät lämpövoimalat tuottavat noin viisi prosenttia kokonaistuotannosta. Vuonna 2010 Sveitsi kulutti 66,8 miljardia kilowattituntia sähköä ja tuotti 66,3 miljardia kilowattituntia. Kotitaloudet, teollisuus ja palvelut kuluttavat kukin noin kolmanneksen sähköstä. Vuonna 2003 sveitsiläiset hylkäsivät kaksi ydinvoiman vastaista lakiehdotusta: Moratorium Plus, joka olisi jatkanut uusien ydinvoimaloiden rakennuskieltoa, ja Strom ohne Atom, joka olisi johtanut ydinvoimaloiden alasajoon. Toukokuussa 2011, Fukushiman onnettomuuden jälkimainingeissa, Sveitsi ilmoitti ensimmäisenä Euroopan maana luopuvansa ydinvoimasta.
 Liikenne
 Sveitsissä on Euroopan tihein, yli 5 000 kilometrin pituinen rautatieverkko, joka kuljettaa noin 450 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Vuonna 2007 sveitsiläiset matkustivat rautateitse keskimäärin 2 103 kilometrin matkan, mikä tekee heistä maailman innokkaimpia rautatiematkustajia (ennen japanilaisia). Merkittävin rautatieliikennöijä on valtiollinen rautatieyhtiö SBB-CFF-FFS. Maassa on lisäksi useita kymmeniä kapearaiteisia rautateitä ja yksityisiä rautatieyhtiöitä. Esimerkiksi Graubündenin kantonissa toimii Rhätische Bahn -rautatieyhtiö, jonka verkostoon kuuluu myös kaksi Unescon maailmanperintöluetteloon otettua rautatielinjaa. AlpTransit-hankkeeseen liittyy useiden pitkien tunnelien rakentaminen Alppien läpi rautatieyhteyksien nopeuttamiseksi. Näistä pisin on Gotthardin pohjatunneli.
 Sveitsin maantieverkon pituus vuonna 2013 on yhteensä 71 528 kilometriä. Teistä 1 812 kilometriä on valtateitä (), joista 1 419 kilometriä oli moottoritietä (). Moottoriteiden käytöstä veloitetaan maksu: auton tuulilasiin kiinnitetään tarra (vignette), joka on voimassa kalenterivuosittain (14 kuukautta joulukuun alusta tammikuun loppuun).
 Sveitsin merkittävin lentoliikenteen solmukohta on Zürichin lentoasema. Vuonna 2016 lentoasemaa käytti lähes 28 miljoonaa matkustajaa. Kansainvälisiä lentokenttiä on Zürichin lisäksi Genevessä ja Baselissa. Merkittävin Sveitsissä toimiva lentoyhtiö on saksalaisen Lufthansan omistama Swiss, joka seurasi konkurssiin mennyttä kansallista Swissairia.
 Tiede ja teknologia
 Sveitsi on ollut jo kauan keskeinen kansainvälisen tutkimuksen maa. Se investoi 2,6 prosenttia bruttokansantuotteestaan tutkimukseen. Viime vuosina keskeisiä tutkimusaloja ovat olleet nanoteknologia, avaruustutkimus ja ilmastotutkimus. Monet Sveitsissä syntyneet ja asuneet tutkijat ovat saaneet Nobeleita. Vuoden 1975 jälkeen fysiikan Nobelin ovat saaneet vuonna 1986 Heinrich Rohrer ja vuonna 1987 Alexander Müller, kun taas kemian Nobelilla palkittiin vuonna 1991 Richard Ernst ja vuonna 2002 Kurt Wüthrich.
 Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus CERN toimii Geneven liepeillä Sveitsin ja Ranskan rajalla.
 Väestö
 Kielet ja etniset ryhmät
 Sveitsissä on 8,6 miljoonaa vakinaista asukasta, ja maa onkin suhteellisen tiheään asuttu. Sveitsi sijaitsee kolmen eurooppalaisen suurvallan kupeessa. Ne ovat kaikki vaikuttaneet maan kulttuuriin ja kielitilanteeseen.
 Sveitsin perustuslain mukaan maassa on neljä kansalliskieltä (): saksa, ranska, italia ja retoromaani. Liittovaltion viralliset kielet () ovat saksa, ranska ja italia, sillä täydennyksellä, että retoromaaninkielisellä on oikeus hoitaa virallisia asioitaan äidinkielellään. Kantonit määräävät viralliset kielensä itse.
 Saksaa (62,2 prosenttia väestöstä) puhutaan lähinnä maan pohjois-, itä- ja keskiosissa, ranskaa (22,9 prosenttia) lännessä, italiaa (8,0 prosenttia) etelässä ja retoromaania (0,5 prosenttia) kaakossa Graubündenin kantonissa. Myös englanti on laajassa käytössä; sitä ilmoitti käyttävänsä 5,8 prosenttia vakituisista asukkaista vuonna 2018. Muiden kielten käyttäjiä on 18,6 prosenttia Saksa on ainoa virallinen kieli 18 kantonissa, ranska neljässä kantonissa (Geneve, Jura, Neuchâtel, Vaud) ja italia yhdessä (Ticino). Sekä ranska että saksa ovat virallisia kieliä kolmessa kantonissa (Bern, Fribourg, Valais). Graubündenissä on kolme virallista kieltä: saksa, retoromaani ja italia. Retoromaania puhuu vain pieni vähemmistö, ja vuoteen 1996 saakka hallinnossa käytettiin vain saksaa, ranskaa ja italiaa. Kansallisella tasolla sillä ei ole juuri näkyvyyttä. Kielellä on viisi murretta, mutta virallisesti käytetään vain yhtä keinotekoisesti luotua kirjakieltä (Rumantsch Grischun).
 Sveitsissä puhuttu saksa kuuluu alemannimurteisiin ja sitä kutsutaan sveitsinsaksaksi (usein ”Mundart”). Se jakautuu edelleen useisiin pienempiin murteisiin, joiden puhujat kuitenkin yleensä ymmärtävät toisiaan. Tiedotusvälineissä ja kirjallisuudessa käytetty saksa, Schweizer Hochdeutsch, eroaa suuresti puhutusta kielestä ja sitä opetetaan kouluissa. Tämä saksan muoto eroaa lisäksi jonkin verran Saksassa käytetystä kirjakielestä. Samoin maan ranskankielisessä osassa on aiemmin puhuttu lukuisia murteita (patois), joista suurin osa on kuitenkin jo kuollut. Nämä murteet eivät ole ranskan vaan arpitaanin (franco-provençal) murteita. Sveitsissä käytetty ranska ei juuri eroa standardista ranskasta.
 Sveitsin kielitilanne on ollut keskustelunaiheena jo pitkään. Vaikka sveitsiläisillä on periaatteessa helppo pääsy muille kielialueille television ja radion kautta, muunkielisiä ohjelmia ei välttämättä juuri katsota, ja esimerkiksi kirjakaupoissa oman kielialueen ulkopuolella julkaistuja kirjoja ei ole yhtä hyvin saatavilla. Virallisissa tilaisuuksissa monet puhuvat omaa kieltään ja olettavat, että muut ymmärtävät sitä. Aina kielirajat eivät noudata maantieteellisiä rajoja; maan saksan- ja ranskankielisten alueiden välistä jakolinjaa kutsutaan vitsikkäästi nimellä ”Röstigraben” suositun ruokalajin mukaan. Jo vuonna 1850 satiirinen lehti Postheiri yhdisti kolme virallista kieltä uudeksi sveitsin kieleksi pilaillakseen parlamentin kustannuksella:
 Noin 2,2 miljoonaa ulkomaalaista muodostavat 25 prosenttia Sveitsin vakinaisesta väestöstä (31.12.2019). Osuus on suurin Geneven kantonissa (40 %) ja Basel-Stadtin kantonissa (37 %), pienin Appenzell Innerrhodenissa (11 %) ja Urissa (13 %). Kaikista Sveitsin asukkaista, sekä vakinaisesti että tilapäisesti asuvista (yhteensä 8,4 miljoonaa vuonna 2015), ulkomaalaisten osuus oli runsas 25 prosenttia eli noin 2,1 miljoonaa. Italialaiset (noin 320 000) ovat ulkomaalaisten suurin ryhmä, heidän jälkeensä tulevat saksalaiset (noin 310 000), portugalilaiset (noin 270 000), ranskalaiset (130 000) ja kosovolaiset (110 000). Suomalaisia, ilman Sveitsin kansalaisuutta, asui maassa vuoden 2015 lopulla 4 022 henkilöä.
 2000-luvulla sveitsiläiset ja ulkomaiset instituutiot ovat ilmaisseet huolensa erityisesti Sveitsin politiikassa lisääntyneestä ksenofobiasta. Tästä huolimatta ulkomaalaisten suuri osuus Sveitsin väestöstä ja maahanmuuttajien suhteellisen ongelmaton sopeutuminen maan oloihin ovat osoituksia maan avoimuudesta.
 Kaupungit
 Sveitsissä on tiheä kaupunkien verkko, jossa ydinkaupungit ja niitä ympäröivät pienemmät kaupungit täydentävät toisiaan muodostaen asutuskeskittymiä, agglomeraatioita. Sveitsiläisistä 73 prosenttia asui vuonna 2012 kaupunkimaisella alueella: kaupunkikeskuksissa ja niiden ympärysalueilla. Tilastollisesti määritellyissä kaupungeissa, vähintään 10 000 asukkaan kunnissa, asui 49 prosenttia asukkaista vuonna 2012. Väestönkasvu on kaupungeissa pienempiä kuntia suurempaa: vuosina 2005–2015 vähintään 10 000 asukkaan kaupunkien väestö kasvoi vuosittain keskimäärin 1,1 %, alle 10 000 asukkaan kuntien vastaavasti 0,6 %.
 Sveitsi on muuttunut maatalousvaltaisesta maasta kaupungistuneeksi maaksi 70 vuodessa. Vuoden 1935 jälkeen kaupunkimainen rakentaminen on vaatinut lähes yhtä paljon maa-alaa kuin edellisen 2 000 vuoden aikana. Kaupunkirakenteen hajoaminen vaikuttaa pohjoisen tasankoalueen lisäksi myös Juran alueella ja Alppien reunoilla.
 Tasankoalue Sveitsin Mittelland on hyvin tiheästi asutettu – väestötiheys on noin 450 henkeä neliökilometriä kohden – ja ihmisen kädenjälki on näkyvissä kaikkialla. Tämä maa-alue on käytetty tehokkaasti hyväksi. Metropolialueiden eli Zürichin, Geneven–Lausannen, Baselin ja Bernin painoarvo on kasvanut, ja niiden merkitys on kansainvälisesti suurempi kuin niiden asukasluvusta voisi päätellä. Zürich ja Geneve ovat lisäksi menestyneet erittäin hyvin elämänlaatua mittaavissa tutkimuksissa.
 Sveitsin väekkäimmät kaupungit ovat:
 1) vakinaiset ja tilapäiset asukkaat yhteensä
 Uskonto
 Sveitsissä ei ole virallista valtionuskontoa, ja perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Uskonnolliset asiat ovat kuitenkin kantonien vastuulla, ja suurin osa kantoneista Geneven ja Neuchâtelin kantoneita lukuun ottamatta tukee jotakin kristittyä kirkkokuntaa, katolista tai protestanttista. Näitä kirkkoja ja joissakin kantoneissa vanhakatolista kirkkoa ja juutalaisia seurakuntia tuetaan keräämällä kirkollisveroa seurakuntien jäseniltä ja joissakin tapauksissa myös yrityksiltä. Vuoden 2018 väestölaskennassa katolisia oli 35,2 prosenttia, reformoituja 23,1 prosenttia ja muita kristittyjä oli 5,6 prosenttia väestöstä. Muslimeja oli 5,3 prosenttia, juutalaisia 0,2 prosenttia ja muita uskontoja kannatti 1,3 prosenttia väestöstä. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 28,0 prosenttia väestöstä. Viime vuosina kristittyjen osuus on ollut selvässä laskussa ja uskontokuntiin kuulumattomien osuus on ollut selvässä kasvussa. Vuoden 2010 Eurobarometri-tutkimuksen mukaan 44 prosenttia sveitsiläisistä uskoi jumalaan, 39 prosenttia jonkinlaiseen henkeen tai elämänvoimaan, 11 prosenttia ei uskonut minkäänlaiseen yliluonnolliseen voimaan ja kuusi prosenttia ei osannut vastata.
 Koulutus
 Sveitsissä koulutukseen liittyvä päätöksenteko on kantonien tasolla, liittovaltiolla ei ole opetusministeriä, ja alueellisia eroja on paljon. Kouluvuoden ja koulu-uran pituus on kuitenkin päätetty liittovaltion tasolla. Koulutus muodostuu neljästä asteesta: esikoulu, alakoulu, kaksivaiheinen yläkoulu, korkea-aste ja aikuisopiskelu. Ala- ja yläkoulu ovat pakollisia, ja esikoulu on useissa kantoneissa pakollinen. Yksityiskouluja on, mutta suurin osa lapsista käy julkista koulua. Noin 16-vuotiaana oppivelvollisuus päättyy, ja nuoret voivat valita ammatillisen tai korkeakouluun tähtäävän opetuksen väliltä. Tämä vaihe kestää 3–4 vuotta, ja suurin osa nuorista (vuonna 2001–2002 90 % ikäluokasta) hankkii toisen asteen koulutuksen. Perinteisesti alakoulussa luetaan äidinkielen lisäksi toista kotimaista kieltä. Vuonna 2000 Zürichin kantoni alkoi opettaa alakoululaisille englantia. Jotkut saksankieliset kantonit seurasivat mallia.
 Sveitsissä on kaksi liittovaltion ylläpitämää teknillistä yliopistoa, EPFL Lausannessa ja ETH Zürich. Yliopistoja on 10, lisäksi on ammattikorkeakouluja ja opettajankoulutuslaitoksia sekä neljä muuta yliopistotason oppilaitosta.
 Kulttuuri
 Erityispiirteet
 Sveitsin alueellinen kielellinen jakautuminen tekee vaikeaksi puhua yhtenäisestä sveitsiläisestä kulttuurista. Sveitsin kulttuurista traditiota leimaavat yhteydet italian-, ranskan- ja saksankielisiin naapurimaihin. Myös monet ulkomaalaiset kirjailijat ja taiteilijat – kuten Voltaire, James Joyce ja Charles Chaplin – ovat asuneet tai asettuneet maahan. Muuttoliike voimistui erityisesti kansallissosialismin ja fasismin aikakaudella pakolaiskirjailijoiden muuttaessa Sveitsiin; heistä kuuluisin Saksasta tullut on epäilemättä Thomas Mann. Vastapainoksi moni sveitsiläinen taiteilija – kuten Le Corbusier, Paul Klee ja Jean-Luc Godard – on jättänyt maansa viedäkseen nimensä ulkomaille. Kuvataiteilijoista kuuluisimpia ovat Klee ja Alberto Giacometti. Tunnetuimpiin sveitsiläissyntyisiin arkkitehteihin lukeutuvat vuorostaan Le Corbusierin lisäksi Mario Botta ja Herzog & de Meuron.
 Vuorilla on pitkään ollut merkittävä vaikutus sveitsiläiseen kulttuuriin. Jo keskiajalla ne toimivat esteinä, jotka sallivat pienten yhteisöjen vastustaa ulkopuolisia valloitusyrityksiä, mutta toisaalta ulkoisten uhkien ympäröimien yhteisöjen piti liittoutua toistensa kanssa suojellakseen itseään. Sveitsiläisiä onkin välillä syytetty ”käpertymisestä kerälle”; esimerkiksi sveitsiläinen kirjailija Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947) piti maansa asukkaita toisaalta ”hyväkäytöksisinä, varovaisina ja tunnollisina” mutta toisaalta ”pikkumaisina”. Sveitsillä ja sveitsiläisillä on kuitenkin ollut merkittävä vaikutus eurooppalaiseen kulttuuriin, ja Euroopalle yhteiset kulttuuriaallot aina karolingisesta renessanssista ja romaanisesta arkkitehtuurista humanismiin ja reformaatioon ovat kukoistaneet maassa. Laajaa kulttuurista merkitystä on ollut muun muassa Zürichissä vuonna 1916 syntyneellä dadaismilla.
 Alpeilla ja niihin liittyvällä symboliikalla on muutoinkin ollut suuri merkitys Sveitsin kulttuurille ja kansalliselle identiteetille; nykyäänkin monilla vuoristoalueilla on vallalla talvisin eloisa hiihtokeskus- ja kesäisin vuorostaan patikointikulttuuri. Monilla alueilla on säilynyt perinteinen maanviljelys- ja paimenkulttuuri, ja kaupunkien ulkopuolella on lukemattomia pientiloja. Sveitsiläistä kansantaidetta pidetään yllä erilaisissa järjestöissä ympäri maata. Sen tärkeimpiä muotoja ovat musiikki, tanssi, runous, puukaiverrukset ja kirjonta. Perinteisen sveitsiläisen musiikin symboleiksi ovat nousseet alppitorvi ja jodlaus, yhdessä haitarin kanssa.
 Unescon maailmanperintöluettelossa on Sveitsistä 12 kohdetta: yhdeksän kulttuurikohdetta ja kolme luontokohdetta.
 Kirjallisuus
 Koska Sveitsin valaliitto oli perustamisestaan vuonna 1291 aina 1700-luvun loppuun saakka lähes kokonaisuudessaan saksankielistä aluetta, varhaisin sveitsiläinen kirjallisuus oli saksankielistä. Toisaalta ranskan vaikutus kasvoi Bernissä ja muualla jo 1700-luvun aikana, kun kieltä alettiin pitää muodikkaana. Varsinaista yhtenäistä sveitsiläistä kirjallisuutta ei ole, sillä maa koostuu useista kielialueista. Sveitsinsaksalaisen kirjallisuuden klassikoihin lukeutuvat Jeremias Gotthelf (1797–1854) ja Gottfried Keller (1819–1890). Myöhemmin 1900-luvulla vaikuttaneita kirjailijoita olivat Robert Walser (1878–1956), Max Frisch (1911–1991) ja Friedrich Dürrenmatt (1921–1990).
 Merkittäviä Sveitsissä vaikuttaneita ranskankielisiä kirjailijoita olivat 1700-luvulla ja 1800-luvun vaihteessa Jean-Jacques Rousseau (1712–1778) ja Germaine de Staël (1766–1817). Rousseau syntyi Genevessä, joka ei tosin tuolloin kuulunut Sveitsiin. 1900-luvulla kirjoittivat Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947), jonka romaanit kuvaavat ankarissa mutta kauniissa olosuhteissa asuvien talonpoikien ja vuoristolaisten elämää, ja Blaise Cendrars (s. Frédéric Sauser, 1887–1961). Kuuluisin sveitsiläinen kirjallinen luomus lienee kuitenkin Heidi, tarina isoisänsä kanssa Alpeilla elävästä orpotytöstä. Se oli yksi kaikkien aikojen suosituimmista lastenkirjoista ja sen kirjoittaja Johanna Spyri (1827–1901) laati myös muita samanaiheisia teoksia.
 Ruokakulttuuri
 Sveitsillä ei ole suurta synnynnäistä ruokaperinnettä. Sen sijaan sveitsiläiset ateriat lainaavat parhaimmistoa ranskalaisesta, italialaisesta ja saksalaisesta keittiöstä. Sveitsiläiset juustot, kuten appenzeller, emmental, gruyère ja sbrinzjuusto ovat tunnettuja maailmalla. Eri juustoista valmistetaan yhdessä valkoviinin kanssa fondueta, joka tarjoillaan kulhossa ja syödään leipäkuutioiden kera. Tyypillinen sveitsiläinen juustoruoka on myös raclette, joka sulatetaan sille omistetussa pannussa ja syödään muun muassa keitetyn perunan kera. Röstit – rapeat, rasvassa paistetut, paloitellut perunat – kuuluvat sveitsinsaksalaisten kansallisruokiin. Tuore kala, erityisesti ahven ja kirjolohi, on myös suosittua. Sveitsin suklaa on maailmankuulua. Mysli on lähtöisin Sveitsistä.
 Sveitsissä tuotetaan myös runsaasti viiniä. Merkittävimpiä viinialueita ovat lounaiset Valais’n ja Vaudin kantonit. Viljellyin punaviinirypälelajike on Pinot Noir (paikallisesti saksaksi Blauburgunder). Valkoviineistä eniten viljellään Gutedel-lajiketta, jota Sveitsissä kutsutaan nimellä Chasselas ja paikallisesti Valais’ssa nimellä Fendant. Vuonna 2004 tapahtuneen laillistamisen jälkeen maassa on jälleen alettu valmistaa myös neuchâtelilaiset juuret omaavaa absinttia. Juoma oli alun perin kielletty kansanäänestyksessä vuonna 1908. Kielto oli kirjattu vuodesta 1910 lähtien jopa valtioliiton perustuslakiin.
 Museot
 Sveitsissä on noin 1 100 museota. Niissä kävi vuonna 2013 yhteensä 21 miljoonaa vierasta. Suosituimmat museot ovat Luzernissa sijaitseva Sveitsin liikennemuseo (), jossa oli 519 000 kävijää vuonna 2013, Caillerin suklaamuseo () Broc’ssa (386 000 kävijää) sekä Chillonin linna Montreux’n lähellä (349 000 kävijää). Muita merkittäviä museoita ovat muun muassa Sveitsin kansallismuseo, Baselin taidemuseo sekä Winterthurissa sijaitseva tiedekeskus Swiss Science Center Technorama.
 Tiedotusvälineet
 Sveitsin perustuslaki takaa lehdistön- ja ilmaisunvapauden. Maan kansallinen uutistoimisto on ollut vuonna 1894 perustettu Schweizerische Depeschenagentur (SDA). Se tuottaa tietoja median käyttöön kolmella kielellä, saksaksi, ranskaksi ja italiaksi. SDA:n tuottamaa sisältöä ovat käyttäneet lähes kaikki Sveitsin tiedotusvälineet ja useat ulkomaiset tiedotusvälineet. Taloudellisten ongelmien paineesta SDA yhdistyi vuoden 2018 alussa kuvayhtiö-Keystonen kanssa, jolloin syntyi uusi sveitsiläis-itävaltalainen uutis- ja kuvatoimisto Keystone-SDA.
 Historiallisesti Sveitsissä on ollut maan kokoon nähden suurin määrä sanomalehtiä maailmassa, ja lähes kaikissa tärkeimmissä kaupungeissa ilmestyy ainakin paikallislehti. Vaikutusvaltaisimmat sanomalehdet ovat saksankieliset Tages-Anzeiger ja Neue Zürcher Zeitung sekä ranskankielinen Le Temps. Kulttuurin monimuotoisuuden ja lukuisten alueellisten identiteettien ansiosta lehtiä on paljon, mutta monet niistä ovat pieniä. Maan kielitilanteen vuoksi Sveitsissä on saatavilla suuri määrä ulkomaisia sanomalehtiä.
 Sveitsin yleisradio SRG SSR on vastuussa televisio- ja radio-ohjelmien tuotannosta maan kaikilla kielillä. Sillä on studioita kaikilla kielialueilla: radio-ohjelmia tuotetaan kymmenessä eri studiossa ja televisio-ohjelmia Genevessä, Zürichissä ja Luganossa. Laajan kaapeliverkon ansioista sveitsiläiset voivat katsoa useita ulkomaisia televisiokanavia, ja keskimääräisessä kodissa näkyykin yli 20 kanavaa. Vuonna 2017 noin 94 prosenttia sveitsiläisistä käytti Internetiä. Sveitsin valaliiton latinankielinen virallinen nimi on Confoederatio Helvetica, josta johdettua lyhennettä CH käytetään esimerkiksi valtion maatunnuksena Internetissä.
 Urheilu
 Hiihto, laskettelu, lumilautailu ja vuorikiipeily ovat Sveitsissä suosittuja, ja maan luonto sopiikin niiden harrastamiseen hyvin. Talviurheilulajeihin kuuluu myös rattikelkkailu, joka aloitettiin St. Moritzissa 1800-luvun lopulla. Ensimmäiset alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Sveitsin Mürrenissä vuonna 1931, ja St. Moritz vuorostaan toimi kahteen otteeseen talviolympialaisten pitopaikkana vuosina 1928 ja 1948. Menestyneitä sveitsiläisiä alppihiihtäjiä ovat esimerkiksi Pirmin Zurbriggen (neljä maailmancupin voittoa 1984–1990) ja Didier Cuche (neljä syöksycupin voittoa 2007–2011). Maastohiihtäjä Dario Cologna on myös menestynyt urheilija.
 Kaikkein suosituin urheilulaji on kuitenkin jalkapallo. Maan pääsarjassa Super Leaguessa pelaa kymmenen joukkuetta, ja Sveitsin jalkapallomaajoukkue on pelannut kymmenen kertaa maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksessa (viimeksi 2014). Elokuussa 2017 se oli FIFA:n rankingissa sijalla 4. Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008 pelattiin Sveitsissä ja Itävallassa. Myös jääkiekko on suosittua; Sveitsin korkein liigataso on nimeltään National League A. Viimeksi maa toimi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen isäntänä vuonna 2009.
 Jääkiekko on yksi maan suosituimmista joukkueurheilulajeista, joka kilpailee jalkapallon kanssa katsojamäärissä sekä TV-katsojissa. NHL:ssä on pelannut ja pelaa yhä muutamia hyviä sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita. Sveitsin jääkiekkomaajoukkue pelaa korkeimmalla tasolla MM-kilpailuissa. Sveitsi on voittanut useamman kerran hopeaa sekä pronssia MM-kilpailuista. Tunnettuja sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita ovat muiden muassa Jonas Hiller, Roman Josi ja Timo Meier.
 Lentopallo lienee naisten keskuudessa suosituin joukkueurheilulaji – koripallo on vuorostaan suosittua erityisesti ranskankielisellä alueella, käsipallo saksankielisellä. Salibandyssä (Unihockey) naisten maajoukkue voitti maailmanmestaruuden vuonna 2005. Sveitsistä on tullut myös menestyneitä tennispelaajia, kuten Roger Federer, Stanislas Wawrinka ja Martina Hingis.
 Perinteisiin sveitsiläisiin urheilulajeihin kuuluu sveitsiläinen paini eli Schwingen. Sitä harrastetaan erityisesti maaseudulla. Vastaavanlainen perinteinen laji on Hornussen, jossa kiekko lyödään mailalla ilmaan.
 Lähteet
 Viitteet
 Aiheesta muualla
 Sveitsi Google Mapsissa
 Sveitsin Ystävät Suomessa ry. (SYS)
 Seulonnan keskeiset artikkelit
 41.3 Keski-Eurooppa