text:
 |
 52013PC0173
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska unionens organ för samarbete och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) om upphävande av beslut 2009/371/RIF och 2005/681/RIF /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Europeiska polismyndigheten (Europol)
 grundades som ett mellanstatligt organ med sina stadgar reglerade av en
 konvention som undertecknats av medlemsstaterna och trädde i kraft 1999. Med
 stöd i ett rådsbeslut som antogs 2009 blev Europol ett organ med finansiering
 genom EU:s budget.
 Europols uppgift är att stödja nationella
 brottsbekämpande myndigheter i deras insatser och ömsesidiga samarbete för att
 förebygga och bekämpa allvarlig brottslighet och terrorism. Europols uppgift är
 att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter och tillhandahålla straffrättslig analys för att bistå de
 nationella polismyndigheterna i genomförandet av gränsöverskridande
 utredningar.
 I artikel 88 i fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt fastslås det att Europol ska regleras genom en
 förordning som ska antas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Enligt
 samma artikel ska också medlagstiftarna fastställa förfarandena för den demokratiska
 kontroll av Europols verksamhet som Europaparlamentet utför tillsammans med de
 nationella parlamenten.
 Europeiska polisakademin (Cepol) inrättades
 2005, som ett EU-organ med ansvar för fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning,
 och verkar för att underlätta samarbetet mellan nationella polismyndigheter
 genom att anordna kurser inriktade på europeiskt polisarbete. Akademin utformar
 också gemensamma kursplaner i särskilda ämnen, sprider relevanta
 forskningsresultat och bästa praxis, samordnar ett utbytesprogram för högre
 polistjänstemän och fortbildningspersonal. Dessutom kan den fungera som partner
 när EU beviljar bidrag till specifika projekt.
 I Stockholmsprogrammet – ett öppet och
 säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd[1]
 uppmanas Europol av Europeiska rådet att utvecklas till ”ett nav för
 informationsutbyte mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, en
 tjänsteleverantör och en plattform för brottsbekämpande myndigheter”. Rådet
 efterlyser också europeiska fortbildningsprogram och utbytesprogram för alla
 berörda yrkesverksamma inom rättsväsendet nationellt och på EU-nivå, med CEPOL
 som en viktig aktör för att garantera den europeiska dimensionen.
 I sitt meddelande EU:s strategi för den
 inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare Europa[2]
 framhöll kommissionen de viktigaste utmaningarna, principerna och riktlinjerna
 för att hantera säkerhetsfrågor inom EU, och föreslog ett antal åtgärder med
 deltagande av Europol och Cepol för att ta itu med de risker som allvarlig
 brottslighet och terrorism utgör för säkerheten.
 Under de det senaste årtiondet har den
 allvarliga och organiserade brottsligheten ökat samtidigt som brotten blivit
 mer varierade[3]. Enligt Europol’s EU Serious and
 organised crime threat assessment 2013 (Socta 2013) (Europols bedömning
 av den allvarliga organiserade brottslighetens hot mot EU 2013) är
 ”allvarlig och organiserad brottslighet en alltmer dynamisk och komplex
 företeelse som fortsatt utgör ett hot mot EU:s säkerhet och välstånd.”[4] I
 studien noteras också att ”globaliseringseffekterna i samhället och ekonomin
 också har påskyndat framväxten av betydande nya former av brottslig verksamhet
 som bygger på att kriminella nätverk utnyttjar kryphål i lagstiftningen,
 internet och förhållanden som hänger samman med den ekonomiska krisen för att
 generera olagliga vinster med låg risk.”[5] Internet utnyttjas till att
 organisera och utöva brottslig verksamhet genom att användas som
 kommunikationsverktyg, marknadsplats, rekryteringsbas och finansieringstjänst. Internet
 underlättar också nya former av it-brott, betalkortsbedrägerier och
 distribution av barnpornografiskt material[6].
 Grova brott tillfogar därför i allt högre grad
 offren både allvarlig skada och stora ekonomiska förluster samt undergräver
 dessutom den känsla av säkerhet som är en förutsättning för att människor i
 praktiken ska kunna utöva sin frihet och sina individuella rättigheter. Brott
 såsom människohandel[7], handel med otillåtna preparat[8]
 och skjutvapen[9], ekonomiska brott såsom korruption[10],
 bedrägeri[11] och penningtvätt[12]
 samt it-brottslighet[13] inte bara hotar den personliga och
 ekonomiska säkerheten för människor i EU, utan genererar också enorma vinster
 som stärker de kriminella nätverkens makt och berövar myndigheterna
 välbehövliga intäkter. Terrorismen utgör fortfarande ett av de största hoten
 mot EU:s säkerhet, i och med att samhällena i Europa fortfarande är sårbara för
 terroristattacker[14].
 Brottsligheten är en av de fem saker som
 EU-medborgare oroar sig för mest[15]. På frågan om vad EU-institutionerna främst
 bör inrikta sig på, hamnar kampen mot brottsligheten på fjärde plats[16].
 I en färsk undersökning uttrycker de flesta av EU:s internetanvändare stor oro
 för it-säkerheten och it-brottsligheten[17].
 I detta sammanhang behövs EU:s organ för att
 på ett effektivt sätt och ändamålsenligt stödja det brottsbekämpande
 samarbetet, informationsutbytet och fortbildningen.
 I den gemensamma strategin om decentraliserade
 EU-myndigheter, som godkändes av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i
 juli 2012[18], fastställs styrelseprinciperna för sådana
 byråer som Europol och Europeiska polisakademin. I den gemensamma strategin
 anges också att ”sammanslagning bör övervägas i de fall då organens respektive
 uppgifter överlappar varandra, där synergier kan övervägas eller när organ vore
 mer effektiva om de ingick i en större struktur”.
 En sammanslagning av Europol och Cepol till
 ett enda organ, med säte i Europols nuvarande huvudkontor i Haag skulle leda
 till betydande synergieffekter och effektivitetsvinster. Om de praktiska
 kunskaperna från det operativa polissamarbetet kombinerades med Cepols
 sakkunskap på utbildnings- och fortbildningsområdet, skulle det stärka banden
 och skapa synergieffekter mellan dessa två områden. Genom kontakter mellan den
 operativa och undervisande personalen inom ett enda organ skulle
 fortbildningsbehoven lättare kunna identifieras, vilket skulle göra EU:s
 fortbildning mer ändamålsenlig och fokuserad till gagn för EU:s polissamarbete
 totalt sett. Stödfunktionerna inom de båda organen skulle kunna slås ihop till
 en enda, och de medel som därigenom frigjordes skulle kunna satsas på centrala
 operativa och fortbildningsinriktade funktioner. Detta är särskilt viktigt i
 ett ekonomiskt sammanhang, där medlemsstaternas och EU:s resurser är knappa och
 där det kanske annars inte skulle finnas några medel till att stärka EU:s fortbildning
 inom brottsbekämpningen.
 Därför innehåller föreliggande förslag till
 förordning en rättslig ram för ett nytt Europol som ska efterträda och ersätta
 Europol i den form som det inrättades genom rådets beslut 2009/371/RIF av den 6
 april 2009 om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol) och Cepol som
 inrättades genom rådets beslut 2005/681/RIF om inrättande av Europeiska
 polisakademin (Cepol).
 Förslaget är förenligt med Lissabonfördragets
 krav, Stockholmsprogrammets prognoser, de prioriteringar som anges i strategin
 för den inre säkerheten i praktiken och den gemensamma ansatsen till EU:s
 decentraliserade organ.
 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED
 BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 Förberedelserna inför reformen av Europol,
 Cepol och EU:s fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning diskuterades
 under 2010 och 2011 av kommissionen, företrädare för Europaparlamentet,
 Europeiska unionens råd, Europols styrelse, Cepols ledningsorgan och
 företrädare för de nationella parlamenten.
 I enlighet med sin politik för bättre
 lagstiftning har kommissionen genomfört två konsekvensanalyser av de politiska
 alternativen rörande Europol och Cepol[19].
 Konsekvensanalysen avseende Europol bygger på
 de båda politiska målen ökad information till Europol från medlemsstater och
 inrättandet av en databehandlingsfunktion som gör att Europol till fullo kan
 bistå medlemsstaterna när det gäller att förebygga och bekämpa allvarlig
 brottslighet och terrorism. Två alternativ diskuterades med avseende på det
 förra målet: i) att fastställa en rättslig förpliktelse för medlemsstaterna att
 överlämna uppgifter till Europol, skapa incitament och en mekanism för
 rapportering om de enskilda medlemsstaternas resultat, samt ii) att erbjuda
 Europol tillgång till relevanta nationella straffrättsliga databaser utifrån
 principen ”träff/icke träff”. Två alternativ avhandlades med avseende på det
 politiska målet att inrätta en databehandlingsfunktion: i) en sammanslagning av
 nuvarande två analysregister till ett, och ii) en ny databehandlingsfunktion
 med rättssäkerhetsgarantier som innebär att dataskyddsprinciper med särskild
 tonvikt vid inbyggda integritetsskydd införs.
 Konsekvensbedömningen avseende Cepol grundades
 på de två politiska målen att i) erbjuda bättre kvalitet samt mer samlad och
 konsekvent fortbildning om gränsöverskridande brottslighet för fler tjänstemän
 inom brottsbekämpning och ii) inrätta en ram för att uppnå detta i linje med
 den gemensamma strategin för decentraliserade EU-organ. Innan kommissionen lade
 fram sitt program för fortbildning inom brottsbekämpning, som kommer att kräva
 extramedel för att kunna genomföras, granskades olika alternativ, bl.a. att
 stärka och anpassa Cepol som fristående myndighet men också möjligheten att slå
 samman samtliga eller vissa av Cepols och Europols funktioner till ett nytt
 Europolorgan.
 I enlighet med kommissionens vedertagna metod
 fick en avdelningsövergripande styrgrupp i uppgift att bedöma vart och ett av
 alternativen med avseende på dess följder för säkerheten, kostnaderna (också
 för EU-institutionernas budget) och för de grundläggande rättigheterna.
 Analysen av de övergripande konsekvenserna
 ledde till en utveckling av det alternativ som föredras, vilket har införlivats
 i föreliggande förslag. Om det genomförs, kommer detta enligt bedömningen att
 ytterligare stärka effektiviteten inom Europol i egenskap av organ som redan
 ger tjänstemän inom brottsbekämpning i EU ett omfattande stöd.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA
 ASPEKTER
 Artiklarna 88 och artikel 87.2 b i fördraget
 om Europeiska unionens funktionssätt utgör förslagets rättsliga grund.
 Lagstiftningsförslagets mål och innehåll
 Förslaget har följande syften:
 ·
 Anpassa Europol till Lissabonfördragets krav genom
 att inrätta den rättsliga ramen för Europol samt genom att införa en mekanism
 för kontroll av Europols verksamhet som skulle åligga Europaparlamentet att
 genomföra under medverkan av de nationella parlamenten. Därigenom skulle
 Europols demokratiska legitimitet och ansvarighet inför EU-medborgarna ökas.
 ·
 Uppnå målen i Stockholmsprogrammet genom att
 omvandla Europol till ”ett nav för informationsutbyte mellan medlemsstaternas
 brottsbekämpande myndigheter” och utarbeta europeiska fortbildningsprogram och
 utbytesprogram för samtliga berörda yrkesverksamma inom brottsbekämpning
 nationellt och på EU-nivå.
 ·
 Ge Europol nya behörigheter, så att myndigheten kan
 erbjuda medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter ett starkare stöd.
 Europol skulle också ta över Cepols nuvarande uppdrag att fortbilda tjänstemän
 inom brottsbekämpning och utveckla ett program för fortbildning av tjänstemän
 inom brottsbekämpning. Dessutom skulle det ge Europol möjligheten att utveckla
 europeiska centrum för specialistkompetens i syfte att bekämpa vissa typer av
 brottslighet som omfattas av Europols mål, t.ex. det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet.
 ·
 Garantera Europol en stark ordning för
 personuppgiftsskydd, särskilt för att garantera att Europols uppgiftsskyddsombud
 är helt oberoende, kan agera på ett verksamt sätt och har tillräckliga
 befogenheter att ingripa.
 ·
 Förbättra Europols styrelseformer genom att
 eftersträva ökad effektivitet och anpassa myndigheten till de principer som
 anges i den gemensamma strategin om decentraliserade EU-organ.
 Enligt förslaget kan målen uppnås på följande
 sätt:
 1. Anpassa Europol till Lissabonfördragets
 krav och öka myndighetens ansvarighet
 I förordningen säkerställs att Europols
 verksamhet kontrolleras av demokratiskt valda representanter för
 EU-medborgarna. De föreslagna bestämmelserna är förenliga med kommissionens
 meddelande från 2010 om förfarandena för den demokratiska kontroll av Europols
 verksamhet som Europaparlamentet utövar under medverkan av de nationella
 parlamenten[20].
 Europaparlamentet och de nationella
 parlamenten kommer särskilt att
 ·
 erhålla information genom de årliga
 verksamhetsrapporterna och den årligen återkommande slutredovisningen,
 ·
 för kännedom få ta del av hotbildsbedömningar,
 strategiska analyser och allmänna lägesrapporter med avseende på Europols mål
 samt på resultaten av studier och utvärderingar som beställts av Europol, och
 arbetsmetoder som överenskommits med myndigheterna i tredjeland för att
 genomföra internationella avtal som ingåtts av Europeiska unionen med det
 berörda tredjelandet,
 ·
 för kännedom få ta del av de fleråriga respektive
 årliga arbetsprogram som antagits,
 ·
 få rapporter om omfattningen av och kvaliteten på
 den information som Europol får av respektive medlemsstat och om de nationella
 enheternas resultat,
 ·
 med beaktande av diskretions- och tystnadsplikten
 kunna diskutera frågor som rör Europol med den verkställande direktören och
 styrelsens ordförande.
 Därutöver kommer Europaparlamentet att
 ·
 fullgöra sin funktion som budgetmyndighet.
 Parlamentet kommer särskilt att få ta del av beräkningar, rapporten om
 budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för budgetåret, kunna
 begära in de uppgifter som krävs för att bevilja ansvarsfrihet och ge
 verkställande direktören ansvarsfrihet i fråga om genomförandet av budgeten,
 ·
 rådfrågas angående Europols fleråriga arbetsprogram,
 ·
 för kännedom få ta del av Europols årliga
 arbetsprogram,
 ·
 kunna bjuda in kandidaten till posten som
 verkställande direktör för Europol eller en av styrelsen utsedd vice
 verkställande direktör att höras av parlamentets behöriga utskott,
 ·
 kunna uppmana den verkställande direktören att
 besvara utskottets frågor om verksamhetsresultaten.
 För att Europaparlamentet ska kunna utöva
 kontroll samtidigt som sekretess för den operativa informationen garanteras,
 måste Europol och Europaparlamentet ingå samarbetsavtal om tillgång till
 säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och känsliga uppgifter som behandlas
 av eller genom Europol, men som inte belagts med sekretess.
 2. Europol som ett nav för
 informationsutbyte mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter
 Syftet med förslaget är att främja utbudet av
 uppgifter som medlemsstaterna överlämnar till Europol för att därigenom
 förbättra Europols underrättelsearbete på ett sådant sätt att myndigheten mer
 effektivt kan bistå medlemsstaterna och förse EU:s politiska ledning med bättre
 information. Detta görs genom att öka medlemsstaternas skyldighet att förse
 Europol med relevanta uppgifter. Ett incitament erbjuds genom en utvidgning av
 de brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att erhålla ekonomiskt stöd till
 gränsöverskridande utredningar som avser andra områden än förfalskning av
 euron. En rapporteringsmekanism införs för att övervaka omfattningen av
 medlemsstaternas överföring av uppgifter till Europol.
 För att Europol lättare ska kunna göra
 kopplingar mellan uppgifter som myndigheten redan förfogar över och sedan
 analysera dem omformas myndighetens strukturer för databehandling. Databaser
 eller system definieras inte längre på förhand i förordningen, utan i stället
 antas en strategi för inbyggt integritetsskydd och fullständig transparens gentemot
 Europols uppgiftsskyddsombud och Europeiska datatillsynsmannen. Höga nivåer på
 uppgiftsskydd och säkerhetsnormer uppnås genom tillämpning av
 rättssäkerhetsgarantier på särskilda typer av uppgifter. I förordningen ges en
 ingående beskrivning av syftet med databehandlingen (samkörning, strategiska
 analyser eller andra analyser av allmän karaktär samt operativa analyser i
 särskilda fall), källorna och vem som kan få tillgång till uppgifterna. Det finns
 också förteckningar över kategorier av personuppgifter och registrerade
 personer, vilkas uppgifter får samlas in i samband med varje specifik uppgiftsbehandling.
 Därmed skulle Europol kunna anpassa sin it-struktur till framtida utmaningar
 och behoven bland de brottsbekämpande myndigheterna i EU. När den väl införts
 skulle Europol kunna sammankoppla och analysera relevanta uppgifter, snabbare
 se tendenser och mönster samt begränsa lagringen av uppgifter på flera ställen.
 Samtidigt garanteras ett gott skydd för personuppgifterna. Efterlevnaden av
 dessa standarder kommer att kontrolleras av Europeiska datatillsynsmannen.
 På detta sätt skulle Europols analytiker kunna
 skapa sig en bredare bild av den grova brottsligheten och terrorismen inom EU.
 De skulle snabbt kunna urskilja trender och mönster inom hela det
 straffrättsliga området och utarbeta fördjupade och bättre
 underrättelserapporter för att stödja medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter.
 3. Nya ansvarsområden: fortbildning och
 utveckling av EU-centrum för bekämpande av specifika brott
 För att EU:s polisiära arbete ska kunna ge
 synergieffekter och för att till fullo genomföra EU:s fortbildningsprogram för
 tjänstemän inom brottsbekämpning på det sätt som föreslås parallellt med denna
 förordning[21], kommer Europol att ta över och bygga
 vidare på de uppgifter som tidigare utförts av Cepol. Tätare band mellan
 fortbildning och operativt arbete kommer att leda till en mer målinriktad och
 ändamålsenlig fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning.
 Genom en ny avdelning kallad Europolakademin
 kommer Europol att ansvara för att stödja, utveckla, tillhandahålla och
 samordna fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning på strategisk nivå,
 och inte bara (vilket är fallet enligt nuvarande Cepolbeslut) för högre
 polistjänstemän. Genom dessa åtgärder tillgodoses behoven av medvetenhet och
 kunskap om internationella instrument och EU-instrument, främjande av
 gränsöverskridande samarbete, specialkunskaper inom vissa straffrättsliga eller
 polisiära ämnesområden och förberedelse för deltagande i EU:s civila
 polisuppdrag i tredjeland. Akademin kommer att ansvara för utveckling och
 utvärdering av undervisningsmaterial med utgångspunkt i resultaten av de
 regelbundet återkommande bedömningarna av fortbildningsbehovet. Den kommer
 också att bidra till forskning och arbeta för att på lämpligt sätt upprätta
 partnerskap med unionens organ och icke-offentliga akademiska institutioner.
 Styrelsens sammansättning, roll och arbetssätt
 återspeglar Europols nya ansvar för fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning,
 liksom bästa praxis enligt den gemensamma strategin om EU:s decentraliserade
 myndigheter.
 En vetenskaplig kommitté för fortbildning
 kommer att bistå styrelsen för att garantera och utveckla den vetenskapliga kvaliteten
 i Europols fortbildningsinsatser.
 För att stärka EU:s kapacitet för bekämpning
 av specifika typer av brott som kräver särskilda gemensamma ansträngningar får
 Europol en möjlighet att utveckla centrum för att bekämpning av särskilda
 former av brottslighet, till exempel det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet.
 Sådana it-brottscentrum, där olika strategier
 för bekämpning av särskilda former av brottslighet integreras, skulle ge
 medlemsstaternas åtgärder ett mervärde. De skulle till exempel kunna fungera
 som informationscentrum, samla sakkunskap till stöd för medlemsstaterna i deras
 kapacitetsuppbyggnad, bidra med stöd till medlemsstaternas utredningar eller
 fungera som gemensam röst för europeiska förundersökningsledare i
 brottsutredningar på det specifika området.
 4. Tillförlitliga system för uppgiftsskydd
 I förslaget skärps de regler om uppgiftsskydd
 som gäller Europols verksamhet. Särskilt vidtas följande åtgärder:
 ·
 Europols nuvarande fristående ordning för
 uppgiftsskydd förstärks ytterligare genom att den till stor del bygger på
 principerna i förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då
 gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och
 om den fria rörligheten för sådana uppgifter[22]. Eftersom det i förklaring
 21, som är fogad till fördraget, medges att särskilda förhållanden gäller på
 området straffrättsligt samarbete och polissamarbete, har Europols regler om
 skydd av personuppgifter anpassats till andra instrument som är tillämpliga på
 området polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Det rör sig i synnerhet
 om konvention nr 108[23] och Europarådets rekommendation nr R (87)[24]
 samt rådets rambeslut 2008/977 om skydd av personuppgifter som behandlas inom
 ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete[25].
 Därigenom försäkras en hög skyddsnivå för individen med avseende på hantering
 av personuppgifter, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till de särskilda
 omständigheterna inom brottsbekämpning.
 ·
 Medlemsstaterna får indirekt tillgång till
 personuppgifter som innehas av Europol och som rör operativa analyser genom ett
 system byggt på träff/icke träff: En automatisk jämförelse genererar en anonym
 träff ifall den ansökande medlemsstatens uppgifter motsvarar Europols
 uppgifter. Motsvarande personuppgifter eller uppgifter om det enskilda fallet
 tillhandahålls endast som svar på en separat förfrågan.
 ·
 Behandling av personuppgifter om brottsoffer,
 vittnen, andra personer än misstänkta och minderåriga är förbjuden, om detta
 inte är absolut nödvändigt. Denna begränsning gäller även uppgifter om ras
 eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religion eller tro, medlemskap i
 fackförening samt uppgifter om hälsa eller sexualliv (känsliga
 personuppgifter). Känsliga personuppgifter får endast behandlas om de
 kompletterar andra personuppgifter som redan behandlas av Europol. Europol är
 skyldigt att var sjätte månad förse Europeiska datatillsynsmannen med en
 översikt över alla känsliga personuppgifter. Slutligen kan inga beslut med
 rättsliga följder för den registrerade fattas enbart på grundval av
 automatiserad behandling av känsliga personuppgifter, såvida inte detta tillåts
 enligt EU-rätt, nationell rätt eller av Europeiska datatillsynsmannen.
 ·
 För att öka öppenheten, förstärks individens rätt
 att få tillgång till personuppgifter som innehas av Europol. Den information
 som Europol måste lämna ut till en enskild person som begär tillgång till sina
 personliga uppgifter är den som anges i förordningen.
 ·
 I förslaget fastställs tydliga regler om
 ansvarsfördelningen med avseende på uppgiftsskyddet, och i synnerhet får
 Europol ansvaret för att regelbundet se över det fortsatta behovet av att lagra
 personuppgifter.
 ·
 Kravet på diarieföring och dokumentation ska
 utvidgas och inte längre bara omfatta tillgång till uppgifter, utan också
 erbjuda flera valmöjligheter på databehandlingsområdet, till exempel insamling,
 ändring, åtkomst, utlämning, samkörning och utplåning. För att säkerställa en
 bättre kontroll av användningen av uppgifter och ökad klarhet i fråga om vem
 som har behandlat dem, ska det inte vara möjligt att ändra uppgifterna i
 diariet.
 ·
 Den enskilde kan vända sig till Europol för
 ersättning för olaglig databehandling eller någon annan åtgärd som är oförenlig
 med bestämmelserna i denna förordning. I varje sådant fall är Europol och den
 medlemsstat där skadan skett gemensamt och solidariskt ansvariga (Europol på
 grundval av artikel 340 i fördraget och medlemsstaten på grundval av sin
 nationella lagstiftning).
 ·
 Rollen för Europols yttre datatillsynsmyndighet
 stärks. Europeiska datatillsynsmannen kommer att vara behörig att övervaka Europols
 behandling av personuppgifter. Därigenom säkerställs fullständig
 överensstämmelse med kriterierna för oberoende som fastställs i domstolens
 rättspraxis och, till följd av datatillsynsmannens tillsynsbefogenheter, att
 tillsynen verkligen utförs.
 ·
 De nationella dataskyddsmyndigheterna förblir
 emellertid ansvariga för tillsynen över den berörda medlemsstatens
 registreringar, sökningar och överföringar av personuppgifter till Europol. De
 förblir också ansvariga för att pröva om sådana registreringar, sökningar eller
 överföringar inte kränker den registrerades rättigheter.
 ·
 I förordningen införs inslag av ”gemensam tillsyn”
 av uppgifter som överförs till och behandlas vid Europol. I specifika frågor
 som kräver ett nationellt ingripande, samt för att säkerställa en enhetlig
 tillämpning av denna förordning inom hela Europeiska unionen, bör Europeiska
 datatillsynsmannen och de nationella tillsynsmyndigheterna, var och en inom
 ramen för sin behörighet samarbeta.
 5. Förbättrade styrelseformer
 Genom förslaget förbättras förvaltningen av
 Europol, vilket sker genom att eftersträva effektivitetsvinster, effektivisera
 förfaranden, särskilt i fråga om styrelsen och den verkställande direktören,
 samt genom att anpassa Europol till principerna i den gemensamma strategin om
 EU:s decentraliserade myndigheter.
 Kommissionen och medlemsstaterna bör vara
 företrädda i Europols styrelse för att effektivt kunna övervaka myndighetens
 arbete. För att återspegla den nya byråns dubbla uppdrag – operativt stöd och
 fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning – ska de ordinarie
 styrelseledamöterna utses på grundval av sina kunskaper om samarbete på brottsbekämpnings
 område, medan suppleanterna ska utses på grundval av sina kunskaper om fortbildning
 av tjänstemän inom brottsbekämpning. Suppleanterna kommer att fungera som
 fullvärdiga ledamöter när fortbildning diskuteras eller blir föremål för
 beslut. Styrelsen kommer att bistås av en vetenskaplig kommitté för frågor som
 rör teknisk fortbildning (vetenskapliga fortbildningskommittén).
 Styrelsen ges nödvändiga befogenheter, i
 synnerhet för att fastställa budgeten, kontrollera budgetens genomförande, anta
 lämpliga finansiella bestämmelser och planeringsdokument, utarbeta öppna
 förfaranden för de beslut som ska fattas av den verkställande direktören för
 Europol, anta den årliga verksamhetsrapporten och utse en verkställande
 direktör.
 För att rationalisera beslutsprocessen får
 styrelsen också besluta att inrätta en direktion. En sådan mindre direktion,
 som också skulle innehålla en representant för kommissionen, kunde i högre grad
 involveras i kontrollen av Europols verksamhet i syfte att förstärka tillsynen
 av det administrativa arbetet och budgetförvaltningen, särskilt i
 revisionsfrågor.
 För att säkerställa att Europols löpande
 verksamhet bedrivs på ett effektivt sätt, bör den verkställande direktören vara
 dess legala företrädare och ledare för verksamheten. Den verkställande
 direktören är helt oberoende i fullgörandet sina uppgifter och säkerställer att
 Europol utför de uppgifter som anges i denna förordning. Den verkställande
 direktören bör särskilt ansvara för att förbereda och planera underlag som
 läggs fram för beslut i styrelsen, genomföra de årliga och fleråriga
 arbetsprogrammen för Europol och utarbeta övriga planeringsdokument.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 En fullständig sammanslagning av Cepol och
 Europol kommer att leda till synergier och effektivitetsvinster. Besparingarna
 förväntas bli 17,2 miljoner euro under perioden 2015–2020, vilket motsvarar 14
 heltidsekvivalenter.
 Även om detta förslag kommer att dra nytta av
 besparingarna och bygga vidare på befintliga resurser, kommer ytterligare medel
 att krävas för att Europol både ska kunna utföra de nya arbetsuppgifter som rör
 fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning och, bland annat genom det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet, behandla och analysera det ökade
 informationsinflöde som väntas. Driften och vidareutvecklingen av det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet kommer att ta överlägset störst del av
 resurserna i anspråk. Samtidigt som det finns ett behov av dessa nya resurser,
 kommer Cepol och Europol också att bidra till den nuvarande personalnedskärningen
 med 5 procent inom EU:s samtliga organ, samt bidra med ytterligare tjänster
 till den pool för omfördelningar inom EU:s organ som kan användas till nya
 uppgifter och under uppbyggnaden av nya organ.
 Ytterligare 12 heltidsekvivalenter kommer att
 krävas för att utföra de nya arbetsuppgifter som rör fortbildning av tjänstemän
 inom brottsbekämpning, dvs. den verksamhet som krävs för att genomföra det
 europeiska programmet för fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning som
 föreslås parallellt med denna förordning. Personal till den nya fortbildningen
 kommer att kunna erhållas tack vare sammanslagningen av Cepol till Europol, som
 kommer att leda till besparingar på motsvarande 14 tjänster, vilket motsvarar
 lönekostnader om 10,1 miljoner euro under perioden 2015–2020. Genom att
 dra in 14 tjänster uppfyller Cepol kraven på personalnedskärning med 5 procent och
 ett bidrag till omfördelningspoolen. Dessutom kommer uppskattningsvis
 7,1 miljoner euro att sparas tack vare lägre kostnader för lokaler,
 utrustning och styrelseutgifter förr samma period. Omlokalisering av omkring 40
 personer från Cepols nuvarande kontor i Bramshill, Storbritannien, till Europol
 i Haag, Nederländerna, förväntas leda till begränsade engångskostnader,
 uppskattningsvis 30 000 euro. Storbritannien har dock meddelat sin avsikt
 att stänga kontoret i Bramshill, varför Cepol under alla omständigheter skulle
 behöva flyttas.
 Ytterligare tre heltidsekvivalenter kommer att
 behövas på grund av de ökande behoven att behandla uppgifter, med anledning av det
 ökade informationsinflöde till Europol som väntas följa av detta förslag (genom
 kombinationen av den ökade skyldigheten för medlemsstaterna att förse Europol
 med uppgifter, det ekonomiska stödet till individuella undersökningar och
 övervakningsrapporterna). Dessa ska gradvis tillsättas mellan 2015 och 2017,
 vilket leder till uppskattningsvis 1,8 miljoner euro i lönekostnader under
 perioden 2015–2020. Ungefär två tredjedelar av dessa kostnader kommer att
 kompenseras genom besparingarna till följd av sammanslagningen av Europol och
 Cepol: två heltidsekvivalenter kommer att säkras från de återstående två
 tjänster av de fjorton som sparas in som ett resultat av sammanslagningen.
 Ytterligare 41 heltidsekvivalenter kommer att
 rekryteras till det europeiska centrumet mot it-brottslighet under perioden
 2015–2020. I ett bifogat arbetsdokument från kommissionen beskrivs det vilka
 uppgifter personalen behövs till. Övriga kostnader för det europeiska centrumet
 mot it-brottslighet har beräknats till 16,6 miljoner euro för samma
 period. Under 2013, hade 44 heltidsekvivalenter redan tilldelats det europeiska
 centrumet mot it-brottslighet genom intern omplacering inom Europol och
 ytterligare 17 heltidsekvivalenter begärdes av Europol som en del av
 budgetförslaget för 2014.
 För att uppfylla krav på en personalnedskärning
 med 5 procent och bidra till omfördelningspoolen kommer 34
 heltidsekvivalenter att tas bort från Europol mellan 2015 och 2018 utöver de 12
 heltidsekvivalenter som kommer att tas bort redan 2014.
 Slutligen beräknas förslaget att kräva
 ytterligare resurser till Europeiska datatillsynsmannen motsvarande en
 heltidsekvivalent. Förändringen i personuppgiftsskyddet kommer att leda till
 besparingar på 3 miljoner euro för Europol mellan 2015 och 2020, vilket
 innebär att den nuvarande gemensamma tillsynsmyndigheten inte längre behöver bistå
 det gemensamma övervakningsorganet, och att ytterligare kostnader på 1,5
 miljoner euro för Europeiska datatillsynsmannen tillkommer under samma period.
 Sammanlagt uppgår därför de budgetmässiga
 effekterna av lagstiftningsförslaget till 623 miljoner euro för den
 sammanslagna byrå under perioden 2015–2020 plus de 1,5 miljoner euro som behövs
 till Europeiska datatillsynsmannen[26].
 2013/0091 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om Europeiska unionens organ för samarbete
 och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) om upphävande av beslut
 2009/371/RIF och 2005/681/RIF
 EUROPAPARLAMENTET
 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av
 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 88 och 87.2
 b,
 med beaktande av
 Europeiska kommissionens förslag,
 efter översändande av
 utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 efter att ha hört
 Europeiska datatillsynsmannen, och
 i enlighet med det
 ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1) Europol inrättades genom
 beslut 2009/371/RIF[27] som en EU-enhet, finansierad genom
 Europeiska unionens allmänna budget för att stödja och stärka medlemsstaternas
 behöriga myndigheters insatser och deras ömsesidiga samarbete vad gäller förebyggandet
 av och kampen mot organiserad brottslighet, terrorism och andra former av
 allvarlig brottslighet som berör två eller flera medlemsstater. Beslut
 2009/371/RIF ersättas av konventionen grundad på artikel K.3 i fördraget om
 Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå
 (Europolkonventionen)[28].
 (2) Enligt artikel 88 i fördraget
 ska Europol regleras genom förordningar i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet. Enligt samma artikel krävs även närmare bestämmelser
 för den demokratiska kontroll av Europols verksamhet som Europaparlamentet
 utövarunder medverkan av de nationella parlamenten. Därför är det nödvändigt
 att ersätta beslut 2009/371/RIF med en förordning som innehåller bestämmelser
 om parlamentarisk kontroll.
 (3) En europeisk polisakademi
 (nedan kallad Cepol) inrättades genom beslut 2005/681/RIF[29]
 att underlätta samarbetet mellan nationella polisstyrkor genom att organisera
 och samordna fortbildning med inriktning på europeiskt polisarbete.
 (4) I Stockholmsprogrammet – ett
 öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd [30]
 efterlyses en utveckling av Europol till att bli ”ett nav för
 informationsutbyte mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, en
 tjänsteleverantör och en plattform för brottsbekämpande myndigheter”. Efter en
 bedömning av Europols funktionssätt står det klart att myndighetens operativa
 effektivitet måste förbättras ytterligare för att uppnå detta mål. I
 Stockholmsprogrammet fastställs också målet att skapa en verklig europeisk brottsbekämpningskultur
 genom att inrätta europeiska fortbildnings- och utbytesprogram för alla berörda
 yrkesverksamma inom brottsbekämpning, såväl nationellt som på EU-nivå.
 (5) Storskaliga kriminella
 nätverk och terrorism utgör betydande hot mot såväl unionens inre säkerhet som
 medborgarnas säkerhet och försörjning. Tillgängliga hotbildsbedömningar visar
 att kriminella grupper blir alltmer mångsidiga och gränsöverskridande i sin
 verksamhet. Nationella brottsbekämpande myndigheter måste därför samarbeta närmare
 med sina motsvarigheter i andra medlemsstater. I detta sammanhang är det
 nödvändigt att utrusta Europol så att myndigheten kan erbjuda medlemsstater mer
 stöd inom brottsförebyggande verksamhet, analyser och utredningar på EU-nivå.
 Detta bekräftades också i utvärderingarna av besluten 2009/371/RIF och
 2005/681/RIF.
 (6) Med hänsyn till sambandet
 mellan Europols och Cepols arbetsuppgifter skulle en sammanslagning och
 rationaliseringen av de båda organens funktioner öka effektiviteten i den
 operativa verksamheten, betydelsen av fortbildning och effektiviteten i
 unionens polissamarbete.
 (7) Beslut 2009/371/RIF och
 2005/681/RIF bör därför upphöra att gälla och ersättas med föreliggande
 förordning, som bygger på erfarenheter av genomförandet av de båda besluten.
 Europol, såsom det inrättas enligt denna förordning, ska ersätta Europol och
 Cepol såsom de inrättades enligt de båda upphävda besluten och överta deras
 uppgifter.
 (8) Eftersom brott ofta är
 gränsöverskridande, bör Europol att stödja och stärka medlemsstaternas insatser
 och deras ömsesidiga samarbete vad gäller förebyggandet av och kampen mot
 allvarlig brottslighet som berör två eller flera medlemsstater. Eftersom
 terrorismen är ett av de största hoten mot säkerheten i unionen, bör Europol
 bistå medlemsstaterna med att bemöta gemensamma utmaningar i detta avseende. I
 egenskap av EU:s brottsbekämpande organ bör Europol också stödja och stärka
 åtgärder och samarbete för att bekämpa de former av brottslighet som påverkar
 EU:s intressen. Europol bör också erbjuda stöd för att förebygga och bekämpa
 sådana brott som begås för att anskaffa medel, för att underlätta, utföra eller
 undgå lagföring och straff för gärningar som omfattas av Europols behörighet.
 (9) Europol bör säkerställa
 bättre sammanhängande och konsekvent fortbildning av högre kvalitet för
 tjänstemän inom brottsbekämpning på alla nivåer genom en tydlig ram i enlighet
 med konstaterade fortbildningsbehov och praktisk erfarenhet.
 (10) Europol bör ha befogenhet att
 anmoda medlemsstaterna att inleda, genomföra eller samordna utredningar i
 särskilda fall där gränsöverskridande samarbete skulle tillföra ett mervärde.
 Europol bör informera Eurojust om sådana framställningar.
 (11) För att öka Europols
 effektivitet som nav för informationsutbyte inom unionen, bör det fastställas
 tydliga skyldigheter för medlemsstaterna att förse Europol med de uppgifter som
 krävs för att myndigheten ska kunna uppfylla sina mål. Samtidigt som sådana
 skyldigheter uppfylls bör medlemsstaterna vara särskilt uppmärksamma på att tillhandahålla
 uppgifter som är relevanta i kampen mot brott som bedöms vara strategiska och
 operativa prioriteringar inom relevanta politiska instrument inrättade av
 unionen. Medlemsstaterna bör också förse Europol med en kopia av det bilaterala
 och multilaterala informationsutbytet med andra medlemsstater om brottslighet
 som omfattas av Europols mål. Samtidigt bör Europol öka sitt stöd till
 medlemsstaterna, och därigenom stärka det ömsesidiga samarbetet och informationsutbytet.
 Europol bör överlämna en årlig rapport till EU-institutionerna och de
 nationella parlamenten om hur mycket information som de enskilda
 medlemsstaterna förser myndigheten med.
 (12) För att säkerställa ett
 effektivt samarbete mellan Europol och medlemsstaterna bör en nationell enhet
 inrättas i varje medlemsstat. Den bör vara den främsta förbindelselänken mellan
 de nationella brottsbekämpande myndigheterna, fortbildningsinstituten och
 Europol. För att säkerställa ett kontinuerligt, effektivt informationsutbyte
 mellan Europol och de nationella enheterna samt för att underlätta deras
 samarbete, bör varje nationell enhet utstationera minst en sambandsman vid
 Europol.
 (13) Med hänsyn till den
 decentraliserade strukturen i vissa medlemsstater och behovet av att i vissa
 fall säkerställa ett snabbt utbyte av uppgifter, bör Europol tillåtas att i
 enskilda utredningar samarbeta direkt med medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter, samtidigt som Europols nationella enheter informeras om detta.
 (14) För att se till att
 fortbildningen av tjänstemän inom brottsbekämpning på unionsnivå är av hög
 kvalitet, sammanhängande och konsekvent, bör Europol agera i linje med unionens
 politik för fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning. Fortbildning på
 unionsnivå bör vara tillgänglig för alla kategorier av tjänstemän inom brottsbekämpning.
 Europol bör ansvara för att fortbildningen utvärderas och att slutsatserna av
 bedömningarna av fortbildningsbehovet ingår i planeringen för att minska
 dubbelarbete. Europol bör främja erkännande i medlemsstaterna av fortbildning
 som tillhandahålls på unionsnivå.
 (15) Det är också nödvändigt att
 förbättra Europols styrelseformer genom att eftersträva effektivitetsvinster
 och förenklade förfaranden.
 (16) Kommissionen och
 medlemsstaterna bör vara företrädda i Europols styrelse för att effektivt
 övervaka myndighetens arbete. För att återspegla den nya byråns dubbla uppdrag
 – operativt stöd och fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning – ska de
 ordinarie styrelseledamöterna utses på grundval av sina kunskaper om samarbete
 på brottsbekämpnings område, medan suppleanter ska utses på grundval av sina
 kunskaper om fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning. Suppleanterna
 kommer att fungera som fullvärdiga medlemmar när fortbildning diskuteras eller
 blir föremål för beslut. Styrelsen kommer att bistås av en vetenskaplig
 kommitté för frågor som rör teknisk fortbildning.
 (17) Styrelsen ges nödvändiga
 befogenheter, i synnerhet för att fastställa budgeten, kontrollera budgetens
 genomförande, anta lämpliga finansiella bestämmelser och planeringsdokument,
 utarbeta öppna förfaranden för de beslut som ska fattas av den verkställande
 direktören för Europol, anta den årliga verksamhetsrapporten och utse en
 verkställande direktör. Styrelsen bör utöva befogenheten som tillsättningsmyndigheten
 i fråga om Europols personal, också den verkställande direktören. För att
 rationalisera beslutsprocessen, och att stärka övervakningen av administrativa
 och ekonomiska förvaltningen, bör styrelsen dessutom ha rätt att inrätta en
 direktion.
 (18) För att säkerställa att
 Europols löpande verksamhet bedrivs på ett effektivt sätt, bör den
 verkställande direktören vara dess legala företrädare och ledare för
 verksamheten och utföra sina uppgifter helt oberoende samt se till att Europol
 fullgör de uppgifter som föreskrivs i denna förordning. Den verkställande
 direktören bör särskilt ansvara för att förbereda och planera de underlag som
 läggs fram för beslut i styrelsen, genomföra de årliga och fleråriga
 arbetsprogrammen för Europol och utarbeta övriga planeringsdokument.
 (19) I syfte att förebygga och
 bekämpa brottslighet som omfattas av Europols mål är det nödvändigt att
 myndigheten få så fullständiga och aktuella uppgifter som möjligt. Därför bör
 Europol ha befogenhet att behandla uppgifterna från medlemsstaterna, tredjeland,
 internationella organisationer och EU-organ samt från öppna källor, för att
 därigenom utveckla en förståelse av kriminella företeelser och trender samt
 samla uppgifter om kriminella nätverk och för att upptäcka kopplingar mellan olika
 brott.
 (20) Ny teknik för
 uppgiftsbehandling bör användas av Europol för att på ett effektivare sätt
 kunna förse medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter med korrekta
 brottsanalyser. Europol bör kunna samköra uppgifter för att få en klar överblick
 över trender och därmed snabbt kunna upptäcka kopplingar mellan utredningar och
 gemensamma metoder inom olika kriminella grupper, samtidigt som en hög nivå på
 skyddet av personuppgifter för enskilda personer upprätthålls. Därför bör
 Europols databaser inte definieras på förhand, vilket skulle göra att Europol
 kan använda den effektivaste it-strukturen. För att säkerställa ett starkt
 personuppgiftsskydd, bör både syftet med databehandlingen, åtkomsträtten och
 särskilda ytterligare garantier fastställas.
 (21) För att respektera
 äganderätten till och skyddet av uppgifter, bör medlemsstater, myndigheter i tredjeland
 och internationella organisationer kunna besluta både i vilka syften Europol
 får behandla de uppgifter som de tillhandahåller och begränsa åtkomsträtten
 till dem.
 (22) För att säkerställa att
 uppgifterna endast utlämnas till dem som behöver dem för att kunna utföra sina
 uppgifter, bör denna förordning innehålla närmare bestämmelser om olika grader
 av åtkomsträtt till uppgifter som behandlas av Europol. Dessa regler bör inte
 påverka begränsningar av åtkomsträtten som införts av den som lämnar ut
 uppgifterna, eftersom principen om äganderätten till uppgifter bör respekteras.
 För att öka effektiviteten för att förebygga och bekämpa brottslighet som omfattas
 av Europols mål, bör Europol underrätta medlemsstaterna om uppgifter som berör
 dem.
 (23) För att stärka det operativa
 samarbetet mellan byråerna, och särskilt upprätta kopplingar mellan de
 uppgifter som de olika organen redan har tillgång till, bör Europol göra det
 möjligt för Eurojust och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) att få
 tillgång till och samköra dem med uppgifter i Europols besittning.
 (24) Europol bör upprätthålla
 samarbetsförbindelser med andra unionsorgan, brottsbekämpande myndigheter och
 brottsbekämpande fortbildningsinstitut i tredjeland, internationella
 organisationer och privata aktörer i den omfattning som krävs för att
 myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter.
 (25) För att säkerställa den
 operativa effektiviteten, bör Europol i den mån arbetsuppgifterna kräver, ha
 rätt att utväxla uppgifter (med undantag för personuppgifter) med unionens
 övriga organ, brottsbekämpande myndigheter, brottsbekämpande
 fortbildningsinstitut i tredjeland och internationella organisationer. Eftersom
 bolag, företag, branschorganisationer, icke-statliga organisationer och andra
 privata aktörer besitter sakkunskap och uppgifter med som direkt kan användas
 för att förebygga och bekämpa allvarlig brottslighet och terrorism, bör Europol
 också kunna utväxla sådana uppgifter med privata aktörer. För att förebygga och
 bekämpa it-brottslighet med anknytning till problem med nätverk och
 it-säkerhet, bör Europol, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv
 om åtgärder för att säkerställa en hög gemensam nivå av nät- och
 informationssäkerhet i hela unionen,[31] samarbeta med de nationella myndigheter som
 ansvarar för säkerheten inom nätverk och informationssystem och utväxla
 uppgifter med dessa, med undantag för personuppgifter.
 (26) Europol bör ha rätt att
 utväxla personuppgifter med unionens övriga organ i den mån myndighetens
 arbetsuppgifter kräver.
 (27) Allvarlig brottslighet och
 terrorism har ofta kopplingar till länder utanför EU:s territorium. I den mån
 Europols arbetsuppgifter kräver, bör myndigheten därför kunna utväxla
 personuppgifter med brottsbekämpande myndigheter i tredjeland och sådana
 internationella organisationer som Interpol.
 (28) Europol bör ha rätt att
 överföra personuppgifter till en myndighet i ett tredjeland eller en internationell
 organisation på grundval av ett kommissionsbeslut om att landet eller den
 internationella organisationen i fråga kan garantera en adekvat skyddsnivå,
 eller när något sådant beslut inte föreligger, på grundval av ett
 internationellt avtal som unionen ingått i enlighet med artikel 218 i
 fördraget, eller ett samarbetsavtal som ingåtts mellan Europol och detta
 tredjeland före ikraftträdandet av denna förordning. Mot bakgrund av artikel 9
 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som är fogade till fördraget ska
 rättsverkan av sådana avtal bestå så länge dessa akter inte upphävs,
 ogiltigförklaras eller ändras genom tillämpning av fördragen.
 (29) Om en överföring av
 personuppgifter inte kan grundas på beslut om en adekvat skyddsnivå som fattats
 av kommissionen, eller i ett internationellt avtal som ingåtts av unionen eller
 ett gällande samarbetsavtal, bör styrelsen och Europeiska datatillsynsmannen ha
 möjlighet att tillåta en överföring eller en serie överföringar, förutsatt att
 tillräckliga garantier säkerställs. Om inget av ovanstående alternativ är
 tillämpligt, bör den verkställande direktören ha möjlighet att tillåta
 överföring av uppgifter från fall till fall, om detta är nödvändigt för att
 skydda en medlemsstats väsentliga säkerhetsintressen så att en överhängande
 fara för brott eller terrorism förhindras, om överföringen på något annat sätt
 är nödvändigt eller lagstadgad med hänsyn till viktiga allmänna skäl, om den
 registrerade har lämnat sitt samtycke, eller om den registrerades grundläggande
 intressen står på spel.
 (30) Europol bör kunna behandla
 personuppgifter från privata aktörer och privatpersoner, endast om uppgifterna
 överförts till Europol av en av Europols nationella enhet i en medlemsstat i
 enlighet med dess nationella lagstiftning eller genom en kontaktpunkt i ett
 tredjeland som har ett etablerat samarbete med myndigheten, i form av ett
 samarbetsavtal som ingåtts i enlighet med artikel 23 i beslut 2009/371/RIF före
 ikraftträdandet av denna förordning eller en myndighet i ett tredjeland eller
 en internationell organisation med vilka unionen har ingått ett internationellt
 avtal i enlighet med artikel 218 i fördraget.
 (31) Uppgifter som uppenbart har samlats
 in av tredjeland eller en internationell organisation i strid med de mänskliga
 rättigheterna ska inte behandlas.
 (32) För att säkerställa en hög
 skyddsnivå för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter
 bör bestämmelserna om personuppgiftsskyddet vid Europol skärpas och bygga på de
 principer som ligger till grund för förordning (EG) nr 45/2001[32].
 I förklaring 21, som är fogad till fördraget, fastställs att särskilda
 förhållanden gäller för behandling av personuppgifter inom brottsbekämpning,
 och därför bör Europols regler om personuppgiftsskydd vara fristående och
 knutna till andra tillämpliga instrument för skydd av personuppgifter på
 området för polissamarbete inom EU, i synnerhet konvention nr 108[33],
 Europarådets rekommendation[34] nr R (87) och rådets rambeslut 2008/977/RIF
 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och
 straffrättsligt samarbete[35] [to be
 replaced by the relevant Directive in force at the moment of adoption].
 (33) Personuppgifter bör i
 möjligaste mån delas in efter grad av korrekthet och tillförlitlighet.
 Sakförhållanden bör särskiljas från personbedömningar, för att möjliggöra såväl
 skydd för enskilda personer som kvaliteten och tillförlitligheten i de
 uppgifter som behandlas av Europol.
 (34) Personuppgifter om olika
 kategorier av registrerade behandlas på området för polissamarbete. Europol bör
 göra åtskillnaden mellan personuppgifter som rör olika kategorier av
 registrerade så tydlig som möjligt. Personuppgifter om personer såsom
 brottsoffer, vittnen, personer som besitter relevanta uppgifter och
 personuppgifter om minderåriga bör omfattas av ett särskilt skydd. Därför bör
 Europol inte behandla uppgifterna, om det inte är absolut nödvändigt för att
 förebygga och bekämpa brottslighet som omfattas av dess målsättningar, och om
 dessa uppgifter kompletterar andra personuppgifter som redan behandlas av
 Europol.
 (35) Mot bakgrund av de
 grundläggande rättigheterna till skydd av personuppgifter bör Europol inte
 lagra personuppgifter längre än vad som är nödvändigt för att myndigheten ska
 kunna fullgöra sina uppgifter.
 (36) För att garantera skyddet av
 personuppgifter bör Europol genomföra lämpliga tekniska och organisatoriska
 åtgärder.
 (37) Alla bör ha rätt att få
 tillgång till personuppgifter som rör dem, att få felaktiga uppgifter som rör
 dem korrigerade och att utplåna eller blockera uppgifter som rör den
 registrerade, om uppgifterna inte längre behövs. Den registrerades rättigheter
 och utövandet av dessa bör inte påverka Europols skyldigheter och bör omfattas
 av de begränsningar som fastställs i denna förordning.
 (38) Skyddet av de registrerades
 rättigheter och friheter förutsätter en tydlig ansvarsfördelning inom ramen för
 denna förordning. Medlemsstaterna bör särskilt ansvara för att de uppgifter som
 de har överfört till Europol är exakta hålls uppdaterade. De bör också ansvar
 för att överföringarna är lagenliga. Europol bör ansvara för att uppgifterna
 från andra uppgiftslämnare är exakta och hålls uppdaterade. Europol bör också
 se till att uppgifterna behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, att de
 samlas in och behandlas för det givna syftet, att de är korrekta, relevanta och
 inte överdrivet omfattande i förhållande till det syfte för vilket de behandlas
 samt att de inte lagras längre än syftet kräver.
 (39) Europol bör föra register över
 insamling, ändring, åtkomst, utlämning, samkörning och utplåning av
 personuppgifter, så att det är möjligt att kontrollera lagenligheten i
 behandlingen av uppgifterna, genomföra egenkontroller samt garantera
 uppgifternas integritet och en säker behandling av dessa. Det bör åligga
 Europol att samarbeta med Europeiska datatillsynsmannen och att på begäran göra
 diariet eller dokumentationen tillgängliga, så att de kan användas för
 övervakning av behandlingen.
 (40) Europol bör utnämna en
 tjänsteman med ansvar för datatillsynen som kan bistå myndigheten i dess
 övervakning av hur bestämmelserna i denna förordning efterlevs. Tjänstemannen
 bör kunna utföra sitt uppdrag och uppgifter på ett oberoende och effektivt
 sätt.
 (41) Nationella behöriga
 myndigheter som ansvarar för tillsynen av behandlingen av personuppgifter bör
 övervaka lagenligheten i medlemsstaternas behandling av personuppgifter.
 Europeiska datatillsynsmannen bör kunna utöva sina befogenheter att övervaka
 lagenligheten i Europols databehandling under fullständigt oberoende.
 (42) Europeiska datatillsynsmannen
 och de nationella tillsynsmyndigheterna bör samarbeta med varandra om specifika
 frågor som kräver nationellt engagemang och säkerställa en enhetlig tillämpning
 av denna förordning inom hela EU.
 (43) Eftersom Europol också
 behandlar personuppgifter som inte används i det operativa arbetet och alltså
 inte är förknippade med några brottsutredningar, bör behandlingen av sådana
 uppgifter omfattas av förordning (EG) nr 45/2001.
 (44) Europeiska datatillsynsmannen
 bör ta sig an och utreda klagomål som lämnas in av registrerade. Utredningen av
 ett klagomål bör, med förbehåll för eventuell domstolsprövning, ske i den
 utsträckning som är lämplig i det enskilda fallet. Tillsynsmyndigheten bör i
 rimlig tid informera den registrerade om hur arbetet med klagomålet fortskrider
 och vad resultatet blir.
 (45) Varje enskild person bör ha
 rätt till rättsmedel mot beslut av Europeiska datatillsynsmannen som rör honom
 eller henne.
 (46) Europol bör omfattas av
 allmänna bestämmelser om inom- och utomobligatoriskt ansvar som är tillämpliga
 på unionens institutioner, byråer och organ, med undantag för skadeståndsansvar
 för olaga databehandling.
 (47) Det kan framstå som oklart för
 den berörda personen om skada till följd av olaga databehandling är en
 konsekvens av åtgärder som vidtagits av Europol eller av en medlemsstat.
 Europol och den medlemsstat där skadan uppkom bör därför vara solidariskt
 ansvariga.
 (48) För att Europol ska bli en
 fullt ansvarig och öppen inre organisation är det, mot bakgrund av artikel 88 i
 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, nödvändigt att fastställa
 bestämmelser om Europaparlamentets och de nationella parlamentens kontroll av
 Europols verksamhet, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till behovet av
 sekretess för operativa uppgifter.
 (49) Tjänsteföreskrifterna för
 tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga
 anställda i dessa gemenskaper, fastställda i förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr
 259/68[36] bör gälla för Europols personal. Europol
 bör ha rätt att anställa sådan personal som hämtats från medlemsstaternas
 behöriga myndigheter för att bli tillfälligt anställda med begränsad
 anställningstid i syfte att bibehålla rotationsprincipen, eftersom den därpå
 följande reintegrationen av personal inom deras behöriga myndigheter
 underlättar ett nära samarbete mellan Europol och medlemsstaternas behöriga
 myndigheter. Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till
 att tillfälligt anställd personal vid Europol efter sin tjänstgöring där kan
 återgå till de nationella offentliga förvaltningar som de tillhör.
 (50) Med tanke på vilken karaktär
 Europols uppdrag har och den verkställande direktörens roll, kan denne uppmanas
 att göra ett uttalande inför eller besvara frågor från det berörda utskottet i
 Europaparlamentet innan han utses, liksom inför varje förlängning av
 förordnandet. Den verkställande direktören bör även lägga fram årsrapporten för
 Europaparlamentet och rådet. Dessutom bör Europaparlamentet ha möjlighet att
 uppmana den verkställande direktören att rapportera om hur uppgifterna
 utförts.
 (51) För att garantera att Europols
 fullständiga oberoende och självständighet, bör myndigheten ha en egen budget,
 med inkomster som främst består av ett bidrag från unionens budget. Unionens
 budgetförfarande bör gälla för unionens bidrag och för alla andra anslag från
 Europeiska unionens allmänna budget. Revisionen av räkenskaperna bör göras av
 revisionsrätten.
 (52) Förordning (EU, Euratom) nr
 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande
 av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (budgetförordningen)[37]
 bör tillämpas på Europol.
 (53) Europaparlamentets och rådets
 förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)[38]
 ska tillämpas på Europol.
 (54) Europol behandlar uppgifter
 som behöver särskilt skydd, eftersom de inbegriper säkerhetsskyddsklassificerade
 EU-uppgifter och känsliga icke sekretessbelagda uppgifter. Europol bör därför
 utarbeta regler om sekretess och hantering av sådana uppgifter med hänsyn till
 de grundläggande principer och miniminormer som fastställs i beslut 2011/292/EU
 om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade
 EU-uppgifter[39].
 (55) Tillämpningen av denna
 förordning bör regelbundet utvärderas.
 (56) De nödvändiga bestämmelserna
 om lokaler för Europol i den medlemsstat där myndigheten har sitt huvudkontor
 (Nederländerna) och de särskilda regler som gäller hela Europols personal och
 deras familjemedlemmar bör fastställas i ett särskilt avtal om huvudkontor.
 Värdmedlemsstaten bör dessutom garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för
 att säkerställa att Europol fungerar ordentligt, även i fråga om skolgång för
 barnen och transporter, för att därigenom locka till sig personal av hög
 kvalitet från största möjliga geografiska område.
 (57) Europol, såsom det inrättas
 genom denna förordning, ersätter och efterträder Europol, såsom det inrättades
 genom beslut 2009/371/RIF och Cepol, såsom det inrättades genom beslut
 2005/681/RIF. Den nya myndigheten bör därför vara rättslig efterträdare till
 alla deras avtal, bland annat anställningsavtal, skulder och förvärvad egendom.
 De internationella avtal som slutits av Europol, såsom det inrättades på
 grundval av beslut 2009/371/RIF, och Cepol, såsom det inrättades genom beslut
 2005/681/RIF, bör fortsätta at gälla, dock med undantag för Cepols avtal om
 huvudkontor.
 (58) För att Europol på bästa sätt
 ska kunna fortsätta att utföra de uppgifter som utfördes av Europol, såsom det
 inrättades fastställts på grundval av beslut 2009/371/RIF, och Cepol, såsom det
 inrättades genom beslut 2005/681/RIF, bör övergångsåtgärder fastställas,
 särskilt med avseende på styrelsen och den verkställande direktören, och en del
 av Europols budget avsättas för utbildning under de tre år som följer på
 ikraftträdandet av denna förordning.
 (59) Eftersom målet för denna
 förordning, nämligen att inrätta en enhet med ansvar för brottsbekämpande
 samarbete och fortbildning på EU-nivå, inte i tillräcklig utsträckning kan
 uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och
 verkningar, bättre kan uppnås på EU-nivå, kan EU vidta åtgärder i enlighet med
 subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I
 enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning
 inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
 (60) [I enlighet med artikel 3 i
 protokollet (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende
 på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt, har Förenade kungariket och Irland meddelat
 att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv] ELLER
 [Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i protokollet (nr 21) om Förenade
 kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet
 och rättvisa kommer Förenade kungariket och Irland inte att delta i antagandet
 av detta direktiv och är därför inte bundna av det och omfattas inte av dess
 tillämpning].
 (61) I enlighet med
 artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat
 till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens
 funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte
 är bindande för eller tillämplig på Danmark.
 (62) Denna förordning respekterar
 de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som särskilt erkänns
 bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i
 synnerhet rätten till skydd av personuppgifter och rätten till privatliv, som
 tas upp i artiklarna 8 och 7 i stadgan och i artikel 16 i fördraget.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Kapitel
 1
 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH MÅL
 FÖR EUROPOL
 Artikel 1
 Inrättande av Europeiska unionens byrå för samarbete och fortbildning
 inom brottsbekämpning
 1. En EU-byrå för samarbete
 och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) inrättas härmed för att
 förbättra det ömsesidiga samarbetet mellan de brottsbekämpande myndigheterna
 inom Europeiska unionen i syfte att stärka och stödja deras insatser samt för
 att tillhandahålla en sammanhängande europeisk fortbildningspolitik.
 2. Europol, såsom det inrättas
 genom denna förordning, ska ersätta och efterträda Europol, såsom den
 inrättades genom beslut 2009/371/RIF, och Cepol, såsom det inrättades genom
 beslut 2005/681/RIF.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denna förordning gäller följande
 definitioner:
 (a)
 – medlemsstaternas behöriga myndigheter: samtliga polismyndigheter och andra brottsbekämpande myndigheter i
 medlemsstaterna som enligt nationell lagstiftning är ansvariga för att
 förebygga och bekämpa brott.
 (b)
 – analys: insamling, behandling eller
 användning av uppgifter i syfte att bistå brottsutredningar.
 (c)
 – unionens institutioner: institutioner,
 enheter, delegationer, kontor och byråer som inrättats genom eller på grundval
 av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens
 funktionssätt.
 (d)
 – tjänstemän inom brottsbekämpning:
 tjänstemän från polis, tull och andra relevanta myndigheter, även unionsorgan,
 med ansvar för förebyggande och bekämpning av allvarlig brottslighet som berör
 två eller flera medlemsstater, terrorism och sådana former av brottslighet som
 skadar ett gemensamt intresse som omfattas av unionens politik och för att
 sköta civil krishantering och internationellt polisarbete i samband med stora
 evenemang.
 (e)
 – tredjeland: länder som inte är
 medlemsstater i Europeiska unionen.
 (f)
 – internationella organisationer:
 internationella organisationer och deras underställda offentligrättsliga organ
 eller andra organ som inrättats genom, eller på grundval av, en överenskommelse
 mellan två eller flera länder.
 (g)
 – privata aktörer: enheter och organ som
 inrättats enligt en medlemsstats eller ett tredjelands lagstiftning, i
 synnerhet bolag och företag, näringslivsorganisationer, ideella organisationer
 och andra juridiska personer som inte omfattas av punkt f.
 (h)
 – privatpersoner: alla fysiska personer.
 (i)
 – personuppgifter: varje upplysning som
 avser en identifierad eller identifierbar fysisk person (nedan kallad den
 registrerade). En identifierbar person är en person som kan identifieras,
 direkt eller indirekt, särskilt genom hänvisning till ett identifikationsnummer
 eller till en eller flera faktorer som är specifika för hans eller hennes
 fysiska, fysiologiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller sociala
 identitet.
 (j)
 – behandling av personuppgifter: varje
 åtgärd eller serie av åtgärder som automatiskt eller på annat sätt vidtas med
 personuppgifter, till exempel insamling, registrering, organisering, lagring,
 bearbetning eller ändring, hämtning, läsning, användning, utlämnande genom
 överföring, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter,
 sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring.
 (k)
 – mottagare: den fysiska eller juridiska
 person, myndighet, institution eller organisation till vilken uppgifterna
 lämnas, vare sig det är en tredje part eller ej. Myndigheter som kan komma att
 motta uppgifter inom ramen för ett särskilt uppdrag ska dock inte betraktas som
 mottagare,
 (l)
 – överföring av personuppgifter: överlämnande
 av personuppgifter, som aktivt ställs till förfogande mellan ett begränsat
 antal fastställda parter, med avsändarens vetskap om eller avsikt att ge
 stödmottagaren tillgång till personuppgifter.
 (m)
 – register med personuppgifter (nedan kallat
 register): varje strukturerad uppsättning personuppgifter som är
 tillgänglig enligt särskilda kriterier, oavsett om samlingen är centraliserad,
 decentraliserad eller spridd på grundval av funktionella eller geografiska
 förhållanden.
 (n)
 – den registrerades samtycke: varje slag av
 frivillig, uttrycklig och informerad viljeyttring, genom vilken den
 registrerade godtar behandling av uppgifter som rör den egna personen.
 (o)
 – administrativa personuppgifter: alla
 personuppgifter som behandlas av Europol, med undantag av dem som inte har
 bearbetats för att uppfylla de mål som fastställs i artikel 3.1 och 3.2.
 Artikel 3
 Mål
 1. Europol ska stödja och stärka
 de nationella behöriga myndigheternas insatser och ömsesidiga samarbete för att
 förebygga och bekämpa allvarlig brottslighet som påverkar två eller flera
 medlemsstater, terrorism och sådana former av brottslighet som skadar ett
 gemensamt intresse som omfattas av unionens politik på det sätt som framgår av
 bilaga 1.
 2. Europol ska också stödja och
 stärka de nationella behöriga myndigheternas insatser och deras ömsesidiga
 samarbete för att förebygga och bekämpa brott med koppling till de förseelser
 som avses i led a. Följande förseelser ska anses vara sådana relaterade brott:
 (a)
 Brott som begås för att anskaffa medel till att
 utföra gärningar som omfattas av Europols behörighet.
 (b)
 Brott som begås för att underlätta eller utföra
 gärningar som omfattas av Europols behörighet.
 (c)
 Brott som begås för att undgå lagföring och straff
 för gärningar som omfattas av Europols behörighet.
 3. Europol ska stödja, utveckla,
 genomföra och samordna utbildning för tjänstemän inom brottsbekämpning.
 Kapitel
 II
 UPPGIFTER MED KOPPLING TILL
 BROTTSBEKÄMPANDE SAMARBETE
 Artikel 4
 Uppgifter
 4. Europol är EU:s organ med
 ansvar för följande uppgifter i enlighet med denna förordning:
 (a)
 Samla in, lagra, behandla, analysera och utbyta
 information.
 (b)
 Utan dröjsmål meddela medlemsstaterna om uppgifter
 som berör dem och om eventuella samband mellan olika brott.
 (c)
 Samordna, organisera och genomföra utredningar och
 operativa insatser som utförs
 i) tillsammans med medlemsstaternas
 behöriga myndigheter, eller
 ii) inom ramen för gemensamma
 utredningsgrupper, i enlighet med artikel 5, och i förekommande fall i
 samverkan med Eurojust.
 (d)
 Delta i gemensamma utredningsgrupper samt föreslå
 att de inrättas i enlighet med artikel 5.
 (e)
 Förse medlemsstaterna med underrättelser och
 analytiskt stöd i samband med större internationella händelser.
 (f)
 Utarbeta hotbildsbedömningar, strategiska och
 operativa analyser samt allmänna lägesrapporter.
 (g)
 Utveckla, sprida och främja specialkunskaper om
 brottsförebyggande metoder, undersökningsförfaranden, tekniska och
 vetenskapliga metoder samt ge råd till medlemsstaterna.
 (h)
 Förse medlemsstaterna gränsöverskridande verksamhet
 och utredningar med tekniskt och ekonomiskt stöd, som bl.a. ska få till
 gemensamma utredningsgrupper.
 (i)
 Stödja, utveckla, utforma, samordna och genomföra
 utbildning för tjänstemän inom brottsbekämpning i samarbete med nätverket för
 utbildningsinstitut i medlemsstaterna, på det sätt som anges i kapitel III.
 (j)
 Förse de unionsorgan som inrättats i enlighet med
 avdelning V i fördraget och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) med
 underrättelser och analytiskt stöd på områden som ingår i deras behörighet.
 (k)
 Förse EU:s krishanteringsstrukturer med information
 och stöd, vilket också gäller EU:s krishanteringsuppdrag enligt fördraget om
 upprättandet av Europeiska unionen.
 (l)
 Utveckla unionens center med specialkunskap för att
 bekämpa vissa typer av brottslighet som omfattas av Europols mål, särskilt det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet.
 5. Europol ska tillhandahålla
 strategiska analyser och hotbedömningar för att bistå rådet och kommissionen i
 fastställandet av strategiska och operativa prioriteringar för brottsbekämpning.
 Europol ska också bidra till det operativa genomförandet av dessa
 prioriteringar.
 6. Europol ska tillhandahålla
 strategiska underrättelser för att underlätta en effektiv och rationell
 användning av tillgängliga resurser på nationell nivå och unionsnivå med
 avseende på operativ verksamhet och stöd till sådan verksamhet.
 7. Europol ska fungera som
 centralbyrå för bekämpande av förfalskning av euron i enlighet med beslut
 2005/511/RIF av den 12 juli 2005 om bekämpande av förfalskning av euron[40].
 Europol ska också uppmuntra samordningsinsatser från de behöriga nationella
 myndigheternas sida eller gemensamma utredningsgrupper att bekämpa förfalskning
 av euron, i tillämpliga fall tillsammans med EU-organ och myndigheter i tredjeland.
 Artikel 5
 Deltagande i gemensamma utredningsgrupper
 1. Europol får delta i den
 verksamhet som bedrivs av gemensamma utredningsgrupper som utreder brott som
 omfattas av Europols mål.
 2. Europol får, inom de gränser
 som fastställs genom lagstiftningen i de medlemsstater där den gemensamma
 utredningsgruppen är verksam, delta i all verksamhet och allt utbyte av
 uppgifter med samtliga medlemmar i den gemensamma utredningsgruppen.
 3. När Europol har skäl att tro
 att inrättandet av en gemensam utredningsgrupp skulle ge en utredning ett visst
 mervärde, kan byrån föreslå detta för de berörda medlemsstaterna och inleda
 processen för att inrätta en gemensam utredningsgrupp.
 4. Europol får inte vidta
 tvångsåtgärder.
 Artikel 6
 Framställningar från Europol om inledande av brottsutredningar
 1. I särskilda fall, där Europol
 anser att det bör inledas en utredning av ett brott som omfattas av dess mål,
 ska Eurojust underrättas om detta.
 2. Samtidigt ska Europol uppmana
 de nationella enheter i de berörda medlemsstaterna som inrättats på grundval av
 artikel 7.2 att inleda, genomföra eller samordna en brottsutredning.
 3. De nationella enheterna ska
 utan dröjsmål informera Europol om inledandet av undersökningen.
 4. Om de behöriga myndigheterna
 i de berörda medlemsstaterna beslutar att inte efterkomma framställningen från
 Europol, ska de inom en månad efter framställningen av sin begäran för Europol
 redovisa skälen till sitt beslut. Skälen kan hållas inne om en överföring
 skulle
 (a)
 innebära att viktiga nationella säkerhetsintressen
 skadades, eller
 (b)
 att ett framgångsrikt genomförande av pågående utredningar
 eller enskilda personers säkerhet skulle äventyras.
 5. Europol ska informera
 Eurojust om varje beslut som en behörig myndighet i en medlemsstat fattat om
 att inleda eller vägra att inleda en undersökning.
 Artikel 7
 Medlemsstaternas samarbete med Europol
 1. Medlemsstaterna ska samarbeta
 med Europol i myndighetens fullgörande av sina uppgifter.
 2. Varje medlemsstat ska inrätta
 eller utse en nationell enhet som ska utgöra sambandsorgan mellan Europol och
 de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna samt med fortbildningsinstitut för
 tjänstemän inom brottsbekämpning. Varje medlemsstat ska utse en tjänsteman som
 chef för den nationella enheten.
 3. Medlemsstaterna ska
 säkerställa att de nationella enheterna kan utföra sina uppgifter enligt
 föreliggande förordning, och i synnerhet att de har tillgång till de nationella
 straffrättsliga databaserna.
 4. Europol får samarbeta direkt
 med behöriga myndigheter i medlemsstaterna i enskilda utredningar. I detta fall
 ska Europol utan dröjsmål underrätta den nationella enheten, tillhandahålla
 kopior av eventuella uppgifter som utväxlats i direktkontakter mellan Europol
 och de respektive behöriga myndigheterna.
 5. Medlemsstaterna ska via sin
 nationella enhet eller en behörig myndighet i en medlemsstat särskilt
 (a)
 förse Europol med de uppgifter som krävs för att
 byrån ska kunna uppfylla sina mål. I detta ingår att utan dröjsmål förse
 Europol med uppgifter om brottslighetsområden som prioriteras av unionen. Det
 omfattar också att tillhandahålla en kopia av bilaterala eller multilaterala
 utbyten med en eller flera andra medlemsstater i den mån som utbytet avser
 brottslighet som omfattas av Europols mål.
 (b)
 säkerställa effektiv kommunikation och ett gott
 samarbete mellan alla relevanta behöriga myndigheter i medlemsstaterna och
 fortbildningsinstitut för tjänstemän inom brottsbekämpning i medlemsstaterna
 med Europol.
 (c)
 öka medvetenheten om Europols verksamhet.
 6. Cheferna för de nationella
 enheterna ska sammanträda regelbundet, inte minst för att diskutera och lösa
 problem som uppstår inom ramen för deras operativa samarbete med Europol.
 7. Varje medlemsstat ska utforma
 den nationella enhetens organisation och personalstyrka i enlighet med sin
 nationella lagstiftning.
 8. Kostnaderna för de nationella
 enheterna och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna i förbindelse med
 Europol ska bäras av medlemsstaterna och, med undantag för
 anslutningskostnader, inte debiteras Europol.
 9. Medlemsstaterna ska
 säkerställa en miniminivå för säkerheten i alla system som används i
 kontakterna med Europol.
 10. Varje år ska Europol utarbeta
 en rapport om kvantiteten och kvaliteten på de uppgifter som tillhandahålls av
 varje medlemsstat enligt punkt 5 a och om den nationella enhetens resultat.
 Årsrapporten ska skickas till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och de
 nationella parlamenten.
 Artikel 8
 Sambandsmän
 1. Varje nationell enhet ska
 utstationera minst en sambandsman till Europol. Om inte annat anges i
 föreliggande förordning, ska dessa sambandsmän vara underkastade den nationella
 lagstiftningen i den medlemsstat som de utsetts av.
 2. Sambandsmännen ska utgöra de
 nationella sambandskontor vid Europol och ska av sina nationella enheter ges
 uppdrag inom Europol i enlighet med den nationella lagstiftningen i den
 medlemsstat som de utsetts av och de bestämmelser som gäller för Europols
 förvaltning.
 3. Sambandsmännen ska delta i
 utbytet av information mellan Europol och deras respektive medlemsstater.
 4. Sambandsmännen ska delta i
 utbytet av information mellan deras respektive medlemsstater och sambandsmännen
 från andra medlemsstater i enlighet med nationell lagstiftning. Europols
 infrastruktur kan, i enlighet med nationell lagstiftning, utnyttjas till sådana
 bilaterala utbyten också för att täcka brott som inte omfattas av Europols mål. Styrelsen ska fastställa sambandsmännens rättigheter och skyldigheter
 gentemot Europol.
 5. Sambandsmännen ska åtnjuta de
 privilegier och den immunitet som krävs för att de ska kunna fullgöra sina
 uppgifter i enlighet med artikel 65.
 6. Europol ska säkerställa att
 sambandsmännen har fullständig information om och är delaktiga i all Europols
 verksamhet, i den mån arbetsuppgifterna kräver.
 7. Europol ska täcka kostnaderna
 för att förse medlemsstater med erforderliga lokaler i Europols byggnad och ge
 tillräckligt stöd för att sambandsmännen ska kunna fullgöra sina uppgifter.
 Övriga kostnader som uppstår i samband med utnämningen av sambandsmän ska bäras
 av den medlemsstat som de utses av, inbegripet kostnaderna för sambandsmännens
 utrustning, om inte budgetmyndigheten på rekommendation av styrelsen beslutar
 annorlunda.
 Kapitel
 III
 UPPGIFTER RÖRANDE
 FORTBILDNING AV TJÄNSTEMÄN INOM BROTTSBEKÄMPNING
 Artikel 9
 Europolakademin
 1. Europolakademin, som genom
 denna förordning inrättas som en avdelning inom Europol, ska stödja, utveckla,
 genomföra och samordna utbildning för tjänstemän inom brottsbekämpning främst
 på områdena bekämpning av allvarlig brottslighet som berör två eller flera
 medlemsstater och terrorism, hantering av situationer som innebär en hög risk
 för den allmänna ordningen och idrottsevenemang, strategisk planering och
 ledning av icke-militära EU-uppdrag, ledarskap inom brottsbekämpning samt
 språkfärdigheter, i första hand i följande syften:
 (a)
 Öka medvetenheten och kunskapen om
 i) internationella instrument och EU-instrument
 med avseende på samarbete inom brottsbekämpning,
 ii) unionens organ, särskilt Europol,
 Eurojust och Frontex och deras funktion och roller,
 iii) juridiska aspekter av samarbetet mellan
 rättsvårdande myndigheter och praktiska kunskaper om tillgång till
 informationskanaler.
 (b)
 Uppmuntra utvecklingen av regionalt och bilateralt
 samarbete mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och tredje länder.
 (c)
 Hantera särskilda straffrättsliga eller polisiära
 tematiska områden, där utbildning på unionsnivå kan tillföra ett mervärde.
 (d)
 Utarbeta särskilda gemensamma kursplaner för
 tjänstemän inom brottsbekämpning för att utbilda dem inför deltagande i
 unionens civila uppdrag.
 (e)
 Bistå medlemsstaterna i bilateral brottsbekämpande
 kapacitetsuppbyggnad i tredjeland.
 (f)
 Utbilda fortbildare och bidra till att förbättra
 och utbyta god inlärningspraxis.
 2. Europolakademin ska utveckla
 och regelbundet uppdatera pedagogiska verktyg och metoder samt tillämpa dessa
 med avseende på livslångt lärande att stärka färdigheterna bland tjänstemän
 inom brottsbekämpning. Europolakademin ska utvärdera resultaten av dessa
 åtgärder i syfte att förbättra kvaliteten, samstämmigheten och effektivitet i
 framtida åtgärder.
 Artikel 10
 Uppgifter för Europolakademin
 1. Europolakademin ska utarbeta analyser
 av det fleråriga strategiska utbildningsbehovet och av de fleråriga
 utbildningsprogrammen.
 2. Europolakademin ska utveckla
 och genomföra utbildning samt utarbeta fortbildningsprodukter, som kan
 inbegripa
 (a)
 kurser, seminarier, konferenser, webbaserad
 inlärning och e-lärande,
 (b)
 gemensamma kursplaner för att öka medvetenheten,
 täppa till luckor eller underlätta en gemensam hållning i fråga om
 gränsöverskridande kriminella företeelser,
 (c)
 utbildningsmoduler som är anpassade till de
 successiva faser eller komplexitetsnivåer som respektive målgrupp behöver, och
 inriktade på antingen ett avgränsat geografiskt område eller vissa brottsliga
 handlingar som tematiskt område eller bestämda yrkeskvalifikationer,
 (d)
 utbytes- och stödprogram för tjänstemän inom brottsbekämpning
 i samband med fortbildning inriktad på operativt arbete.
 3. För att säkerställa en
 sammanhängande europeisk fortbildningspolitik till stöd för civila uppdrag och
 kapacitetsuppbyggnad i tredjeland ska Europolakademin
 (a)
 bedöma effekterna av befintlig unionsrelaterad
 fortbildning om politiska insatser och initiativ inom brottsbekämpning,
 (b)
 utveckla och tillhandahålla utbildning för att
 förbereda medlemsstaternas tjänstemän inom brottsbekämpning inför deltagande i
 civila uppdrag, bl.a. genom att göra det möjligt för dem att tillägna sig
 tillräckliga språkkunskaper,
 (c)
 utforma och genomföra utbildning för tjänstemän
 inom brottsbekämpning i tredjeland, särskilt från de länder som är kandidater
 för anslutning till EU,
 (d)
 förvalta unionens särskilda yttre bistånd för att
 hjälpa tredjeland att bygga upp sin kapacitet på relevanta politikområden i
 enlighet med unionens fastställda prioriteringar.
 4. Europolakademin ska främja
 det ömsesidiga erkännandet av fortbildning inom brottsbekämpning i
 medlemsstaterna och därmed sammanhängande befintliga europeiska
 kvalitetsstandarder.
 Artikel 11
 Forskning som är relevant för fortbildning
 1. Europolakademin ska bidra
 till utveckling av forskning som är relevant för fortbildningsåtgärder som
 omfattas av detta kapitel.
 2. Europolakademin ska främja
 och verka för ett partnerskap med såväl EU-organ som offentliga och privata
 akademiska institutioner och ska uppmuntra skapandet av starkare partnerskap
 mellan universitetsvärlden och institut med inriktning på fortbildning inom brottsbekämpning
 i medlemsstaterna.
 Kapitel
 IV
 ORGANISATIONEN AV EUROPOL
 Artikel 12
 Europols lednings- och förvaltningsstruktur
 Europols lednings-
 och förvaltningsstruktur ska omfatta följande:
 (a)
 en styrelse, som ska fullgöra de uppgifter som
 anges i artikel 14.
 (b)
 en verkställande direktör med det ansvar som anges
 i artikel 19.
 (c)
 en vetenskaplig kommitté för fortbildning i
 enlighet med artikel 20.
 (d)
 vid behov, andra rådgivande organ som inrättas av
 styrelsen i enlighet med artikel 14.1 p.
 (e)
 vid behov, en direktion i enlighet med artiklarna
 21 och 22.
 AVSNITT 1
 STYRELSE
 Artikel 13
 Styrelsens sammansättning
 1. Styrelsen ska bestå av en
 företrädare för varje medlemsstat och två företrädare för kommissionen, alla
 med rösträtt.
 2. Styrelseledamöterna ska utses
 på grundval av sin erfarenhet av ledning av offentliga eller privata
 organisationer och kunskaper om samarbete mellan brottsbekämpande organ.
 3. Varje styrelseledamot får
 företrädas av en suppleant, som ska utses på grundval av sin erfarenhet av
 förvaltning av offentliga och privata organisationer samt kunskaper om
 nationell politik för fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning.
 Suppleanten ska fungera som ledamot i alla frågor som rör fortbildning av
 tjänstemän inom brottsbekämpning. Suppleanten ska företräda ledamoten i
 vederbörandes frånvaro. Ledamoten ska i suppleantens frånvaro företräda
 vederbörande i alla frågor som rör fortbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning.
 4. För att skapa kontinuitet i
 styrelsens arbete ska samtliga parter som är representerade i styrelsen arbeta
 för att begränsa omsättningen av sina företrädare. Alla parter bör sträva efter
 att uppnå en jämn könsfördelning i styrelsen.
 5. Ledamöternas och
 suppleanternas mandatperiod ska vara fyra år. Denna period får förlängas. Vid
 mandatperiodens utgång, eller om företrädaren avgår, ska ledamöterna sitta kvar
 tills deras mandat har förnyats eller tills de har ersatts.
 Artikel 14
 Styrelsens uppgifter
 6. Styrelsen ska göra följande:
 (a)
 Årligen anta Europols arbetsprogram för följande år
 antas med två tredjedels majoritet i styrelsen och i enlighet med artikel 15.
 (b)
 Anta ett flerårigt arbetsprogram med två tredjedels
 majoritet i styrelsen i enlighet med artikel 15.
 (c)
 Med två tredjedels majoritet i styrelsen anta den
 årliga budgeten för Europol och fullgöra andra uppgifter med avseende på
 Europols budget i enlighet med kapitel XI.
 (d)
 Anta en konsoliderad årlig verksamhetsrapport om
 Europols verksamhet, och senast den 1 juli följande år översända den till
 Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten och de nationella
 parlamenten. Den konsoliderade årliga verksamhetsrapporten ska offentliggöras.
 (e)
 Anta de finansiella bestämmelser som ska tillämpas
 på Europol i enlighet med artikel 63.
 (f)
 Senast den 31 januari, efter att ha beaktat
 kommissionens yttrande, anta den fleråriga personalpolitiska planen.
 (g)
 Anta en egen strategi för bedrägeribekämpning, som
 står i proportion till risken för bedrägerier, med hänsyn till kostnaderna och
 fördelarna för de åtgärder som ska genomföras.
 (h)
 Anta regler för förebyggande och hantering av
 intressekonflikter med avseende på ledamöterna samt ledamöterna i den
 vetenskapliga kommittén för fortbildning.
 (i)
 I enlighet med punkt 2, med avseende på byråns
 personal utöva de befogenheter som i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän
 tilldelas tillsättningsmyndigheten och i anställningsvillkoren för övriga
 anställda tilldelas den myndighet som är behörig att sluta anställningsavtal
 (nedan kallade tillsättningsbefogenheter).
 (j)
 Anta lämpliga tillämpningsföreskrifter för att ge
 verkan åt tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda
 i enlighet med artikel 110 i tjänsteföreskrifterna.
 (k)
 Utse verkställande direktör och vice verkställande
 direktörer samt vid behov förlänga deras mandatperiod eller avlägsna dem från
 byrån i enlighet med artiklarna 56 och 57.
 (l)
 Fastställa resultatindikatorer och övervaka den
 verkställande direktörens arbete, inklusive genomförandet av styrelsens beslut.
 (m)
 Utse en räkenskapsförare som omfattas av
 tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda, som ska
 vara funktionellt oberoende vid utförandet av sina arbetsuppgifter.
 (n)
 Utse ledamöterna i den vetenskapliga kommittén för
 yrkesutbildning.
 (o)
 Säkerställa lämplig uppföljning av resultat och
 rekommendationer som härrör från de interna eller externa revisionsrapporterna
 och utvärderingarna, samt från utredningar som utförs av Europeiska byrån för
 bedrägeribekämpning (Olaf).
 (p)
 Fatta alla beslut som avser inrättande av Europols
 interna strukturer och, om så krävs, ändringar av dessa.
 (q)
 Anta sin egen arbetsordning.
 7. Styrelsen ska, i enlighet med
 artikel 110 i tjänsteföreskrifterna, anta ett beslut grundat på
 artikel 2.1 i tjänsteföreskrifterna och artikel 6 i
 anställningsvillkoren för övriga anställda om att till den verkställande
 direktören delegera relevant behörighet att sluta anställningsavtal och
 fastställa på vilka villkor denna delegering av befogenheter kan dras in. Den
 verkställande direktören får vidaredelegera dessa befogenheter.
 Om särskilda omständigheter så kräver, får
 styrelsen genom beslut tillfälligt uppskjuta delegeringen av befogenheten som
 tillsättningsmyndighet till den verkställande direktören och som
 vidaredelegerats av den senare och själv utöva dessa befogenheter eller
 delegera dem till en av sina ledamöter eller en annan anställd än den
 verkställande direktören.
 Artikel 15
 Årliga arbetsprogram och fleråriga arbetsprogram
 1. Styrelsen ska, på grundval av
 ett förslag som läggs fram av den verkställande direktören, anta det årliga
 arbetsprogrammet senast den 30 november varje år med hänsyn till eventuella
 synpunkter från kommissionen. Styrelsen ska vidarebefordra den till
 Europaparlamentet, rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.
 2. Det årliga arbetsprogrammet
 ska omfatta såväl detaljerade målsättningar och förväntade resultat som
 resultatindikatorer. Programmet ska också innehålla en beskrivning av de
 åtgärder som ska finansieras och en indikation på de ekonomiska och mänskliga
 resurser som anslagits för varje åtgärd, i enlighet med principerna om
 verksamhetsbaserad budgetering och förvaltning. Det årliga arbetsprogrammet ska
 överensstämma med det fleråriga arbetsprogram som avses i punkt 4. Det ska
 tydligt framgå vilka uppgifter som lagts till, ändrats eller strukits jämfört
 med föregående budgetår.
 3. Styrelsen ska ändra det
 antagna årliga arbetsprogrammet om Europol får någon ny uppgift.
 Varje betydande ändring av det årliga
 arbetsprogrammet ska antas enligt samma förfarande som det ursprungliga årliga
 arbetsprogrammet. Styrelsen får till den verkställande direktören delegera
 befogenheten att göra icke-väsentliga ändringar i det årliga arbetsprogrammet.
 4. Styrelsen ska även anta
 fleråriga arbetsprogram och, senast den 30 november varje år, uppdatera dem med
 hänsyn till eventuella synpunkter från kommissionen och efter att ha hört
 Europaparlamentet och de nationella parlamenten.
 Det antagna fleråriga arbetsprogrammet ska
 överlämnas till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och de nationella
 parlamenten.
 Det fleråriga arbetsprogrammet ska fastställa
 strategiska mål och förväntade resultat, t.ex. resultatindikatorer. Det ska
 också innehålla uppgifter om vilka belopp och hur mycket personal som avsatts
 till varje mål i linje med den fleråriga budgetramen och den fleråriga
 personalpolitiska planen. Arbetsprogrammet ska innefatta den strategi för
 förbindelserna med tredjeland eller internationella organisationer som avses i
 artikel 29.
 Det fleråriga programmet ska genomföras med hjälp
 av årliga arbetsprogram, och ska vid behov uppdateras för att följa upp
 resultaten från såväl interna som externa utvärderingar. Slutsatserna av
 utvärderingarna ska också, när så är lämpligt, avspeglas i det årliga
 arbetsprogrammet för följande år.
 Artikel 16
 Styrelsens ordförande
 1. Styrelsen ska välja en
 ordförande och en vice ordförande bland sina ledamöter. Ordföranden och vice
 ordföranden ska väljas med två tredjedelars majoritet i styrelsen.
 Vice ordföranden ska ersätta ordföranden om
 denne har förhinder.
 2. Mandatperioden för
 ordföranden och vice ordföranden ska vara fyra år. Deras mandatperiod får
 förnyas en gång. Om en ordförande eller vice ordförande lämnar sitt uppdrag som
 styrelseledamot under mandatperioden, löper också mandatperioden automatiskt ut
 vid denna tidpunkt.
 Artikel 17
 Styrelsens sammanträden
 1. Ordföranden ska sammankalla
 till styrelsens möten.
 2. Kontrollorganets
 verkställande direktör ska delta i diskussionerna.
 3. Styrelsen ska ha minst två
 ordinarie möten per år. Dessutom ska styrelsen sammanträda på ordförandens
 initiativ, på begäran av kommissionen eller på begäran av minst en tredjedel av
 dess ledamöter.
 4. Styrelsen får bjuda in alla
 personer, vars åsikter kan vara av betydelse vid diskussionen att delta i
 mötet, som observatör utan rösträtt.
 5. Rådgivare eller experter kan
 biträda ledamöterna i styrelsen, om inte annat sägs i dess arbetsordning.
 6. Europol ska bistå styrelsen
 med ett sekretariat.
 Artikel 18
 Röstregler
 1. Utan att det påverkar
 tillämpningen av artiklarna 14.1 a, b och c, artikel 16.1 eller artikel 56.8
 ska styrelsen fatta majoritetsbeslut.
 2. Varje ledamot ska ha en röst.
 I en frånvaro av en ledamot med rösträtt ska suppleanten ha rätt att utöva
 ledamotens rösträtt.
 3. Ordföranden ska delta i
 omröstningarna.
 4. Den verkställande direktören
 får inte delta i omröstningarna.
 5. Närmare bestämmelser om röstningsförfarandena
 ska fastställas i styrelsens arbetsordning, och i synnerhet på vilka villkor
 som en ledamot får agera på en annan ledamots vägnar samt vid behov eventuella
 krav på beslutförhet.
 AVSNITT 2
 DEN VERKSTÄLLANDE DIREKTÖREN
 Artikel 19
 Den verkställande direktörens ansvar
 1. Den verkställande direktören
 ska förvalta Europol. Han eller hon ska vara ansvarig inför styrelsen.
 2. Utan att det påverkar
 befogenheterna för kommissionen, styrelsen eller direktionen ska den
 verkställande direktören vara oavhängig vid fullgörandet av sina uppgifter och
 får varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering eller något
 annat organ.
 3. Den verkställande direktören
 ska på uppmaning rapportera till Europaparlamentet om resultatet av sitt
 arbete. Rådet får också uppmana den verkställande direktören att rapportera om
 resultatet av sitt arbete.
 4. Den verkställande direktören
 ska vara den rättsliga företrädaren för Europol.
 5. Den verkställande direktören
 ska ansvara för genomförandet av sina uppgifter till Europol av denna
 förordning. Den verkställande direktören ska särskilt ha ansvaret för följande:
 (a)
 Den dagliga administrationen av Europol.
 (b)
 Verkställa de beslut som antas av styrelsen.
 (c)
 Utarbeta det årliga arbetsprogrammet och det
 strategiska fleråriga arbetsprogrammet samt översända dem till styrelsen efter
 att ha rådfrågat kommissionen.
 (d)
 Genomföra det årliga arbetsprogrammet och det
 fleråriga arbetsprogrammet samt rapportera till styrelsen om genomförandet av
 dem.
 (e)
 Utarbeta den konsoliderade årliga rapporten om
 Europols verksamhet samt lägga fram den för styrelsen för godkännande.
 (f)
 Utarbeta en åtgärdsplan på grundval av slutsatserna
 från interna eller externa revisionsrapporter och utvärderingar, liksom
 undersökande rapporter och rekommendationer från undersökningar utförda av Olaf
 samt överlämna en lägesrapport till kommissionen två gånger om året och
 regelbundet till styrelsen.
 (g)
 Skydda unionens ekonomiska intressen genom
 förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet,
 dock utan att detta påverkar Olafs behörighet att inleda undersökningar, genom
 effektiva kontroller och genom att belopp som felaktigt betalats ut återkrävs,
 också genom effektiva, proportionerliga och avskräckande åtgärder och
 ekonomiska påföljder, om oriktigheter upptäcks.
 (h)
 Utarbeta en bedrägeribekämpningsstrategi för
 Europol och lägga fram den för styrelsen för godkännande.
 (i)
 Utarbeta ett utkast till finansiella bestämmelser
 som ska tillämpas på Europol.
 (j)
 Utarbeta en preliminär beräkning av Europols
 inkomster och utgifter samt genomföra dess budget.
 (k)
 Förbereda ett utkast till flerårig personalpolitisk
 plan samt överlämna den till styrelsen efter samråd med kommissionen.
 (l)
 Bistå styrelsens ordförande vid förberedelserna av
 styrelsemöten.
 (m)
 Regelbundet underrätta styrelsen om genomförandet
 av unionens strategiska och operativa prioriteringar i kampen mot
 brottsligheten.
 AVSNITT 3
 VETENSKAPLIGA
 KOMMITTÉN FÖR FORTBILDNING
 Artikel 20
 Vetenskapliga kommittén för fortbildning
 1. Vetenskapliga kommittén för
 fortbildning ska vara ett oberoende rådgivande organ som garanterar och ställer
 upp kvalitetsmålen för Europols fortbildningsarbete. För detta ändamål ska den
 verkställande direktören inbegripa vetenskapliga kommittén för fortbildning på
 ett tidigt stadium i förberedelserna av alla dokument som avses i artikel 14 i
 den mån kontrollerna gäller fortbildning.
 2. Vetenskapliga kommittén för
 fortbildning ska bestå av 11 personer av högsta akademiska eller professionella
 rang inom de ämnen som omfattas av kapitel III i föreliggande förordning.
 Styrelsen ska utse ledamöterna genom en öppen infordran av intresseanmälningar
 och ett öppet urvalsförfarande som ska offentliggöras i Europeiska unionens
 officiella tidning. Styrelseledamöter får inte vara ledamöter av den
 vetenskapliga kommittén för fortbildning. Den vetenskapliga kommitténs
 ledamöter ska agera oberoende. De får varken be om eller ta emot instruktioner
 från någon regering eller något annat organ.
 3. Europol får offentliggöras
 och uppdatera förteckningen över ledamöterna i den vetenskapliga kommittén för
 fortbildning på sin webbplats.
 4. Mandatperioden för
 ledamöterna i den vetenskapliga kommittén för fortbildning ska vara fem år. Den
 får inte förlängas och ledamöterna kan avsättas om de inte uppfyller
 kriterierna för oberoende.
 5. Den vetenskapliga kommittén
 för fortbildning ska välja ordförande och vice ordförande för en femårig
 mandatperiod. Den ska anta ståndpunkter med enkel majoritet. Den ska
 sammankallas av ordföranden fyra gånger om året. Vid behov ska ordföranden
 kalla till extraordinära möten på eget initiativ eller på begäran av minst fyra
 ledamöter av kommittén.
 6. Den verkställande direktören,
 biträdande fortbildningsansvariga direktören eller deras respektive företrädare
 ska inbjudas att delta i sammanträden som en observatör utan rösträtt.
 7. Vetenskapliga kommittén för
 fortbildning ska biträdas av en sekreterare som ska vara anställd av Europol
 och utsedd av kommittén och förordnad av den verkställande direktören.
 8. Vetenskapliga kommittén för
 fortbildning ska särskilt
 (a)
 bistå den verkställande direktören och den
 biträdande fortbildningsansvariga direktören i utarbetandet av det årliga
 arbetsprogrammet och andra strategiska dokument, för att säkerställa deras
 vetenskapliga kvalitet och samstämmighet med berörda politikområden och
 prioriteringar,
 (b)
 avge oberoende yttranden och råd till styrelsen i
 frågor som rör dess behörighetsområden,
 (c)
 avge oberoende yttranden och sina råd om kvaliteten
 i läroplaner, utbildningsmetoder, utbildningsmöjligheter och vetenskapliga
 utvecklingen,
 (d)
 fullgöra andra rådgivande uppgifter som rör de
 vetenskapliga aspekterna av Europols fortbildningsarbete på begäran av
 styrelsen, den verkställande direktören eller den biträdande fortbildningsansvariga
 direktören.
 9. Den årliga budgeten för den
 vetenskapliga kommittén för fortbildning ska hänföras till en egen budgetrubrik
 i Europols budget.
 AVSNITT 4
 DIREKTION
 Artikel 21
 Inrättande
 Styrelsen får inrätta en direktion.
 Artikel 22
 Arbetsuppgifter och organisation
 1. Direktionen ska bistå
 styrelsen.
 2. Styrelsen ska ha följande arbetsuppgifter:
 (a)
 Den ska förbereda beslut som ska antas av
 direktionen.
 (b)
 Den ska, tillsammans med styrelsen, säkerställa en
 lämplig uppföljning av resultaten och rekommendationerna i de interna eller
 externa revisionsrapporterna och utvärderingarna, samt i de utredande
 rapporterna och rekommendationerna från de utredningar som genomförs av
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).
 (c)
 Utan att det påverkar tillämpningen av den
 verkställande direktörens åligganden som fastställs i artikel 19, ska den bistå
 den verkställande direktören och ge denne råd i genomförandet av styrelsens
 beslut, och i syfte att bättre övervaka förvaltningen.
 3. I brådskande fall får
 direktionen vid behov fatta vissa interimistiska beslut på styrelsens vägnar,
 särskilt i administrativa frågor, inklusive tillfälliga upphävanden av
 delegeringen av tillsättningsmyndighetens befogenheter.
 4. Det verkställande organet ska
 bestå av styrelsens ordförande, en företrädare för kommissionen i styrelsen och
 tre andra ledamöter som styrelsen utser bland sina ledamöter. Styrelsens
 ordförande ska också vara direktionens ordföranden. Den verkställande
 direktören ska delta i direktionens möten, men ska inte ha rösträtt.
 5. Direktionens ledamöter ska
 utses på fyra år. Mandatperioden för direktionens ledamöter ska löpa ut när
 uppdraget som styrelseledamot upphör.
 6. Direktionen ska hålla minst
 ett ordinarie möte var tredje månad. Dessutom ska den sammanträda på initiativ
 av sin ordförande eller på begäran av dess ledamöter.
 7. Direktionen ska följa de
 förfaranderegler som fastställts av styrelsen.
 Kapitel
 V
 BEHANDLING AV UPPGIFTER
 Artikel 23
 Källor
 1. Europol får endast behandla
 sådana uppgifter som byrån erhållit från
 (a)
 medlemsstaterna i enlighet med deras nationella
 lagstiftning,
 (b)
 unionsorgan, tredjeland och internationella
 organisationer i enlighet med kapitel VI,
 (c)
 privata aktörer i enlighet med artikel 29.2.
 2. Europol får samla in och
 behandla uppgifter – även personuppgifter – direkt från öppna källor, t.ex.
 från media, internet och andra öppna källor.
 3. Europol får samla in och
 behandla uppgifter, även personuppgifter, från nationella eller internationella
 informationssystem, också genom datoriserade direkt åtkomst, i den mån som
 detta medges av Europeiska unionens rättsliga instrument eller internationella
 eller nationella rättsliga instrument. De tillämpliga bestämmelserna i
 Europeiska unionens rättsliga instrument eller internationella eller nationella
 rättsliga instrument ska reglera Europols tillgång till och användning av dessa
 uppgifter i den mån som dessa inbegriper striktare regler om åtkomst och
 användning än de som finns i föreliggande förordning. Tillgången till sådana
 informationssystem ska endast beviljas vederbörligen bemyndigad personal vid
 Europol i den mån dessa personers arbetsuppgifter kräver.
 Artikel 24
 Syftet med behandlingen
 1. I den mån som det är
 nödvändigt för att uppnå de mål som fastställs i artikel 3.1 och 2 ska Europol
 behandla information, även personuppgifter, endast i följande syften:
 (a)
 Samkörning som syftar till att kartlägga
 kopplingarna mellan olika uppgifter.
 (b)
 Analyser av strategisk eller tematisk karaktär.
 (c)
 Operativa analyser i särskilda fall.
 2. Bilaga 2 innehåller en
 förteckning över de kategorier av personuppgifter och kategorier av registrerade
 vars uppgifter får samlas in för varje givet syfte enligt punkt 1.
 Artikel 25
 Fastställande av syftet med behandlingen
 1. En medlemsstat, ett
 unionsorgan, ett tredjeland eller en internationell organisation som lämnar
 uppgifter till Europol ska också fastställa i vilket syfte uppgifterna får
 behandlas, enligt artikel 24. Om detta inte skett, ska Europol avgöra vilken
 relevans uppgifterna har och fastställa i vilket syfte uppgifterna får
 behandlas. Europol får bara behandla uppgifter i annat än avsett syfte om uppgiftslämnaren
 lämnat samtycke därtill.
 2. I samband med överföringen av
 uppgifter kan medlemsstaterna, unionens organ, tredjeland och internationella
 organisationer ange eventuella allmänna eller specifika begränsningar i fråga
 om åtkomst och användning, även när det gäller utplåning eller förstöring. I de
 fall där behovet av sådana begränsningar visar sig efter överföringen, ska
 Europol underrättas om detta. Europol har att efterleva dessa begränsningar.
 3. Europol får besluta om att
 medlemsstaterna, unionens organ, tredjeland och internationella organisationer
 endast ska medges begränsad tillgång till eller användning av uppgifter som
 erhållits från öppna källor.
 Artikel 26
 Medlemsstaternas och Europols personal tillgång till uppgifter som lagras
 av Europol
 1. Medlemsstaterna ska ha
 tillgång till och kunna genomföra sökningar bland samtliga uppgifter i det
 syfte som avses i artikel 24.1 a och b, utan att detta påverkar rätten för
 medlemsstaterna, unionsorgan och tredjeland och internationella organisationer
 att ange begränsningar av tillgången till och användningen av sådana uppgifter.
 Medlemsstaterna ska utse de behöriga myndigheter som har rätt att utföra en
 sådan sökning.
 2. Medlemsstaterna ska, på
 grundval av ett system med träff/icke träff, ha indirekt tillgång till
 uppgifter som lämnats inom ramen för artikel 24.1 c, utan att detta påverkar de
 begränsningar som anges av medlemsstaterna, unionsorgan och tredjeland eller
 internationella organisationer som tillhandahåller uppgifterna i enlighet med
 artikel 25.2. Om sökningen ger en träff, ska Europol inleda ett förfarande för
 att avgöra hur de uppgifter som ledde fram till träffen får delas med behöriga
 organ, i enlighet med det beslut som fattats av den medlemsstat som lämnat
 uppgifterna till Europol.
 3. Den personal vid Europol som
 i vederbörlig ordning fått erforderliga befogenheter av den verkställande
 direktören ska, i den mån arbetsuppgifterna kräver, ha tillgång till de
 uppgifter som behandlas av Europol.
 Artikel 27
 Eurojusts
 och Olafs tillgång till Europols uppgifter
 1. Europol ska vidta alla
 lämpliga åtgärder för att se till att Eurojust och Europeiska byrån för
 bedrägeribekämpning (Olaf) inom sina respektive uppdrag får tillgång till och
 har möjlighet att göra sökningar bland samtliga uppgifter som inlämnats i den
 mening som avses i artikel 24.1 a och b, utan att detta påverkar tillämpningen
 av rätten för medlemsstaterna, unionsorgan och tredjeland och internationella
 organisationer att ange begränsningar för tillgången och användningen av sådana
 uppgifter. Europol ska informeras om en sökning som genomförts av Eurojust
 eller Olaf visar att det finns en överensstämmelse med uppgifter som behandlats
 av Europol.
 2. Europol ska vidta alla
 lämpliga åtgärder för att se till att Eurojust och Olaf inom sina respektive
 uppdrag och på grundval av ett system med träff/icke träff, har indirekt
 tillgång till uppgifter som lämnats inom ramen för artikel 24.1 c, utan
 att detta påverkar de begränsningar som anges av medlemsstaterna, unionsorgan
 och tredjeland eller internationella organisationer som tillhandahåller
 uppgifterna i enlighet med artikel 25.2. Om sökningen ger en träff, ska Europol
 inleda ett förfarande för att avgöra hur de uppgifter som ledde fram till
 träffen får delas med behöriga organ, i enlighet med det beslut som fattats av
 den medlemsstat som lämnat uppgifterna till Europol.
 3. Sökning efter uppgifter i
 enlighet med punkterna 1 och 2 får endast ske i syfte att fastställa huruvida
 Eurojusts eller Olafs uppgifter överensstämmer med uppgifter som behandlas vid
 Europol.
 4. Europol ska tillåta sökningar
 i enlighet med punkterna 1 och 2 endast om Eurojust lämnat uppgifter om vilka
 nationella medlemmar, suppleanter, assistenter, personal vid Eurojust och Olaf som
 betrotts uppgiften att genomföra sådana sökningar.
 5. Om Europols behandling av
 uppgifter inom ramen för en given utredning leder till att Europol eller en
 medlemsstat upptäcker ett behov av samordning, samarbete eller stöd i enlighet
 med Eurojusts eller Olafs uppdrag, ska Europol underrätta dem om detta och
 inleda förfarandet för att dela uppgifterna, i enlighet med den
 uppgiftslämnande medlemsstatens beslut. Eurojust eller Olaf ska samråda med
 Europol i dessa fall.
 6. Eurojust, inklusive
 kollegiet, de nationella medlemmarna, suppleanterna och assistenterna samt
 Eurojusts och Olafs personal, ska iaktta de allmänna eller specifika
 begränsningar i fråga om åtkomst och användning som anges av medlemsstaterna,
 unionens organ, tredjeland och internationella organisationer i enlighet med
 artikel 25.2.
 Artikel 28
 Skyldighet att underrätta medlemsstater
 1. Om Europol, i enlighet med
 sitt uppdrag enligt artikel 4.1 b, måste underrätta en medlemsstat om uppgifter
 som gäller denna stat och dessa uppgifter omfattas av sådan begränsad åtkomst enligt
 artikel 25.2 som medför att uppgifterna inte får delas, ska Europol samråda med
 uppgiftslämnaren om den begränsade åtkomsten och inhämta dennes samtycke till
 att uppgifterna får lämnas ut till den berörda staten.
 Utan sådant samtycke får uppgifterna inte lämnas
 ut.
 2. Oberoende av eventuella åtkomstbegränsningar,
 ska Europol informera en medlemsstat om uppgifter som rör denna stat om
 (a)
 detta är absolut nödvändigt för att förebygga en
 överhängande fara för grova brott eller terroristbrott, eller om
 (b)
 detta är avgörande för att avvärja en omedelbar och
 allvarlig fara för den allmänna säkerheten i den berörda medlemsstaten.
 I dessa fall ska Europol utan dröjsmål upplysa
 uppgiftslämnaren om att uppgifterna delats och motivera sin analys av
 situationen.
 Kapitel
 VI
 FÖRBINDELSER MED PARTNER
 AVSNITT 1
 GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
 Artikel 29
 Gemensamma bestämmelser
 1. I den utsträckning
 uppgifterna kräver får Europol etablera och upprätthålla samarbete med unionens
 övriga organ i enlighet med dessa organs mål, brottsbekämpande myndigheter i
 tredjeland och utbildningsinstanser för tjänstemän inom brottsbekämpning i tredjeland,
 internationella organisationer och privata aktörer.
 2. I den utsträckning
 uppgifterna kräver och med hänsyn till eventuella inskränkningar enligt artikel
 25.2 får Europol direkt utbyta alla uppgifter, förutom personuppgifter, med de
 enheter som avses i punkt 1.
 3. Europol har rätt att ta emot
 och behandla personuppgifter från de enheter som avses i punkt 1, utom privata
 aktörer, i den mån arbetsuppgifterna kräver och i enlighet med bestämmelserna i
 detta kapitel.
 4. Utan att det hindrar
 tillämpningen av artikel 36.4 ska personuppgifter överlämnas från Europol till
 unionens övriga organ, tredjeland och internationella organisationer endast om
 detta krävs för att förhindra eller motverka brottslighet som omfattas av
 Europols mål, i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel. Om de uppgifter
 som ska överlämnas har lämnats ut av en medlemsstat ska Europol inhämta den
 medlemsstatens samtycke, utom i följande fall:
 (a)
 Samtycke anses ha lämnats om medlemsstaten inte
 uttryckligen begränsat rätten till vidareöverföring.
 (b)
 Om medlemsstaten på förhand samtyckt till
 vidareöverföring, antingen generellt eller förenat med särskilda villkor. Samtycket
 kan återkallas när som helst.
 5. Medlemsstater, unionens
 organ, tredjeland och internationella organisationer får inte lämna
 personuppgifterna vidare utan uttryckligt samtycke från Europol.
 AVSNITT 2
 UTBYTE ELLER ÖVERFÖRING AV PERSONUPPGIFTER
 Artikel 30
 Överföring av personuppgifter till unionens organ
 Med förbehåll för eventuella inskränkningar
 som fastställs i enlighet med artikel 25.2 eller 25.3 i denna förordning får
 Europol direkt överföra personuppgifter till unionens organ i den mån de egna
 eller det mottagande organets uppgifter kräver.
 Artikel 31
 Överföring av personuppgifter till
 tredjeland och internationella organisationer
 1. Europol får lämna ut
 personuppgifter till myndigheter i tredjeland eller till internationella
 organisationer i den utsträckning deras uppgifter kräver, med hänvisning till
 (a)
 Ett kommissionsbeslut som antagits enligt
 [artiklarna 25 och 31 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den
 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av
 personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter] om att landet, den
 internationella organisationen eller den behandlande enheten i landet eller
 organisationen kan garantera en adekvat skyddsnivå (beslut om adekvat
 skyddsnivå) eller
 (b)
 en internationell överenskommelse som ingåtts
 mellan unionen och tredjelandet eller den internationella organisationen i
 fråga i enlighet med artikel 218 i fördraget, med hänsyn till lämpliga
 säkerhetsbestämmelser avseende skyddet av den personliga integriteten och
 enskildas de grundläggande fri- och rättigheter, eller
 (c)
 ett samarbetsavtal mellan Europol och tredjelandet
 eller den internationella organisationen i fråga som ingåtts enligt artikel 23
 i rådets beslut 2009/371/RIF innan denna förordning började tillämpas.
 I dessa fall ska det inte krävas något ytterligare
 tillstånd.
 Europol får ingå samarbetsavtal för att genomföra
 sådana överenskommelser eller beslut om lämplig skyddsnivå.
 2. Utan hinder av punkt 1 får
 den verkställande direktören från fall till fall tillåta överföring av personuppgifter
 till tredjeland eller internationella organisationer om följande villkor är
 uppfyllda:
 (a)
 Överföringen är absolut nödvändig för att skydda
 medlemsstatens eller flera medlemsstaters väsentliga intressen som omfattas av
 Europols mål.
 (b)
 Överföringen är absolut nödvändig för att förhindra
 en överhängande fara för allvarlig brottslighet eller terrorism.
 (c)
 Överföringen är på annat sätt nödvändig eller
 följer av lag på grund av viktiga allmänna intressen, eller för att kunna
 fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk, eller
 (d)
 Överföringen är nödvändig för att skydda intressen
 som är av avgörande betydelse för den registrerade eller någon annan person.
 I samförstånd med Europeiska datatillsynsmannen
 får styrelsen tillåta överföring i enlighet med led a-d ovan med vederbörlig
 hänsyn till skyddsbestämmelser avseende enskildas rätt till privatliv och
 grundläggande fri- och rättigheter, under en period på högst ett år som får
 förlängas.
 3. Den verkställande direktören
 ska informera styrelsen och Europeiska datatillsynsmannen om punkt 2
 tillämpats.
 Artikel 32
 Personuppgifter från privata aktörer
 1. I den utsträckning
 uppgifterna kräver får Europol behandla personuppgifter som lämnats av privata
 aktörer förutsatt att de mottagits
 (a)
 från en av medlemsstaternas nationella enheter i
 enlighet med nationell lag,
 (b)
 från en kontaktpunkt i ett tredjeland, som Europol
 slutit ett samarbetsavtal med enligt artikel 23 i rådets beslut 2009/371/RIF
 innan denna förordning började tillämpas, eller
 (c)
 från en myndighet i tredjeland eller en
 internationell organisation med vilken unionen ingått en internationell
 överenskommelse i enlighet med artikel 218 i fördraget.
 2. Om de överförda uppgifterna
 påverkar en medlemsstats intressen, ska Europol omedelbart informera den
 berörda medlemsstatens nationella enhet.
 3. Europol ska inte direkt
 kontakta privata aktörer för att erhålla personuppgifter.
 4. Kommissionen ska utvärdera
 behovet och konsekvenserna av direkt utbyte av personuppgifter med privata
 aktörer, inom tre år efter det att denna förordning börjat tillämpas.
 Utvärderingen ska bland annat beskriva varför Europol behöver utbyta av
 personuppgifter med privata aktörer.
 Artikel 33
 Uppgifter från privatpersoner
 1. Uppgifter, däribland
 personuppgifter, som lämnas av privatpersoner får behandlas av Europol
 förutsatt att de mottagits via
 (a)
 från en av medlemsstaternas nationella enheter i
 enlighet med nationell lag,
 (b)
 från en kontaktpunkt i ett tredjeland, som Europol
 slutit ett samarbetsavtal med enligt artikel 23 i rådets beslut 2009/371/RIF
 innan denna förordning började tillämpas, eller
 (c)
 från en myndighet i tredjeland eller en
 internationell organisation med vilken unionen ingått en internationell
 överenskommelse i enlighet med artikel 218 i fördraget.
 2. Om Europol fått uppgifter,
 däribland personuppgifter, från en privatperson som är bosatt i ett tredjeland
 med vilken ingen internationell överenskommelse ingåtts vare sig enligt artikel
 23 i rådets beslut 2009/371/RIF eller enligt artikel 218 i fördraget får
 Europol bara lämna ut dessa uppgifter till de medlemsstater eller tredjeland
 med vilka Europol slutit sådana överenskommelser.
 3. Europol ska inte direkt
 kontakta enskilda för att erhålla uppgifter.
 Kapitel
 VII
 UPPGIFTSSKYDD
 Artikel 34
 Allmänna principer för uppgiftsskydd
 Följande bestämmelser gäller för
 personuppgifter:
 (a)
 De ska behandlas på ett korrekt och lagligt sätt.
 (b)
 samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och
 berättigade syften; senare behandling får inte ske på ett sätt som är
 oförenligt med detta syfte; Senare behandling av personuppgifter för
 historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål ska inte anses vara
 otillåtet, förutsatt att Europol vidtar lämpliga skyddsåtgärder, särskilt för
 att säkerställa att uppgifterna inte behandlas i andra syften.
 (c)
 De ska vara adekvata, relevanta och inte för
 omfattande i förhållande till de syften för vilka de behandlas.
 (d)
 De ska vara korrekta och om nödvändigt hållas
 aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att se till att personuppgifter
 som inte är korrekta i förhållande till de syften för vilka de behandlas antingen
 utplånas eller rättas utan dröjsmål.
 (e)
 De ska lagras på ett sätt som hindrar att de
 registrerade kan identifieras och får inte lagras längre än vad som krävs för
 de syften för vilka personuppgifterna behandlades.
 Artikel 35
 Olika grader av korrekthet och
 tillförlitlighet hos personuppgifter
 1. Den källa som lämnar
 uppgifter från en medlemsstat ska i möjligaste mån bedömas av den medlemsstat
 som tillhandahåller uppgifterna, med användning av följande källutvärderingskoder:
 (A):
 Det råder inget tvivel om källans äkthet, tillförlitlighet och kompetens, eller
 uppgifterna tillhandahålls av en källa som tidigare alltid har visat sig
 tillförlitlig.
 (B): Den information
 som har mottagits från en källa har oftast visat sig tillförlitlig.
 (C):
 Den information som har mottagits från en källa har oftast visat sig vara
 otillförlitlig.
 (X): Källans tillförlitlighet kan inte bedömas.
 2. Uppgifter från en medlemsstat
 ska i möjligaste mån bedömas av den medlemsstat som tillhandahåller uppgifterna
 på grundval av deras tillförlitlighet med användning av följande
 uppgiftsutvärderingskoder:
 (1): Uppgifter vars korrekthet inte betvivlas.
 (2):
 Uppgifter som källan känner till personligen men som den tjänsteman som
 vidarebefordrar uppgifterna inte känner till personligen.
 (3):
 Uppgifter som källan inte känner till personligen men som bekräftas av andra
 redan registrerade uppgifter.
 (4): Uppgifter som källan inte känner till
 personligen och som inte kan bekräftas.
 3. Om Europol, på grundval av
 tidigare lämnade uppgifter, kommer till slutsatsen att bedömningen behöver
 korrigeras, ska Europol informera den berörda medlemsstaten och söka nå en
 överenskommelse om att ändra bedömningen. Europol får inte ändra bedömningen
 utan en sådan överenskommelse.
 4. Om Europol får uppgifter från
 en medlemsstat utan någon bedömning, ska Europol i möjligaste mån försöka
 bedöma källans eller informationernas tillförlitlighet på grundval av tidigare
 lämnade uppgifter. Bedömningen av särskilda uppgifter och särskild information
 ska göras genom överenskommelse med den uppgiftslämnande medlemsstaten. En
 medlemsstat och Europol får också i allmänna termer komma överens om
 bedömningen av särskilda typer av uppgifter och bestämda källor. Om ingen
 överenskommelse nås i det särskilda fallet eller det inte finns någon allmän
 överenskommelse, ska Europol utvärdera informationen eller uppgifterna och ska
 tilldela sådan information eller sådana uppgifter utvärderingskoderna X och 4
 som avses i punkterna 1 och 2.
 5. Om Europol får upplysningar
 eller uppgifter från tredjeland, en internationell organisation eller ett
 unionsorgan ska denna artikel gälla på samma sätt.
 6. Uppgifter från öppna källor
 ska bedömas av Europol med hjälp av de koder som anges i punkt 1 och 2.
 Artikel 36
 Behandling av vissa typer av
 personuppgifter eller olika kategorier av registrerade
 1. Behandling av personuppgifter
 om brottsoffer, vittnen eller andra personer som kan lämna uppgifter om brott
 samt personer under 18 år är förbjuden om det inte är absolut nödvändigt för
 att förhindra eller motverka brottslighet som omfattas av Europols mål.
 2. Behandling av personuppgifter
 som genom automatisk eller manuell bearbetning avslöjar ras eller etniskt
 ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller
 medlemskap i fackförening samt behandling av uppgifter som rör hälsa och
 sexualliv ska tillåtas endast om det är strikt nödvändigt för att förebygga
 eller motverka brott som omfattas av Europols mål och om dessa uppgifter
 kompletterar andra personuppgifter som redan behandlats av Europol.
 3. Endast Europol får ha
 tillgång till de personuppgifter som avses i första och andra stycket. Den
 verkställande direktören ska utse ett begränsat antal tjänstemän som kan
 beviljas sådan tillgång, i den mån arbetsuppgifterna kräver.
 4. Inga beslut med rättslig
 verkan för en registrerad person får grundas enbart på automatisk behandling av
 uppgifter som avses i punkt 2, om inte beslutet uttryckligen är tillåtet enligt
 nationell lagstiftning eller EU-lagstiftning eller, vid behov, tillåtits av
 Europeiska datatillsynsmannen.
 5. Överlämning till
 medlemsstaterna, unionsorgan, tredjeland eller internationella organisationer
 av de personuppgifter som avses i första och andra stycket ska tillåtas endast
 om det är strikt nödvändigt i enskilda fall som avser brottslighet som omfattas
 av Europols mål.
 6. Europol ska var sjätte månad
 till Europeiska datatillsynsmannen överlämna en förteckning över alla sådana
 personuppgifter som avses i punkt 2 och som behandlas av byrån.
 Artikel 37
 Tidsgränser för lagring och utplåning av
 personuppgifter
 1. Eurojust får inte lagra
 personuppgifter som behandlas längre än vad som krävs för att Europol ska kunna
 nå sina mål.
 2. Europol ska se över behovet
 av att lagra uppgifterna längre senast tre år efter det att personuppgifterna
 började behandlas. Europol får besluta om fortsatt lagring av personuppgifterna
 fram till nästa kontroll, som ska ske efter ytterligare tre år om fortsatt
 lagring är nödvändig för att Europol ska kunna utföra sina arbetsuppgifter.
 Skälen till fortsatt lagring ska vederbörligen anges och registreras. Fattas
 inget beslut om fortsatt lagring, ska personuppgifterna automatiskt utplånas
 efter tre år.
 3. Om personuppgifter som aves i
 artikel 36.1 och 36.2 lagras i över fem år ska Europeiska datatillsynsmannen
 informeras om detta.
 4. Om en medlemsstat, ett
 unionsorgan, tredjeland eller en internationell organisation som i samband med
 överföringen av personuppgifterna fastställt inskränkningar avseende tidigare
 utplåning eller förstöring i enlighet med artikel 25.2 ska Europol utlåna
 personuppgifterna i enlighet med dessa inskränkningar. Om fortsatt lagring
 anses nödvändig för att Europol ska kunna utföra sina arbetsuppgifter, med
 utgångspunkt i underrättelser som är mer omfattande än de som uppgiftslämnaren
 besitter, ska Europol inhämta uppgiftslämnarens samtycke till fortsatt lagring
 och motivera sin begäran.
 5. Om en medlemsstat, ett
 EU-organ, ett tredjeland eller en internationell organisation i sina egna
 register utplånar uppgifter som överlämnats till Europol, ska de informera
 Europol om detta. Europol ska utplåna uppgifterna om inte fortsatt lagring av
 uppgifterna anses nödvändigt för att Europol ska kunna uppnå sina mål, mot
 bakgrund av upplysningar som är mera omfattande än dem som uppgiftslämnaren
 har. Europol ska informera uppgiftslämnaren om att uppgifterna kommer att
 fortsätta lagras och motivera fortsatt lagring.
 6. Personuppgifter ska inte
 utplånas i följande fall:
 (a)
 Om det skulle skada intressen hos en registrerad
 som behöver skydd. I sådana fall får uppgifterna endast användas med den
 registrerades samtycke.
 (b)
 Om den registrerade bestrider uppgifternas korrekthet
 ska de bevaras under en tid som ger medlemsstaterna eller Europol möjlighet att
 vid behov kontrollera om de är korrekta.
 (c)
 Om personuppgifterna måste sparas som bevisning.
 (d)
 Om den registrerade motsätter sig utplåning och
 istället begär inskränkningar i användningen.
 Artikel 38
 Säkerhet vid behandling
 1. Den registeransvariga ska
 vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att förhindra att
 personuppgifter från oavsiktlig eller otillåten utplåning, oavsiktlig förlust
 eller otillåtet utlämnande, otillåtna ändringar, otillåten åtkomst och varje
 annat slag av otillåten behandling.
 2. När det gäller automatisk
 databehandling ska Europol vidta lämpliga åtgärder för att
 (a)
 vägra varje obehörig person åtkomst till
 datorutrustning som används för behandling av personuppgifter (åtkomstskydd för
 utrustning),
 (b)
 förhindra att datamedier läses, kopieras, ändras
 eller avlägsnas av obehöriga (kontroll av datamedier),
 (c)
 förhindra obehörig registrering av data och
 obehörig kännedom om, ändring eller utplåning av lagrade personuppgifter,
 (d)
 förhindra att obehöriga personer kan använda
 datasystem via datakommunikation (användarkontroll),
 (e)
 säkerställa att alla som är behöriga att använda
 ett system för behandling av uppgifter endast har åtkomst till de uppgifter för
 vilka de är behöriga (behörighetskontroll),
 (f)
 säkerställa att det är möjligt att kontrollera och
 konstatera till vilka enheter personuppgifter får överföras via
 datakommunikation (kommunikationskontroll),
 (g)
 säkerställa att det kan kontrolleras och
 konstateras vilka personuppgifter som har införts i datasystemen, samt när och
 av vem uppgifterna infördes (kontroll av indata),
 (h)
 förhindra obehörig läsning, kopiering, ändring
 eller utplåning av personuppgifter i samband med överföring av sådana uppgifter
 eller under transport av databärare (transportkontroll),
 (i)
 säkerställa att de installerade systemen omedelbart
 kan återställas vid avbrott (återställande),
 (j)
 säkerställa att systemet fungerar felfritt, att
 uppkomna funktionsfel omedelbart rapporteras (driftsäkerhet) och att de lagrade
 uppgifterna inte kan förvanskas genom ett funktionsfel i systemet
 (dataintegritet).
 3. Europol och medlemsstaterna
 ska fastställa metoder för att se till att säkerhetsbehovet beaktas inom och
 mellan alla informationssystem.
 Artikel 39
 Den registrerades rätt att få tillgång
 till uppgifter
 1. Var och en som är registrerad
 ska ha rätt att med rimliga tidsintervall få information om huruvida Europol
 behandlar personuppgifter som gäller honom eller henne. Om sådana
 personuppgifter behandlas ska Europol lämna följande upplysningar till den
 registrerade:
 (a)
 Bekräftelse på om uppgifter som rör honom eller henne
 behandlas eller inte.
 (b)
 Information åtminstone om syftet med behandlingen,
 de berörda uppgiftskategorierna och till vilka mottagare uppgifterna lämnas ut.
 (c)
 Klar information om vilka personuppgifter som
 behandlas och all tillgänglig information om varifrån dessa uppgifter kommer.
 2. Var och en som är registrerad
 och som vill utöva rätten att få tillgång till sina personuppgifter kan begära
 detta till rimlig kostnad i valfri medlemsstat, hos den myndighet som denna
 medlemsstat har utsett för detta ändamål. Den myndigheten ska utan dröjsmål
 hänskjuta begäran till Europol, och, under alla omständigheter, inom en månad
 efter mottagandet.
 3. Europol ska utan dröjsmål
 besvara begäran och under alla omständigheter senast inom tre månader efter
 mottagandet.
 4. Europol ska samråda med de
 behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna innan beslut fattas. Ett
 beslut om tillgång till personuppgifter ska vara avhängigt av om det finns ett
 nära samarbete mellan Europol och de medlemsstater som direkt berörs av den
 registrerades tillgång till uppgifterna. Om en medlemsstat motsätter sig
 Europols förslag till svar ska den meddela Europol grunderna för detta.
 5. Tillgång till personuppgifter
 ska vägras eller begränsas om detta är nödvändigt för att
 (a)
 Europol ska kunna utföra sina arbetsuppgifter på
 ett korrekt sätt,
 (b)
 skydda säkerhet och allmän ordning i
 medlemsstaterna eller förhindra brott,
 (c)
 se till att inga nationella utredningar äventyras,
 (d)
 skydda tredje mans fri- och rättigheter.
 6. Europol ska skriftligen
 informera den registrerade om tillgången vägras eller inskränks, med en
 motivering av beslutet och med upplysning om rätten att klaga hos Europeiska
 datatillsynsmannen. Uppgifter om de faktiska och rättsliga skäl som beslutet
 bygger på får utelämnas om detta skulle göra inskränkningen enligt punkt 5
 verkningslös.
 Artikel 40
 Rätt till rättelse, utplåning eller blockering av uppgifter
 1. Var och en som är registrerad
 har rätt att begära att Europol ska korrigera de egna personuppgifterna om de
 är felaktiga, och när detta är möjligt och nödvändigt, att komplettera eller
 uppdatera dem.
 2. Var och en som är registrerad
 har rätt att begära att Europol ska utplåna de egna personuppgifterna, om de
 inte längre fyller det syfte för vilket de lagligen samlats in eller behandlas.
 3. Personuppgifter ska inte utplånas
 utan blockeras, om det finns skälig grund att anta att utplåning skulle kunna
 påverka den registrerades legitima intressen. Blockerade uppgifter får endast
 behandlas i det syfte som hindrade att de utplånades.
 4. Om de personuppgifter som
 avses i punkterna 1, 2 och 3 i Europols besittning har lämnats ut av
 tredjeland, internationella organisationer eller kommer från Europols egna
 analyser ska Europol rätta, utplåna eller blockera uppgifterna.
 5. Om de personuppgifter som
 avses i punkterna 1 och 2 i Europols besittning har överlämnats direkt till
 Europol av medlemsstaterna, ska de berörda medlemsstaterna rätta, utplåna eller
 blockera uppgifterna i samarbete med Europol.
 6. Om felaktiga uppgifter har
 överförts på något annat tillämpligt sätt, eller om felaktigheterna hos
 uppgifter som lämnats av medlemsstater beror på att överföringen skett på ett
 felaktigt sätt eller strider mot bestämmelserna i denna förordning, eller om
 felaktigheterna beror på registrering, hantering eller lagring av Europol som
 är felaktig eller strider mot bestämmelserna i denna förordning, ska Europol
 rätta eller utplåna dem i samarbete med de berörda medlemsstaterna.
 7. I de fall som avses i
 punkterna 4, 5 och 6 ska alla mottagare av uppgifterna informeras. De som
 uppgifterna riktar sig till ska då rätta, blockera eller utplåna uppgifterna i
 sina egna system, i enlighet med de bestämmelser som är tillämpliga på dem.
 8. Europol ska skriftligen utan
 onödigt dröjsmål informera den registrerade och, under alla omständigheter inom
 tre månader, att uppgifter som berör honom eller henne har rättats, utplånats
 eller blockerats.
 9. Europol ska skriftligen
 informera den registrerade om man vägrar rätta, utplåna eller blockera
 uppgifterna, med upplysning om rätten att klaga hos Europeiska
 datatillsynsmannen och möjligheterna att överklaga.
 Artikel 41
 Ansvar för skyddet av uppgifter
 1. Europol ska lagra
 personaluppgifter på ett sätt som gör det möjligt att fastställa källan i
 enlighet med artikel 23.
 2. Ansvaret för kvaliteten på
 personuppgifter enligt artikel 34 d vilar hos den medlemsstat som överlämnade
 personuppgifter till Europol och hos Europol för personuppgifter som
 överlämnats av ett unionsorgan, tredjeland eller internationella
 organisationer, liksom för personuppgifter som Europol hämtat ur öppna källor.
 3. Ansvaret för efterlevnaden av
 de principer som avses i artikel 34 a, b, c och e vilar hos Europol.
 4. Ansvaret för att överföringen
 är laglig ska ligga hos
 (a)
 den medlemsstat som lämnat uppgifterna om
 personuppgifterna lämnats till Europol av en medlemsstat, och
 (b)
 Europol när personuppgifter lämnas ut av Europol
 till medlemsstater, tredjeland eller internationella organisationer.
 5. Om uppgifter överförs mellan
 Europol och ett EU-organ ska ansvaret för att överföringen är laglig ligga hos
 Europol. Utan att det påverkar tillämpningen av föregående mening ska både
 Europol och mottagaren vara ansvariga för att överföring sker lagenligt, om
 uppgifterna överförs av Europol på begäran av mottagaren. Europol ska vidare
 vara ansvarig för all behandling av uppgifter som utförs vid byrån.
 Artikel 42
 Förhandskontroll
 1. Behandlingen av
 personuppgifter som ska ingå i ett nytt arkiveringssystem som håller på att
 utarbetas ska kontrolleras i förhand i följande fall:
 (a)
 om särskilda kategorier av uppgifter enligt artikel
 36.2 ska behandlas,
 (b)
 behandlingens typ, särskilt användning av ny
 teknik, rutiner eller förfaranden, i övrigt innebär särskilda risker för de
 registrerades grundläggande fri- och rättigheter och särskilt skyddet av
 personuppgifter.
 2. Förhandskontrollerna ska
 utföras av Europeiska datatillsynsmannen efter meddelande från
 uppgiftsskyddsombudet, som ska samråda med Europeiska datatillsynsmannen, när
 behovet av förhandskontroll är tveksamt.
 3. Europeiska datatillsynsmannen
 ska avge sitt yttrande inom två månader efter det att meddelandet mottagits.
 Denna tidsfrist kan tillfälligt upphöra att löpa i avvaktan på att Europeiska
 datatillsynsmannen erhåller den ytterligare information som han begärt. Om
 ärendets komplexitet gör det nödvändigt, kan denna tidsfrist även förlängas
 ytterligare två månader efter beslut av Europeiska datatillsynsmannen. Europol
 ska underrättas om detta beslut innan den första tvåmånadersperioden löper ut.
 Om inget yttrande lämnats inom tvåmånadersfristen,
 som eventuellt förlängts, anses ett positivt yttrande ha lämnats.
 Om Europeiska datatillsynsmannen anser att den
 anmälda behandlingen skulle kunna leda till att någon bestämmelse i denna
 förordning åsidosätts, ska datatillsynsmannen i förekommande fall lämna förslag
 till hur detta kan undvikas. Om Europol inte ändrar behandlingen i enlighet med
 detta, kan Europeiska datatillsynsmannen utöva sina befogenheter enligt artikel
 46.3.
 4. Europeiska datatillsynsmannen
 ska föra ett register över alla behandlingar som anmälts enligt punkt 1.
 Registret ska integreras med det register som avses i artikel 27.5 i förordning
 (EG) nr 45/2001.
 Artikel 43
 Diarieföring och dokumentation
 1. Europol ska diarieföra
 insamling, ändring, tillgång, överföring, sammanställning och utplåning av
 personuppgifter för att möjliggöra kontroller av behandlingens lagenlighet,
 egna kontroller, samt sörja för uppgifternas integritet och säkerhet. Diarierna
 eller liknande handlingar ska utplånas efter tre år, om inte uppgifterna behövs
 för pågående kontroller. Det får inte vara möjligt att ändra uppgifterna i
 diariet.
 2. Diarieföring eller liknande
 handlingar som upprättats enligt punkt 1 ska på begäran överlämnas till
 Europeiska datatillsynsmannen för kontroll av uppgiftsskyddet. Europeiska
 datatillsynsmannen får använda dessa uppgifter endast för att kontrollera
 uppgiftsskyddet, för att se till att behandlingen fungerar tillfredsställande
 och för att sörja för uppgifternas integritet och säkerhet.
 Artikel 44
 Uppgiftsskyddsombud
 1. Styrelsen ska utse ett
 uppgiftsskyddsombud som ska vara anställd vid Europol. Vid fullgörandet av sina
 arbetsuppgifter ska uppgiftsskyddsombudet agera på ett oberoende sätt.
 2. Uppgiftsskyddsombudet ska
 utses på grundval av sina personliga och yrkesmässiga kvalifikationer och i
 synnerhet sina expertkunskaper om uppgiftsskydd.
 3. Valet av
 uppgiftsskyddsombudet får inte leda till en intressekonflikt mellan personens
 uppdrag som ombud och andra offentliga uppdrag, särskilt vad avser
 tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning.
 4. Uppgiftsskyddsombudet ska
 utses för en period av mellan två och fem år. Ombudet kan återväljas för en
 period omfattande högst tio år. Uppgiftsskyddsombudet får entledigas från sitt
 uppdrag av samma institution eller organ som skött utnämningen, men endast med samtycke
 från Europeiska datatillsynsmannen, om ombudet inte längre uppfyller kraven för
 utförandet av uppgifterna.
 5. Efter utnämningen ska
 uppgiftsskyddsombudet registreras hos Europeiska datatillsynsmannen av den institution
 eller det organ som skött utnämningen.
 6. Vid utförandet av sina
 uppgifter får uppgiftsskyddsombudet inte ta emot några instruktioner.
 7. Uppgiftsskyddsombudet ska ha
 följande huvuduppgifter i fråga om personuppgifter, utom avseende personuppgifter
 som rör Europols anställda samt administrativa personuppgifter:
 (a)
 På ett oberoende sätt kontrollera att behandlingen
 av personuppgifter görs lagenligt och enligt denna förordning.
 (b)
 Säkerställa att
 ett register över överföring och mottagande av personuppgifter förs i enlighet
 med denna förordning.
 (c)
 Säkerställa att de
 registrerade på begäran informeras om sina rättigheter enligt denna förordning.
 (d)
 Samarbeta med de tjänstemän vid Europol som
 ansvarar för förfaranden, utbildning och rådgivning om databehandling.
 (e)
 Samarbeta med Europeiska datatillsynsmannen.
 (f)
 Utarbeta en årlig
 rapport och överlämna den till styrelsen och till Europeiska
 datatillsynsmannen.
 8. Uppgiftsskyddsombudet ska
 vidare utföra de uppgifter som avses i förordning (EG) nr 45/2001 avseende
 personuppgifter för Europols anställda samt administrativa personuppgifter.
 9. Uppgiftsskyddsombudet ska för
 fullgörandet av sina uppgifter ha tillgång till alla uppgifter som behandlas av
 Europol och tillträde till alla Europols lokaler.
 10. Om uppgiftsskyddsombudet anser
 att bestämmelserna om behandling av personuppgifter i denna förordning inte har
 iakttagits, ska denne underrätta den verkställande direktören och begära att
 åtgärder vidtas för att lösa den bristande överensstämmelsen inom en fastställd
 tidsfrist. Om den verkställande direktören inte inom den fastställda
 tidsfristen vidtar åtgärder mot underlåtenheten att följa beslutet när det
 gäller behandling av personuppgifter, ska uppgiftsskyddsombudet informera
 styrelsen och tillsammans med styrelsen enas om en fastställd tidsfrist för
 gensvar. Om styrelsen inte inom den fastställda tidsfristen vidtar åtgärder mot
 underlåtenheten att följa beslutet när det gäller behandling av
 personuppgifter, ska uppgiftsskyddsombudet hänskjuta frågan till Europeiska
 datatillsynsmannen.
 11. Styrelsen ska anta
 tillämpningsföreskrifter rörande uppgiftsskyddsombudet. Dessa
 tillämpningsföreskrifter ska särskilt avse urval av uppgiftsskyddsombudet, samt
 dennes entledigande, arbetsuppgifter, åligganden och befogenheter samt
 säkerställande av uppgiftsskyddsombudets oberoende. Europol ska förse
 uppgiftsskyddsombudet med tillräcklig personal och resurser för att ombudet ska
 kunna fullgöra sina åligganden. Denna personal ska bara få tillgång till de
 personuppgifter som behandlas av Europol och Europols lokaler i den mån
 arbetsuppgifterna kräver.
 Artikel 45
 Den nationella tillsynsmyndighetens
 övervakning
 1. Varje medlemsstat ska utse en
 nationell tillsynsmyndighet som ska ha till uppgift att oberoende och i
 enlighet med nationell lagstiftning kontrollera att den berörda medlemsstatens
 registreringar, sökningar och överföringar till Europol av personuppgifter är
 lagenliga och att försäkra sig om att sådana registreringar, sökningar eller
 överföringar inte kränker den registrerades rättigheter. Den nationella
 tillsynsmyndigheten ska i detta syfte hos Europols nationella enhet eller hos
 sambandsmannen få tillgång till de uppgifter den egna medlemsstaten överlämnat
 till Europol i enlighet med tillämpliga nationella förfaranden.
 2. För att kunna utöva sin
 tillsyn ska de nationella tillsynsmyndigheterna ha tillgång till lokaler och
 akter hos de respektive sambandsmännen vid Europol.
 3. Dessutom ska de nationella
 tillsynsmyndigheterna i enlighet med tillämpliga nationella förfaranden övervaka
 de nationella enheternas och sambandsmännens verksamhet i den utsträckning
 denna verksamhet rör skydd av personuppgifter. De ska också hålla Europeiska
 datatillsynsmannen informerad om alla åtgärder de vidtar avseende Europol.
 4. Var och en ska ha rätt att
 begära att den nationella tillsynsmyndigheten ska kontrollera att överföring
 eller utlämning till Europol, i vilken form detta än sker, av de egna
 uppgifterna samt medlemsstatens tillgång till uppgifterna är lagenlig. Denna
 rättighet ska utövas i enlighet med den nationella lagstiftningen i den
 medlemsstat där begäran görs.
 Artikel 46
 Europeiska datatillsynsmannens
 övervakning
 1. Europeiska datatillsynsmannen
 ska ha till uppgift att övervaka och garantera tillämpningen av bestämmelserna
 i denna förordning om skyddet av fysiska personers grundläggande fri- och
 rättigheter när Europol behandlar personuppgifter, och för att ge råd till
 Europol och de registrerade i alla frågor som rör behandling av
 personuppgifter. För detta ändamål ska Europeiska datatillsynsmannen fullgöra
 de uppgifter som avses i punkt 2 och utöva sina befogenheter enligt punkt 3.
 2. Europeiska datatillsynsmannen
 ska enligt denna förordning ha följande uppgifter:
 (a)
 Höra och utreda klagomål och informera berörd
 person om resultatet inom rimlig tid,
 (b)
 Leda utredningar, antingen på eget initiativ eller
 på grundval av ett klagomål, och informera berörda personer om resultatet inom
 rimlig tid,
 (c)
 Övervaka och
 säkerställa att bestämmelserna i denna förordning och unionens övriga akter om
 skydd av enskilda i samband med behandling av personuppgifter tillämpas på
 Europol.
 (d)
 Bistå Europol med råd, antingen på eget initiativ
 eller som svar på en begäran om rådfrågning, i alla frågor som rör behandling
 av personuppgifter, särskilt innan interna bestämmelser utarbetas om skydd av
 enskildas grundläggande fri- och rättigheter i samband med behandlingen av
 personuppgifter.
 (e)
 Avgöra, motivera och offentliggöra undantag,
 säkerhetsbestämmelser, tillstånd och villkor som avses i artikel 36.4.
 (f)
 Föra register över de behandlingar som anmälts till
 honom eller henne enligt artikel 42.1 och som registrerats enligt artikel 42.4.
 (g)
 Utföra en förhandskontroll av anmälda behandlingar.
 3. Europeiska datatillsynsmannen
 ska enligt denna förordning ha rätt att göra följande:
 (a)
 Bistå registrerade med råd när de utövar sina
 rättigheter.
 (b)
 Till Europol
 hänskjuta ärenden om påstådda kränkningar av bestämmelserna om behandling av
 personuppgifter och vid behov lämna förslag om hur kränkningen kan gottgöras och
 hur skyddet för de registrerade kan förbättras.
 (c)
 Beordra att en
 begäran om att utöva vissa rättigheter med avseende på personuppgifter ska
 efterkommas, när detta har vägrats i strid med artiklarna 39 och 40.
 (d)
 Ge
 Europol en varning eller en tillrättavisning.
 (e)
 Beordra rättelse, blockering, utplåning eller
 förstöring av alla uppgifter, när de har behandlats på ett sätt som står i
 strid med bestämmelserna för behandling av personuppgifter, samt underrättelse
 om sådana åtgärder till tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut.
 (f)
 Tillfälligt eller definitivt förbjuda behandling.
 (g)
 Hänskjuta ärendet till Europol och vid behov till
 Europaparlamentet, rådet och kommissionen.
 (h)
 Hänskjuta ärendet till Europeiska unionens domstol
 på de villkor som anges i fördraget.
 (i)
 Intervenera i ärenden som anhängiggjorts vid
 Europeiska unionens domstol.
 4. Europeiska datatillsynsmannen
 ska ha följande befogenheter:
 (a)
 Att från Europol
 erhålla tillgång till alla personuppgifter och alla upplysningar som den egna
 utredningen kräver.
 (b)
 Att få tillgång
 till alla lokaler där Europol bedriver verksamhet, om det finns rimliga skäl
 att anta att där bedrivs en verksamhet som avses i denna förordning.
 5. Europeiska datatillsynsmannen
 ska upprätta en årlig rapport om tillsynen över Europol. Rapporten ska ingå i
 Europeiska datatillsynsmannens årliga rapport enligt artikel 48 i förordning
 (EG) nr 45/2001.
 6. Ledamöter och personal vid
 Europeiska datatillsynsmannen ska efterleva sekretesskravet i artikel 69.
 Artikel 47
 Samarbete mellan Europeiska datatillsynsmannen och de nationella tillsynsmyndigheterna
 1. Europeiska dataillsynsmannen
 ska arbeta nära tillsammans med de nationella tillsynsmyndigheterna i särskilda
 frågor som ska handläggas nationellt, i synnerhet om Europeiska
 datatillsynsmannen eller en nationell tillsynsmyndighet upptäcker väsentliga
 avvikelser mellan praxis i olika medlemsstater eller eventuellt olagliga
 överföringar i Europols kanaler för informationsutbyte, eller avseende frågor
 som väcks av en eller flera nationella tillsynsmyndigheter avseende
 genomförandet eller tolkningen av denna förordning.
 2. I de fall som avses i punkt 1
 ska Europeiska datatillsynsmannen och de nationella tillsynsmyndigheterna, var
 och en inom sitt ansvarområde, utbyta relevant information, bistå varandra i
 samband med revision och kontroller, utreda problem med tolkningen eller
 tillämpningen av denna förordning, granska problem med att utöva oberoende
 tillsyn eller problem med de registrerades möjligheter att hävda sina
 rättigheter, upprätta harmoniserade förslag för gemensamma lösningar på eventuella
 problem samt vid behov främja kunskaperna om rätten till uppgiftsskydd.
 3. De nationella
 tillsynsmyndigheterna och Europeiska datatillsynsmannen ska sammanträda vid
 behov. Europeiska datatillsynsmannen ska stå för kostnader och tjänster i
 samband med dessa möten. En arbetsordning ska antas vid det första mötet.
 Ytterligare arbetsmetoder ska, efter behov, utvecklas gemensamt.
 Artikel 48
 Administrativa personuppgifter och
 anställdas personuppgifter
 Förordning (EG) nr 45/2001 ska vara tillämplig
 på alla personuppgifter för Europols anställda samt administrativa
 personuppgifter som innehas av Europol.
 Kapitel
 VIII
 RÄTT TILL OMPRÖVNING OCH
 ANSVARSBESTÄMMELSER
 Artikel 49
 Rätt att klaga hos Europeiska
 datatillsynsmannen
 1. Var och en som är registrerad
 ska ha rätt att klaga hos Europeiska datatillsynsmannen om den registrerade
 anser att de egna personuppgifterna behandlats i strid med bestämmelserna i
 denna förordning.
 2. När ett klagomål rör ett
 beslut i enlighet med artiklarna 39 och 40 ska Europeiska datatillsynsmannen
 samråda med nationella tillsynsmyndigheter eller den behöriga domstolen i den
 medlemsstat som uppgiften härrör ifrån, eller den direkt berörda medlemsstaten.
 Europeiska datatillsynsmannens beslut, som kan innebära ett förbud mot överföring
 av uppgifterna, ska fattas i nära samråd med den nationella tillsynsmyndigheten
 eller den behöriga domstolen.
 3. När klagomålet rör behandling
 av uppgifter som en medlemsstat lämnat ut till Europol ska Europeiska
 datatillsynsmannen försäkra sig om att nödvändiga kontroller har utförts på ett
 korrekt sätt i nära samråd med den nationella tillsynsmyndigheten i den
 medlemsstat som har tillhandhållit uppgifterna.
 4. När klagomålet rör behandling
 av uppgifter som Europol erhållit från unionsorgan, tredjeland, eller
 internationella organisationer ska Europeiska datatillsynsmannen försäkra sig
 om att Europol har utfört nödvändiga kontroller.
 Artikel 50
 Rätt att överklaga Europeiska
 datatillsynsmannens beslut till domstol
 Beslut av den europeiska datatillsynsmannen
 kan överklagas till Europeiska unionens domstol.
 Artikel 51
 Allmänna bestämmelser om ansvar och rätt till ersättning
 1. Europols inomobligatoriska
 ansvar ska regleras av den lagstiftning som är tillämplig på avtalet i fråga.
 2. Europeiska unionens domstol
 ska vara behörig att träffa avgöranden enligt skiljedomsklausul i avtal som
 Europol ingått.
 3. Utan att det påverkar
 tillämpningen av artikel 52, gäller i fråga om utomobligatoriskt ansvar att
 Europol ska ersätta skada som den eller dess personal har orsakat vid utövandet
 av sina åligganden, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för
 medlemsstaternas rättsordningar.
 4. Europeiska unionens domstol
 ska vara behörig i tvister om ersättning för sådana skador som avses i
 punkt 3.
 5. De anställdas personliga
 ansvar gentemot Europol ska regleras av bestämmelserna i de tjänsteföreskrifter
 eller anställningsvillkor som gäller för dem.
 Artikel 52
 Ansvar för felaktig behandling av personuppgifter och rätt till
 ersättning
 1. Var och en som lidit skada på
 grund av otillåten behandling av personuppgifter har rätt till ersättning för
 den skada som åsamkats av endera Europol i enlighet med artikel 340 i fördraget
 eller av den medlemsstat där skadan uppkom, i enlighet med den statens
 nationella lagstiftning. Enskilda får väcka talan mot Europol vid Europeiska
 unionens domstol eller mot medlemsstaterna vid en behörig domstol i den berörda
 medlemsstaten.
 2. Alla tvister mellan Europol
 och medlemsstaterna om det slutliga ersättningsansvaret för skadestånd till
 enskilda som beviljats i enlighet med punkt 1 ska hänskjutas till styrelsen,
 som ska besluta i frågan med två tredjedelars majoritet av sina ledamöter, utan
 att detta hindrar möjligheten att begära omprövning av beslutet i enlighet med
 artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 Kapitel
 IX
 PARLAMENTARISK KONTROLL
 Artikel 53
 Parlamentarisk kontroll
 1. Styrelsens ordförande och den
 verkställande direktören ska framträda inför Europaparlamentet, tillsammans med
 de nationella parlamenten, på deras begäran för att diskutera frågor som rör
 Europol, med vederbörlig hänsyn till tystnadsplikt och sekretess.
 2. Kontroll av Europols
 verksamhet ska utövas av Europaparlamentet tillsammans med de nationella
 parlamenten i enlighet med denna förordning.
 3. Utöver skyldigheten att
 informera och höra Europaparlamentet och de nationella parlamenten enligt denna
 förordning ska Europol även tillställa dem följande upplysningar för kännedom,
 med vederbörlig hänsyn till tystnadsplikt och sekretess:
 (a)
 Hotbildsbedömningar,
 strategiska analyser och allmänna lägesrapporter avseende Europols mål samt
 resultaten från undersökningar och utvärderingar som beställts av Europol.
 (b)
 De samarbetsavtal som ingåtts i enlighet med
 artikel 31.1.
 Artikel 54
 Europaparlamentets tillgång till sekretessbelagda uppgifter som
 behandlas av eller via Europol
 1. För att kunna utöva den
 demokratiska kontroll av Europols verksamhet som avses i artikel 53 får
 Europaparlamentet och dess företrädare på begäran beviljas tillgång till
 säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och känsliga icke-sekretessbelagda
 uppgifter som behandlas av eller via Europol.
 2. Tillgången till
 säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och känsliga icke-sekretessbelagda
 uppgifter ska beviljas enligt de grundläggande principer och miniminormer som
 avses i artikel 69. De närmare bestämmelserna ska anges i ett samarbetsavtal
 mellan Europol och Europaparlamentet.
 Kapitel X
 PERSONAL
 Artikel 55
 Allmänna bestämmelser
 1. Tjänsteföreskrifterna för
 tjänstemän i Europeiska unionen, anställningsvillkoren för övriga anställda i
 Europeiska unionen samt de bestämmelser som antagits gemensamt av unionens
 institutioner för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna och
 anställningsvillkoren ska gälla för Europols personal, med undantag för
 personal som när denna förordning börjar tillämpas lyder under avtal som
 ingåtts med Europol som den inrättats genom Europolkonventionen.
 2. Europols personal ska bestå
 av tillfälligt anställda och/eller kontraktsanställda. Styrelsen ska besluta om
 vilka tjänster i tjänsteförteckningen som är avsedda för tillfälligt anställda
 och som endast får tillsättas med personal rekryterad från medlemsstaternas
 behöriga myndigheter. Personal som rekryteras till sådana tjänster ska vara
 tillfälligt anställda och får endast beviljas anställningsavtal för viss tid
 som får förlängas en gång för viss tid.
 Artikel 56
 Den verkställande direktören
 1. Den verkställande direktören
 ska vara tillfälligt anställd vid Europol i enlighet med artikel 2a i
 anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen.
 2. Den verkställande direktören
 ska utses av styrelsen från en förteckning över kandidater som föreslås av
 kommissionen på grundval av ett öppet och transparent urvalsförfarande.
 I det avtal som sluts med den verkställande
 direktören ska Europol företrädas av styrelsens ordförande.
 Den kandidat som styrelsen väljer kan före
 utnämningen ombes att göra ett uttalande inför behörigt utskott i
 Europaparlamentet och besvara frågor från utskottsledamöterna.
 3. Den verkställande direktörens
 mandatperiod ska vara fem år. Vid periodens utgång ska kommissionen göra en
 utvärdering. I utvärderingen ska kommissionen särskilt bedöma den verkställande
 direktörens arbetsinsats och Europols framtida uppgifter och utmaningar.
 4. Styrelsen får på förslag av
 kommissionen, med beaktande av den utvärderingsrapport som avses i
 punkt 3, förlänga den verkställande direktörens mandatperiod en gång med
 högst fem år.
 5. Styrelsen ska underrätta
 Europaparlamentet om sin avsikt att förlänga den verkställande direktörens
 mandatperiod. Under den månad som föregår förlängningen av mandatperioden kan
 den verkställande direktören ombes att göra ett uttalande inför
 Europaparlamentets behöriga utskott och besvara frågor från
 utskottsledamöterna.
 6. En verkställande direktör
 vars mandatperiod har förlängts får inte delta i ett annat urvalsförfarande för
 samma befattning vid slutet på den sammantagna mandatperioden.
 7. Den verkställande direktören
 kan avsättas från sin post endast efter styrelsebeslut på förslag av
 kommissionen.
 8. Styrelsen ska fatta beslut om
 utnämning, förlängning av mandatet och avsättning av den verkställande
 direktören och/eller de biträdande verkställande direktörerna med två
 tredjedelars majoritet av sina röstberättigade ledamöter.
 Artikel 57
 Biträdande verkställande direktörer
 1. Fyra biträdande verkställande
 direktörer, varav en utbildningsansvarig direktör, ska bistå den verkställande
 direktören. Den biträdande utbildningsansvariga direktören ska ha ansvaret för
 Europolakademin och dess verksamhet. Den verkställande direktören ska
 fastställa de övrigas uppgifter.
 2. Artikel 56 ska vara
 tillämplig på de biträdande verkställande direktörerna. Den verkställande
 direktören ska höras innan dessa utnämns eller avsätts.
 Artikel 58
 Utstationerade nationella experter och övrig personal
 1. Europol får använda sig av
 utstationerade nationella experter och övrig personal som inte är anställd av
 Europol.
 2. Styrelsen ska anta ett beslut
 om bestämmelser för utstationering av nationella experter till Europol.
 Kapitel
 XI
 FINANSIELLA BESTÄMMELSER
 Artikel 59
 Budgeten
 1. Europols alla inkomster och
 utgifter ska beräknas för varje budgetår, som ska vara kalenderår, och
 redovisas i Europols budget.
 2. Budgetens inkomster och
 utgifter ska balansera varandra.
 3. Utan att det hindrar
 förekomsten av andra inkomstkällor ska Europols inkomster omfatta ett bidrag
 från unionen som tas in i Europeiska unionens allmänna budget.
 4. Europol kan få
 unionsfinansiering via delegeringsavtal eller bidrag som beviljas från fall
 till fall eller i undantagsfall, i enlighet med gällande bestämmelser för de
 instrument som inrättats till stöd för unionens politik.
 5. Europols utgifter ska omfatta
 personalens löner, kostnader för administration och infrastruktur samt driftskostnader.
 Artikel 60
 Upprättande av budgeten
 1. Varje år ska den
 verkställande direktören göra en preliminär beräkning av Europols intäkter och
 utgifter för påföljande räkenskapsår inklusive tjänsteförteckningen och skicka
 denna till styrelsen.
 2. På grundval av detta utkast
 ska styrelsen göra en preliminär beräkning av Europols inkomster och utgifter
 för påföljande budgetår. Den preliminära beräkningen av Europols inkomster och
 utgifter ska översändas till kommissionen senast den [datum enligt tillämpningsföreskrifterna
 för unionens budget]. Senast den 31 mars ska styrelsen tillställa
 kommissionen, Europaparlamentet och rådet ett slutligt utkast av beräkningen,
 som även ska omfatta ett utkast till tjänsteförteckning.
 3. Kommissionen ska skicka
 beräkningen av inkomster och utgifter till Europaparlamentet och rådet
 (budgetmyndigheten) tillsammans med utkastet till Europeiska unionens allmänna
 budget.
 4. På grundval av beräkningen
 ska kommissionen i utkastet till Europeiska unionens allmänna budget ta upp de
 medel som den betraktar som nödvändiga med tanke på tjänsteförteckningen och
 storleken på det anslag som ska belasta den allmänna budgeten, och som den ska
 förelägga budgetmyndigheten enligt artiklarna 313 och 314 i fördraget.
 5. Budgetmyndigheten ska bevilja
 anslagen till Europol.
 6. Budgetmyndigheten ska anta
 Europols tjänsteförteckning.
 7. Europols budget ska antas av
 styrelsen. Den blir definitiv när unionens allmänna budget slutligen antas. Vid
 behov ska den anpassas i enlighet med det slutgiltiga antagandet.
 8. Bestämmelserna i
 [rambudgetförordningen] ska vara tillämpliga på alla projekt, i synnerhet
 byggprojekt, som kan komma att påverka budgeten väsentligt.
 Artikel 61
 Budgetgenomförandet
 1. Den verkställande direktören
 ska genomföra Europols budget.
 2. Den verkställande direktören
 ska varje år till budgetmyndigheten skicka alla uppgifter som rör resultatet av
 utvärderingsförfarandena.
 Artikel 62
 Redovisning och förfarande för att bevilja ansvarsfrihet
 1. Europols räkenskapsförare ska
 senast den 1 mars efter utgången av varje budgetår överlämna den preliminära
 redovisningen till kommissionens räkenskapsförare och revisionsrätten.
 2. Europol ska överlämna
 rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen till
 Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 31 mars året efter det
 budgetår som rapporten avser.
 3. Kommissionens
 räkenskapsförare ska senast den 31 mars efter utgången av varje budgetår
 överlämna Europols preliminära redovisning konsoliderade med kommissionens
 redovisning till revisionsrätten.
 4. Efter mottagandet av
 revisionsrättens synpunkter på Europols preliminära redovisning, enligt artikel
 148 i budgetförordningen, ska räkenskapsföraren upprätta Europols
 slutredovisning. Den verkställande direktören ska överlämna denna till
 styrelsen för yttrande.
 5. Styrelsen ska avge ett
 yttrande om Europols slutliga redovisning.
 6. Senast den 1 juli efter
 utgången av varje budgetår ska den verkställande direktören överlämna de
 slutliga räkenskaperna tillsammans med styrelsens yttrande till
 Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten och de nationella
 parlamenten.
 7. De slutliga redovisningarna
 ska offentliggöras.
 8. Senast den [datum enligt
 rambudgetförordningen] ska den verkställande direktören besvara de iakttagelser
 som revisionsrätten gjort i sin årsrapport. Han eller hon ska också skicka
 detta svar till styrelsen.
 9. Den verkställande direktören
 ska på begäran förelägga Europaparlamentet alla uppgifter som behövs för att
 förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska
 fungera väl, i enlighet med artikel 165.3 i budgetförordningen.
 10. Europaparlamentet ska före den
 15 maj år n + 2 på rekommendation av rådet, som ska fatta beslut med
 kvalificerad majoritet, bevilja den verkställande direktören ansvarsfrihet för
 budgetens genomförande år n.
 Artikel 63
 Finansiella bestämmelser
 1. De finansiella bestämmelser
 som ska tillämpas på Europol ska antas av styrelsen efter samråd med
 kommissionen. De får inte avvika från [rambudgetförordningen] med mindre detta
 är nödvändigt på grund av särdragen i Europols verksamhet och kommissionen har lämnat
 sitt samtycke i förväg.
 2. På grund av den särskilda
 karaktären på medlemmarna i nätverket för nationella utbildningsinstitut, som
 är de enda organ av sådan art och med sådan teknisk kompetens att de kan
 fullgöra utbildningsverksamheten, ska dessa medlemmar beviljas bidrag utan
 förslagsomgång i enlighet med artikel 190.1 d i kommissionens delegerade
 förordning (EU) nr 1268/2012[41].
 Kapitel
 XII
 DIVERSE BESTÄMMELSER
 Artikel 64
 Rättslig ställning
 1. Europol ska vara ett
 unionsorgan. Europol ska vara en juridisk person.
 2. Europol ska i varje
 medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska
 personer enligt den nationella lagstiftningen. Europol ska särskilt kunna
 förvärva och avyttra fast och lös egendom samt föra talan inför domstolar.
 3. Europol ska ha sitt säte i
 Haag i Nederländerna.
 Artikel 65
 Immunitet och privilegier
 1. Europol och dess personal ska
 omfattas av protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier.
 2. Immunitet och privilegier för
 sambandsmän och deras familjemedlemmar ska utgöra föremål för ett avtal mellan
 Nederländerna och övriga medlemsstater. Avtalet ska införa sådan immunitet och
 sådana privilegier som behövs för att sambandsmännen ska kunna utföra sina
 arbetsuppgifter.
 Artikel 66
 Språkordning
 1. Bestämmelserna i förordning
 nr 1[42] ska tillämpas på Europol.
 2. De översättningar som krävs
 för Europols arbete ska utföras av Översättningscentrum för Europeiska unionens
 organ.
 Artikel 67
 Öppenhet
 1. Förordning (EG) nr 1049/2001[43]
 ska tillämpas på handlingar i Europols besittning.
 2. På förslag från den
 verkställande direktören och senast sex månader efter det att denna förordning
 trätt i kraft, ska styrelsen anta närmare bestämmelser om tillämpningen av
 förordning (EG) nr 1049/2001 på Europols handlingar.
 3. De beslut som fattas av
 Europol i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 kan ligga
 till grund för ett klagomål till ombudsmannen eller en talan inför Europeiska
 unionens domstol enligt artiklarna 228 och 263 i fördraget.
 Artikel 68
 Insatser mot bedrägeri
 1. För att underlätta insatser
 mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet enligt
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 ska Europol senast
 sex månader från det att Europol inleder sin verksamhet ansluta sig till det
 interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 om utredningar som
 utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)[44]
 och anta lämpliga bestämmelser som ska gälla Europols samtliga anställda, genom
 att använda den mall som finns i bilagan till avtalet.
 2. Kommissionen och
 revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av
 handlingar och kontroller på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och
 underleverantörer som erhållit unionsfinansiering från Europol.
 3. I syfte att fastställa om det
 har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som
 påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett bidrag eller avtal som
 finansierats via Europol får Olaf göra utredningar, däribland kontroller på
 platsen och inspektioner, i enlighet med förfarandena i Europaparlamentets och
 rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som
 utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)och rådets förordning
 (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och
 inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska
 gemenskapernas ekonomiska intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter[45].
 4. Utan att det påverkar
 tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska befogenheten att utföra revision
 och utredningar uttryckligen tillerkännas revisionsrätten och Olaf enligt deras
 respektive befogenheter i samarbetsavtal med tredjeland eller internationella
 organisationer, kontrakt, bidragsavtal och bidragsbeslut som ingås av Europol.
 Artikel 69
 Säkerhetsbestämmelser om skydd av sekretessbelagda uppgifter
 Europol ska fastställa egna bestämmelser om
 tystnadsplikt och sekretess och om skydd av säkerhetsklassade EU-uppgifter och
 andra känsliga men ej sekretessbelagda uppgifter, med hänsyn till grundläggande
 principer och normer i rådets beslut 2011/292EU. Det omfattar bland annat
 bestämmelser om utbyte, behandling och lagring av sekretessbelagda uppgifter.
 Artikel 70
 Utvärdering och översyn
 1. Senast fem år efter [den dag
 denna förordning börjar tillämpas] och vart femte år därefter ska kommissionen
 genomföra en utvärdering, för att i synnerhet granska effekterna, ändamålsenligheten
 och effektiviteten i Europols arbete samt dess arbetsmetoder. Utvärderingen ska
 särskilt omfatta eventuella behov av att ändra Europols mål samt de finansiella
 följderna av sådana ändringar.
 2. Kommissionen ska översända
 utvärderingsrapporten och sina slutsatser om denna till Europaparlamentet,
 rådet, nationella parlament och Europols styrelse.
 3. I varannan
 utvärderingsrapport ska kommissionen även granska Europols resultat med
 avseende på dess mål, uppdrag och arbetsuppgifter. Om kommissionen finner att
 Europols existens inte längre är motiverad med avseende på de angivna målen och
 uppgifterna, kan kommissionen föreslå att denna förordning ändras eller
 upphävs.
 Artikel 71
 Administrativ undersökning
 Europols verksamhet
 ska övervakas av Europeiska ombudsmannen i enlighet med artikel 228 i
 fördraget.
 Artikel 72
 Säte
 1. De nödvändiga bestämmelserna
 om de lokaler och anläggningar som värdmedlemsstaten ska ställa till Europols
 förfogande samt de särskilda regler i värdmedlemsstaten som ska tillämpas på den
 verkställande direktören, på styrelseledamöterna, på byråns anställda och på
 deras familjemedlemmar ska fastställas i en överenskommelse om säte mellan
 Europol och värdmedlemsstaten som ingås efter att ha godkänts av styrelsen och
 senast [två år efter det att denna förordning trätt i kraft].
 2. Europols värdmedlemsstat ska
 garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för Europol, inklusive en
 flerspråkig skolundervisning med europeisk inriktning samt lämpliga
 transporter.
 Kapitel
 XIII
 ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
 Artikel 73
 Allmänt rättsligt övertagande
 1. Europol, som inrättas genom
 denna förordning, ska vara allmän rättslig efterträdare vad gäller alla avtal,
 skulder och egendom som förvärvats av Europol som inrättades genom rådets
 beslut 2009/371/RIF eller av Cepol som inrättades genom beslut 2005/681/RIF.
 2. Denna förordning påverkar
 inte den rättsliga verkan av avtal som ingåtts av Europol, som inrättades genom
 rådets beslut 2009/371/RIF, före den dag då denna förordning träder i kraft.
 3. Denna förordning påverkar
 inte den rättsliga verkan av avtal som ingåtts av Cepol, som inrättades genom
 rådets beslut 2005/681/RIF, före den dag då denna förordning träder i kraft.
 4. Trots det som sägs i punkt 3
 ska det avtal om säte som ingicks enligt rådets beslut 2005/681/RIF sägas upp
 med verkan från den dag denna förordning börjar tillämpas.
 Artikel 74
 Övergångsbestämmelser om styrelsen
 1. Mandatperioden för
 styrelseledamöter i Cepol som inrättades enligt artikel 10 i rådets beslut
 2005/681/RIF ska löpa ut den [dag då förordningen träder i kraft].
 2. Mandatperioden för
 styrelseledamöter i Europol som inrättades enligt artikel 37 i rådets beslut
 2009/371/RIF ska löpa ut den [dag denna förordning börjar tillämpas].
 3. Den styrelse som inrättades
 enligt artikel 37 i rådets beslut 2009/371/RIF under perioden från det att
 denna förordning träder i kraft och till dess att den börjar tillämpas göra
 följande:
 (a)
 Utföra de styrelseuppgifter som avses i artikel 14
 i denna förordning.
 (b)
 Förbereda antagandet av de bestämmelser om tystnadsplikt
 och sekretess och om skydd av säkerhetsklassade EU-uppgifter som avses i
 artikel 69 i denna förordning.
 (c)
 Utarbeta övriga bestämmelser som krävs för
 tillämpningen av denna förordning. Och
 (d)
 Se över icke-lagstiftningsåtgärder som avser
 tillämpningen av rådets beslut 2009/371/RIF för att ge den styrelse som utsetts
 enligt artikel 13 i denna förordning möjlighet att fatta det beslut som avses i
 artikel 78.2.
 4. Efter det att denna
 förordning trätt i kraft ska kommissionen utan dröjsmål vidta nödvändiga åtgärder
 för att den styrelse som inrättas i enlighet med artikel 13 ska kunna inleda
 sitt arbete [den dag denna förordning börjar tillämpas].
 5. Senast inom sex månader från
 den dag då denna förordning träder i kraft ska medlemsstaterna meddela
 kommissionen namnen på de personer som de har utsett till ledamot och suppleant
 i styrelsen i enlighet med artikel 13.
 6. Den styrelse som inrättas i
 enlighet med artikel 13 i denna förordning ska hålla sitt första sammanträde
 den [dag denna förordning börjar tillämpas]. Styrelsen ska därvid fatta det
 beslut som avses i artikel 78.2.
 Artikel 75
 Övergångsbestämmelser om de verkställande direktörerna och de
 biträdande direktörerna
 1. Den verkställande direktören,
 som utsetts på grundval av artikel 38 i rådets beslut 2009/371/RIF, ska för den
 återstående perioden av sitt uppdrag vara verkställande direktör enligt artikel
 19 i den här förordningen. De övriga villkoren i anställningsavtalet förblir
 oförändrade. Om mandatperioden löper ut efter det att [denna förordning trätt i
 kraft] men före [den dag denna förordning börjar tillämpas] ska mandatet
 automatiskt förlängas fram till ett år efter den dag då denna förordning börjar
 tillämpas.
 2. Om den verkställande
 direktören inte vill eller kan handla i enlighet med punkt 1, ska kommissionen
 tillförordna en av sina tjänstemän till att fungera som verkställande direktör
 och utöva dennes befogenheter för en period på högst 18 månader, i avvaktan på
 det utnämningsförfarande som föreskrivs i artikel 56.
 3. Första och andra stycket ska
 tillämpas på de biträdande direktörer som utsetts enligt artikel 38 i rådets
 beslut 2009/371/RIF.
 4. Den verkställande direktören
 för Cepol, som utsetts på grundval av artikel 11.1 i rådets beslut 2005/681/RIF
 ska för den återstående mandatperioden tilldelas de uppgifter som tillkommer
 Europols biträdande utbildningsansvariga direktör. De övriga villkoren i
 anställningsavtalet förblir oförändrade. Om mandatperioden löper ut efter det
 att [denna förordning trätt i kraft] men före [den dag denna förordning börjar
 tillämpas] ska mandatet automatiskt förlängas fram till ett år efter den dag då
 denna förordning börjat tillämpas.
 Artikel 76
 Övergångsbestämmelser för budgeten
 1. För vart och ett av de tre
 budgetåren efter det att denna förordning trätt i kraft ska minst 8 miljoner
 euro av Europols operativa utgifter avsättas för utbildning, på det sätt som
 beskrivs i kapitel III.
 2. Förfarandet för beviljande av
 ansvarsfrihet för de budgetar som fastställts på grundval av artikel 42 i
 beslut 2009/371/RIF ska genomföras i enlighet med bestämmelserna i artikel 42 i
 beslut 2009/371/RIF och Europols finansiella bestämmelser.
 Kapitel
 XIV
 SLUTBESTÄMMELSER
 Artikel 77
 Ersättande
 Genom denna förordning upphävs och ersätts
 beslut 2009/371/RIF och beslut 2005/681/RIF.
 Hänvisningar till de upphävda besluten ska
 anses som hänvisningar till den här förordningen.
 Artikel 78
 Upphävande
 1. Alla rättsliga åtgärder som
 avser att genomföra beslut 2009/371/RIF och beslut 2005/681/RIF ska upphävas,
 med verkan från den dag denna förordning börjar tillämpas.
 2. Alla övriga åtgärder som
 avser att genomföra beslut 2009/371/RIF om inrättande av Europeiska polisbyrån
 (Europol) och beslut 2005/681/RIF om inrättande av Cepol ska även
 fortsättningsvis vara i kraft efter den [dag denna förordning börjar
 tillämpas], om inte Europols styrelse beslutar annorlunda i samband med
 tillämpningen av denna förordning.
 Artikel 79
 Ikraftträdande och tillämpning
 1. Denna förordning träder i
 kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska
 unionens officiella tidning.
 2. Denna förordning ska
 tillämpas från och med den [...].
 Artiklarna 73 och 74 och 75 ska dock tillämpas
 från [den dag då förordningen träder i kraft].
 Utfärdad i Bryssel den
 På
 Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar
 Ordföranden Ordföranden
 BILAGA 1
 Förteckning
 över de brott för vilka Europol ska stödja och stärka insatser som vidtas av
 medlemsstaternas behöriga myndigheter och deras ömsesidiga samarbete enligt
 artikel 3.1 i denna förordning
 – Terrorism.
 – Organiserad brottslighet.
 – Olaglig narkotikahandel.
 – Illegal penningtvätt.
 – Brottslighet som har samband med nukleära
 och radioaktiva ämnen.
 – Illegal människosmuggling.
 – Människohandel.
 – Handel med stulna fordon.
 – Mord, grov misshandel.
 – Olaglig handel med mänskliga organ och
 vävnader.
 – Människorov, olaga frihetsberövande och
 tagande av gisslan.
 – Rasism och främlingsfientlighet.
 – Rån.
 – Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet
 antikviteter och konstverk.
 – Svindleri och bedrägeri, däribland bedrägeri
 som påverkar EU:s ekonomiska intressen.
 – Beskyddarverksamhet och utpressning.
 – Förfalskning och piratkopiering.
 – Förfalskning av administrativa dokument och
 handel med sådana förfalskningar.
 – Penningförfalskning och förfalskning av
 betalningsmedel.
 – It-brottslighet.
 – Korruption.
 – Olaglig handel med vapen, ammunition och
 sprängämnen.
 – Olaglig handel med utrotningshotade
 djurarter.
 – Olaglig handel med utrotningshotade
 växtarter och växtsorter.
 – Miljöbrott, däribland förorening från
 fartyg.
 – Olaglig handel med hormonsubstanser och
 andra tillväxtsubstanser.
 – Sexuella övergrepp och sexuellt utnyttjande
 av kvinnor och barn.
 BILAGA 2
 Kategorier av personuppgifter för kategorier av registrerade som får
 samlas in och behandlas för sådan samkörning som avses i artikel 24.1 a
 1. Personuppgifter som samlas in och behandlas
 för samkörning kontroller får avse följande:
 a) personer som, i enlighet med den berörda
 medlemsstatens nationella lagstiftning, misstänks för att ha begått eller varit
 delaktiga i ett brott som omfattas av Europols behörighet eller som har dömts
 för ett sådant brott,
 b) personer avseende vilka det i enlighet med
 den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning finns faktiska indikationer
 på eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå brott som omfattas av
 Europols behörighet.
 2. Uppgifter om de personer som avses i punkt
 1 får endast innehålla följande typer av personuppgifter:
 a) Efternamn, namn som ogift, förnamn och i
 förekommande fall alias eller antagna namn.
 b) Födelsedatum och födelseort.
 c) Medborgarskap.
 d) Kön.
 e) Den berörda personens hemvist, yrke och
 vistelseort.
 f) Personnummer, körkort, identitetshandlingar
 och passuppgifter.
 g) Vid behov, andra kännetecken som möjliggör
 identifiering, särskilt speciella objektiva och bestående fysiska kännetecken,
 t.ex. fingeravtrycksuppgifter och DNA-profil (upprättad utifrån den
 icke-kodande delen av DNA).
 3. Förutom de upplysningar som anges i punkt 2
 får följande typer av uppgifter om de personer som avses i punkt 1 samlas in och
 behandlas:
 a) Brott, påstådda brott och uppgift om när
 och var och hur de har (påstås ha) begåtts.
 b) De medel som har använts eller kan komma
 att användas för att begå de brottsliga gärningarna, inbegripet information om
 juridiska personer.
 c) De avdelningar som handlägger ärendet och
 deras aktbeteckningar.
 d) Misstanke om tillhörighet till en kriminell
 organisation.
 e) Fällande domar, om de rör brott som
 omfattas av Europols behörighet.
 f) Den part som för in uppgifterna.
 Dessa uppgifter får lämnas ut till Europol
 även om de ännu inte hänvisar till personer.
 4. Ytterligare information om de personer som
 avses i punkt 1 som finns hos Europol eller de nationella enheterna får på
 begäran överlämnas till varje nationell enhet eller till Europol. De nationella
 enheterna ska göra detta med iakttagande av sin nationella lagstiftning.
 5. Om ett förfarande som har inletts mot den
 berörda personen slutgiltigt läggs ned, eller om denne slutgiltigt frikänns,
 ska de uppgifter som rör det mål där någotdera beslutet har fattats utplånas.
 Kategorier av
 personuppgifter för kategorier av registrerade som får samlas in och behandlas
 för strategisk, allmän eller operativ analys (enligt artikel 24.1 b och c)
 1. Personuppgifter som samlas in
 och behandlas för strategisk, allmän eller operativ analys får avse följande:
 (a)
 personer som, i enlighet med den berörda
 medlemsstatens nationella lagstiftning, misstänks för att ha begått eller varit
 delaktiga i ett brott som omfattas av Europols behörighet eller som har dömts
 för ett sådant brott,
 (b)
 personer avseende vilka det i enlighet med den
 berörda medlemsstatens nationella lagstiftning finns faktiska indikationer på
 eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå brott som omfattas av
 Europols behörighet.
 (c)
 Personer som kan
 kallas att vittna i utredningar om de aktuella brotten eller i efterföljande
 straffrättsliga förfaranden.
 (d)
 Personer som har varit offer för något av de
 aktuella brotten eller avseende vilka det finns vissa omständigheter som ger
 anledning att anta att de skulle kunna bli offer för ett sådant brott.
 (e)
 Kontakter eller medhjälpare
 (f)
 Personer
 som kan lämna uppgifter om de aktuella brotten.
 2. Följande kategorier av
 personuppgifter, inklusive därtill hörande administrativa uppgifter, får
 behandlas för de personkategorier som avses i punkt 1 a och b:
 (a)
 Närmare uppgifter om personen
 i) Nuvarande och tidigare efternamn.
 ii) Nuvarande och tidigare förnamn.
 iii) Namn som ogift.
 iv) Faderns namn (när detta krävs för
 identifiering).
 v) Moderns namn (när detta krävs för
 identifiering).
 vi) Kön.
 vii) Födelsedatum.
 viii) Födelseort.
 ix) Medborgarskap.
 x) Civilstånd.
 xi) Alias.
 xii) Tillnamn/öknamn
 xiii) Antaget eller falskt namn.
 xiv) Nuvarande och tidigare vistelse- och/eller
 bosättningsort.
 (b)
 Fysisk beskrivning.
 i) Fysisk beskrivning.
 ii) Särskilda kännetecken (märken, ärr,
 tatueringar eller liknande)
 (c)
 Identifieringssätt:
 i) Identitetshandling eller körkort.
 ii) Nationellt identitetskort eller
 passnummer.
 iii) Nationella identifieringsnummer eller
 socialförsäkringsnummer i förekommande fall.
 iv) Bilder eller annan information om
 utseendet.
 v) Kriminaltekniska hjälpmedel för
 identifiering, såsom fingeravtryck, DNA-profil (upprättad utifrån den
 icke-kodande delen av DNA), röstprofil, blodgrupp, tandkort.
 (d)
 Sysselsättning och färdigheter:
 i) Nuvarande anställning och
 sysselsättning.
 ii) Tidigare anställning och sysselsättning.
 iii) Utbildning
 (skola/universitet/yrkesutbildning).
 iv) Meriter.
 v) Färdigheter och andra kunskapsområden
 (språk/övrigt).
 (e)
 Ekonomiska och finansiella uppgifter:
 i) Ekonomiska uppgifter (bankkonton och
 koder, kreditkort etc.).
 ii) Kontanter.
 iii) Aktier/övriga tillgångar.
 iv) Uppgifter om fast egendom.
 v) Anknytning till företag.
 vi) Kontakter med bank- och kreditväsendet.
 vii) Skattesituation.
 viii) Övriga uppgifter som visar en persons
 finansiella situation.
 (f)
 Uppgifter om beteende:
 i) Livsstil (exempelvis om någon lever över
 sina tillgångar) och vanor.
 ii) Rörelser.
 iii) Platser där personen ofta vistas.
 iv) Vapen eller andra farliga föremål.
 v) Riskbedömning.
 vi) Särskilda risker såsom flyktbenägenhet,
 användning av dubbelagenter, förbindelser med brottsbekämpande personal.
 vii) Brottsrelaterade kännetecken och
 profiler.
 viii) Drogmissbruk.
 (g)
 Kontakter och medhjälpare, inbegripet typ och slag
 av kontakt eller förbindelser.
 (h)
 Kommunikationsmedel som används, såsom telefon
 (stationär/mobil), fax, personsökare, e-post, postadress,
 internetförbindelse(r).
 (i)
 Transportmedel som används, såsom fordon, båtar,
 luftfarkoster, inbegripet uppgifter som identifierar dessa transportmedel (registreringsnummer).
 (j)
 Information om brottsligt beteende:
 i) Tidigare fällande domar.
 ii) Misstänkt delaktighet i brottslig
 verksamhet.
 iii) Tillvägagångssätt.
 iv) Hjälpmedel som använts eller kan komma
 att användas för att förbereda och/eller begå brott.
 v) Medlem i kriminella
 grupper/organisationer och ställning i gruppen/organisationen.
 vi) Roll i den kriminella organisationen.
 vii) Den brottsliga verksamhetens geografiska
 räckvidd.
 viii) Material som samlats in under en
 utredning, såsom videoupptagningar och foton.
 (k)
 Hänvisning till övriga informationssystem där
 uppgifter om personen finns lagrade:
 i) Europol.
 ii) Polis- och tullmyndigheter.
 iii) Andra brottsbekämpande organ.
 iv) Internationella organisationer.
 v) Offentliga organ.
 vi) Privata organisationer.
 (l)
 Uppgifter om juridiska personer som har samband med
 de uppgifter som avses under e och j:
 i) Angivande av den juridiska personen.
 ii) Etableringsort.
 iii) Dag för bildande och säte.
 iv) Organisationsnummer.
 v) Associationsform.
 vi) Kapital.
 vii) Verksamhetsområde.
 viii) Nationella och internationella
 dotterbolag.
 ix) Styrelseledamöter.
 x) Bankförbindelser.
 3. Kontakter och medhjälpare,
 som avses i artikel 1 e, är personer angående vilka det finns tillräcklig
 anledning att anta att uppgifter som rör personer som avses i punkt 1 led a och
 b i den här bilagan och som är av betydelse för analysen kan erhållas genom
 dem, under förutsättning att de inte ingår i någon av de personkategorier som
 avses i punkt 1 a, b, c, d eller f. Kontakter är personer som har sporadisk
 kontakt med personer som avses i punkt 1 a och b. Medhjälpare är personer som
 har regelbunden kontakt med personer som avses i punkt 1 a och b.
 När det gäller kontakter och medhjälpare får
 uppgifter enligt punkt 2 lagras i den omfattning som är nödvändig om det finns
 anledning att anta att dessa uppgifter krävs för en analys av dessa personers
 roll som kontakter eller medhjälpare.
 Härvid ska följande iakttas:
 (a)
 Dessa personers förbindelser med personer som avses
 i punkt 1 a och b ska utredas så snart som möjligt.
 (b)
 Uppgifterna ska utplånas utan dröjsmål om
 antagandet att det föreligger ett förhållande mellan dessa personer och de
 personer som avses i punkt 1 a och b visar sig vara ogrundat.
 (c)
 Om dessa personer misstänks ha begått brott som
 omfattas av Europols behörighet, eller har dömts för sådana brott, eller om det
 finns faktiska indikationer på eller rimliga skäl enligt den berörda
 medlemsstatens nationella lagstiftning att tro att de kommer att begå sådana
 brott, får alla uppgifter enligt punkt 2 lagras.
 (d)
 Uppgifter om kontakter och kontakters medhjälpare
 samt uppgifter om kontakter och medhjälpares medhjälpare får inte lagras med
 undantag för uppgifter som rör typen och arten av deras kontakter eller
 förbindelser med de personer som avses i punkt 1 a och b.
 (e)
 Om det inte är möjligt att nå ett klargörande när
 det gäller omständigheterna i de föregående strecksatserna, ska detta beaktas
 vid beslut om behovet av att lagra uppgifter för vidare analys och i vilken
 utsträckning.
 4. När det gäller personer som
 avses i artikel punkt 1 d och som har varit offer för något av de aktuella
 brotten, eller avseende vilka det finns vissa omständigheter som ger anledning
 att anta att de skulle kunna bli offer för ett sådant brott, får sådana
 uppgifter som avses i punkt 2 a led i)–punkt 2 c led iii) i denna bilaga samt
 följande kategorier av uppgifter lagras:
 (a)
 Uppgifter för identifiering av offret.
 (b)
 Anledningen till att personen i fråga utsatts för
 brottet.
 (c)
 Skada (fysisk/ekonomisk/psykisk/övrig).
 (d)
 Om anonymitetsskydd ska garanteras.
 (e)
 Om deltagande i domstolsförhandlingar är möjligt.
 (f)
 Brottsrelaterade uppgifter från de personer som
 avses i punkt 1 d, däribland uppgifter om deras anknytning till andra personer,
 vid behov för identifiering av de personer som avses I punkt 1 a och b.
 Övriga uppgifter enligt punkt 2 får lagras vid
 behov om det finns anledning att anta att de krävs för analysen av dessa
 personer i deras egenskap av offer eller möjliga offer.
 Uppgifter som inte krävs för vidare analys ska utplånas.
 5. När det gäller personer som
 avses i punkt 1 c och som kan kallas att vittna vid utredningar om de aktuella
 brotten eller i efterföljande straffrättsliga förfaranden, får uppgifter som
 avses i punkt 2 a led i)–2 c led iii) i denna bilaga samt uppgiftskategorier
 som överensstämmer med följande kriterier lagras:
 (a)
 Brottsrelaterade uppgifter från sådana personer,
 inbegripet uppgifter om deras anknytning till andra personer som ingår i
 analysregistret.
 (b)
 Om anonymitetsskydd ska garanteras.
 (c)
 Om beskydd ska garanteras och av vem.
 (d)
 Ny identitet.
 (e)
 Om deltagande i domstolsförhandlingar är möjligt.
 Övriga uppgifter enligt punkt 2 får lagras vid
 behov om det finns anledning att anta att de krävs för analysen av dessa
 personer i deras egenskap av vittnen.
 Uppgifter som inte krävs för vidare analys ska utplånas.
 6. När det gäller de personer
 som avses i punkt 1 f och som kan lämna upplysningar om de aktuella brotten får
 de uppgifter som avses i punkt 2 a led i)–2 c led iii) i denna bilaga samt
 uppgiftskategorier som överensstämmer med följande kriterier lagras:
 (a)
 Kodade
 personuppgifter.
 (b)
 Typ
 av uppgifter som lämnats.
 (c)
 Om anonymitetsskydd ska garanteras.
 (d)
 Om
 beskydd ska garanteras och av vem.
 (e)
 Ny identitet.
 (f)
 Om deltagande i domstolsförhandlingar är möjligt.
 (g)
 Negativa erfarenheter.
 (h)
 Belöningar (ekonomiska/förmåner).
 Övriga uppgifter enligt punkt 2 får lagras vid
 behov om det finns anledning att anta att de krävs för analysen av dessa
 personer i deras egenskap av informatörer.
 Uppgifter som inte krävs för vidare analys ska utplånas.
 7. Om det vid något tillfälle
 under en pågående analys, på grundval av starka och bekräftande indikationer,
 visar sig att en person bör hänföras till en annan personkategori, i enlighet
 med denna bilaga, än den i vilken den personen ursprungligen infördes, får
 Europol endast behandla sådana uppgifter om den personen som är tillåtna inom
 den nya kategorin, och alla andra uppgifter ska utplånas.
 Om det enligt sådana indikationer visar sig att en
 person bör inbegripas i två eller flera olika kategorier som anges i denna
 bilaga, får alla uppgifter som är tillåtna inom dessa kategorier behandlas av
 Europol.
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR RÄTTSAKT
 5. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 5.1. Förslagets eller initiativets
 beteckning
 Förslag
 till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska unionens organ för
 samarbete och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) och om upphävande av
 rådets beslut 2009/371/RIF och 2005/681/RIF
 5.2. Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[46]
 Politikområde:
 Inrikes frågor
 Verksamhet:
 18.02 Inre säkerhet
 5.3. Typ av förslag eller
 initiativ
 þ Ny åtgärd
 ̈ Ny åtgärd som bygger
 på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[47]
 ̈ Befintlig åtgärd vars genomförande förlängs i
 tiden
 ̈ Tidigare åtgärd som
 omformas till eller ersätts av en ny
 5.4. Mål
 5.4.1. Fleråriga strategiska mål för
 kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 Europeiska
 polisbyrån (Europol) inrättades som ett mellanstatligt organ och styrdes av en
 konvention som ingicks mellan medlemsstaterna och som trädd i kraft år 1999.
 Den 1 januari 2010 omvandlades Europol genom rådets beslut 2009/371/RIF till
 ett decentraliserat EU-organ som skulle stödja och främja insatser som
 medlemsstaternas behöriga brottsbekämpande myndigheter vidtog i fråga om grov
 och gränsöverskridande brottslighet samt terrorism. Rådets beslut fastställde
 även närmare bestämmelser om Europols mål och uppgifter.
 Genom
 Lissabonfördraget försvann EU:s pelarstruktur samtidigt som det polisiära
 samarbetet införlivades med det gemensamma regelverket. Enligt artikel 88 i
 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska Europol styras av en
 förordning som antas genom medbeslutandeförfarandet. Fördraget kräver även att
 man fastställer närmare bestämmelser om den kontroll av Europols verksamhet som
 Europaparlamentet utför under medverkan av de nationella parlamenten. Vidare
 sägs i Stockholmsprogrammet[48], som fastställer EU:s fleråriga strategi
 för rättsliga frågor och säkerhet, att Europol bör utvecklas till ”ett nav för
 informationsutbyte mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, en
 tjänsteleverantör och en plattform för de brottsbekämpande myndigheterna”.
 Artikel 87.2 b i
 EUF-fördraget innehåller bestämmelser om stöd till utbildning av personal samt
 samarbete om personalutbyte. I Stockholmsprogrammet framhålls att det är
 viktigt att intensifiera utbildningen i unionsrelaterade frågor, i syfte att
 främja en genuint europeisk rätts- och brottsbekämpningskultur, samt att man
 bör eftersträva systematiska europeiska utbildningsprogram. Tillsammans med det
 föreliggande förslaget lägger kommissionen därför även fram ett förslag om ett
 europeiskt utbildningsprogram för tjänstemän inom brottsbekämpning, för att
 bygga vidare på den verksamhet som idag erbjuds av Europeiska polisakademin.
 Det föreliggande förslaget syftar till att slå samman de båda organen och ge
 den nya (sammanslagna) byrån uppgiften att även genomföra utbildning.
 5.4.2. Specifika mål eller
 verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som
 berörs
 Verksamhet 18 05: Säkerhet och skydd av friheter
 SÄRSKILT MÅL 3:
 Att
 öka det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna, i synnerhet genom
 att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter och bevilja tillgång till relevanta uppgifter med samtidig hänsyn
 till skyddet av personuppgifter, samt stärka Europols och Cepols roller som
 samarbetsparter för medlemsstaterna i hanteringen av allvarlig brottslighet och
 utbildning av polistjänstemän.
 Huvudsakliga
 politiska resultat 2013 – Förordning om sammanslagning av Europol och
 Europeiska polisakademin (Cepol)
 Europolförordningen:
 Specifikt mål 1:
 Fungera
 som huvudcentrum för operativa insatser inom brottsbekämpning och som sakkunnig
 Specifikt mål 2:
 Fungera
 som ett nav för kriminalunderrättelser inom EU
 Specifikt mål 3:
 Samordna
 genomförandet av EU:s utbildningspolitik för tjänstemän inom brottsbekämpning
 och tillhandahålla relevant utbildning på EU-nivå samt utbyte
 Specifikt mål 4:
 Öka
 EU:s kapacitet att ingripa mot it-brottslighet för att förebygga skada för EU:s
 medborgare, näringsliv och ekonomi
 Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
 budgeteringen
 Verksamhet
 18 05 : Säkerhet och skydd av friheter
 5.4.3. Verkan eller resultat som
 förväntas
 Beskriv den verkan som
 förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
 befolkningen som berörs.
 Europols
 uppgift är att stödja nationella brottsbekämpande myndigheter och deras ömsesidiga
 samarbete för att förebygga och bekämpa allvarlig brottslighet och terrorism.
 Förslaget, dvs. förordningen om Europol, ger en ny rättslig ram för Europol.
 Den nya rättsliga grunden kommer att öka säkerheten inom Europeiska unionen
 genom att öka Europols effektivitet och verkan när det gäller stöd till
 förebyggande insatser och bekämpning av grov gränsöverskridande brottslighet
 och terrorism, samtidigt som Europol får nya uppgifter avseende utbildning på
 EU-nivå av tjänstemän inom brottsbekämpning och som värd för EU:s centrum för
 bekämpning av vissa typer av brott, såsom it-brottslighet.
 Förslaget
 syftar till att ge Europol ett bättre helhetsgrepp på underrättelserna, och
 därmed bättre hjälpa medlemsstaterna och ge underlag för EU:s politik på området.
 Europol och dess verksamhet anpassas till kraven i Lissabonfördraget och
 Stockholmsprogrammet. Förslaget kommer även att stärka Europols ansvarstagande
 och skärpa bestämmelserna om uppgiftsskydd. Europol kommer att kunna förse
 medlemsstaterna med alla nödvändiga och aktualiserade tjänster och produkter
 som behövs för att underlätta och stödja deras insatser mot grov brottslighet
 som påverkar allmänheten inom Europeiska unionen. Europols roll som stöd för
 medlemsstaterna stärks ytterligare med hjälp av ett ökat informationsflöde från
 medlemsstaterna, däribland om it-brott, och en bättre uppgiftsbehandling, som
 uppvägs av ett ordenligt system för uppgiftsskydd, samt de ökade
 utbildningsmöjligheter.
 Uppgifter
 från privata aktörer kan överlämnas till Europol av vilken medlemsstat som
 helst (Europols nationella enheter) för att minska risken för förseningar eller
 för att uppgifterna inte överförs. Utbytet av uppgifter med tredjeland blir mer
 enhetligt, vilket skulle påverka samarbetet och den interna säkerheten i EU och
 i tredjeland i positiv riktning. Detta skulle i sin tur leda till ett mer
 samordnade övergripande insatser mot brottslighet.
 Förslaget
 ger Europol en ny uppgift, genom att överlåta och i viss mån bredda de
 uppgifter som idag utförs av Cepol avseende utbildning av tjänstemän inom
 brottsbekämpning. Att integrera och rationalisera de operativa insatserna och
 utbildningen i ett och samma organ väntas ge en ömsesidigt dynamiserande
 effekt. De resurser som sparas genom att de dubbla stödfunktionerna avskaffas
 kan omfördelas till utbildningsinsatserna, bland annat för att genomföra det
 europeiska utbildningsprogrammet för tjänstemän inom brottsbekämpning. Den
 högre nivån på utbildningen kommer därmed att höja kvaliteten på det polisiära
 arbetet inom hela EU, öka förtroendet mellan olika brottsbekämpande organ,
 bidra till en gemensam kultur för brottsbekämpning och därmed effektivisera
 EU:s insatser mot gemensamma säkerhetsproblem.
 Förslaget
 stärker även Europols ansvar och anpassar Europols styrelseskick till EU:s
 övriga tillsynsmyndigheter.
 Förslaget
 ger Europol ännu en ny uppgift, som värd för det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet som inrättades i början av 2013. Centrumet kommer väsentligt
 att öka EU:s kapacitet att ingripa mot det växande hot som it-brottsligheten
 utgör, för att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser.
 Medlemsstaterna gynnas väsentligt av en nationell kontaktpunkt med den senaste
 tekniken, högkvalificerad och specialiserad personal som erbjuder en rad olika
 varor och tjänster. Ett centrum som planerar för framtiden och förekommer
 tendenser, utför hotbildsbedömningar och tillhandahåller strategisk vägledning
 för insatserna mot it-brottslighet kommer vidare att ge ett väsentligt mervärde
 för medlemsstaterna. EU:s byråer och organ skulle också få större kapacitet att
 hantera de utmaningar som it-brottsligheten innebär.
 5.4.4. Indikatorer för bedömning av
 resultat eller verkan
 Ange vilka indikatorer
 som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs.
 –
 Användartillfredsställelse avseende operativt stöd
 vid insatser eller utredningar.
 –
 Procentandel av de meddelanden som medlemsstaterna
 sänt via nätapplikationen för säkert informationsutbyte (Siena) som delats med
 Europol.
 –
 Volym och kvalitet på upplysningarna från var och
 en av medlemsstaterna jämfört med den övergripande volymen och kvaliteten på
 medlemsstaternas upplysningar.
 –
 Antal utredningar som stöds av Europol.
 –
 Antal genomförda samkörningar.
 –
 Antal genomförda operativa analysrapporter.
 –
 Antal gemensamma utredningar, i synnerhet
 gemensamma utredningsgrupper som stöds av Europol.
 –
 Antal förfrågningar via Siena och
 informationsförfrågningar från Europol till externa parter.
 –
 Antal förfrågningar via Siena och
 informationsförfrågningar från externa parter till Europol.
 –
 Antal inledda ärenden i nätapplikationen för säkert
 informationsutbyte (Siena).
 –
 Antal misstänkta som hittats, häktats och åtalats i
 medlemsstaterna.
 –
 hur mycket support som givits i tekniska och/eller
 kriminaltekniska frågor (även på platsen).
 –
 Antal personer som erhållit utbildning.
 –
 Kvaliteten på de strategiska produkterna (grad av
 detalj, omfattning, analysmetod)
 Avseende
 utbildning:
 –
 Antal behovsanalyser.
 –
 Antal kvalitetssäkringsprodukter.
 –
 Antal gemensamma läroplaner.
 –
 Antal utbildningsmoduler (och moduler för
 e-lärande).
 –
 Antal anordnade kurser.
 –
 Antal anordnade utbyten.
 –
 Användartillfredsställelse.
 Följande
 huvudindikatorer kan användas för att utvärdera effekterna av verksamheten vid det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet:
 –
 I vilken omfattning centrumet bidragit till att
 spränga kriminella nätverk för it-brottslighet genom framgångsrika
 gränsöverskridande insatser som samordnats eller fått stöd via centrumet (med
 utgångspunkt i uppgifter om hur många misstänkta som anhållits, häktats och
 åtalats samt hur många offer som upptäckts).
 –
 Vilken strategisk eller operativ vikt centrumets
 prognoser för hotbilder och riskbedömningar haft på EU-nivå eller i
 medlemsstaterna.
 –
 Hur många fler anställda (inom brottsbekämpning
 eller på annat håll) som fått specialiserad utbildning om it-brottslighet.
 –
 I vilken mån de nya tekniska verktyg som centrumet
 föreslagit, samordnat eller utarbetats används i samband med centrumets
 insatser eller av medlemsstaterna.
 –
 I vilken mån privat-offentliga partnerskap
 underlättat centrumets arbete.
 –
 Hur nöjda medlemsstaterna är i stort med centrumets
 varor och tjänster.
 5.5. Motivering till förslaget
 eller initiativet
 5.5.1. Behov som ska tillgodoses på
 kort eller lång sikt
 Reformen
 av Europol ingår i det bredare arbetet med ett öppet och säkert Europa i
 medborgarnas tjänst och för deras skydd i enighet med Stockholmsprogrammet.
 Bland andra vägar för att uppnå målet nämns i Stockholmsprogrammet att Europol
 bör bli ”ett nav för informationsutbyte mellan medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter, en tjänsteleverantör och en plattform för de brottsbekämpande
 myndigheterna”. Europols roll som stöd för medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter och dess framtida övergripande ledning är därför föremål för god
 samsyn mellan institutionerna.
 Enligt
 Lissabonfördraget och det gemensamma uttalandet om tillsynsmyndigheter ska
 Europols verksamhet regelbundet kontrolleras av Europaparlamentet och de
 nationella parlamenten, och Europols ledning anpassas till normen för EU:s
 övriga tillsynsorgan.
 När
 det gäller uppgiftsskydd bör Europols regler anpassas till övriga bestämmelser
 om uppgiftsskydd samtidigt som enskildas rätt att få tillgång till sina
 personuppgifter bör stärkas med hjälp av alternativa förfaranden för att
 kontrollera att behandlingen av personuppgifter sker lagenligt.
 Den
 högre nivån på utbildningen för tjänstemän inom brottsbekämpning som förslaget
 ska leda till kommer därmed att höja kvaliteten på det polisiära arbetet inom
 hela EU, bidra till att öka förtroendet mellan olika brottsbekämpande organ,
 bidra till en gemensam kultur för brottsbekämpning och därmed göra EU:s
 insatser mot gemensamma säkerhetsproblem effektivare.
 Eftersom
 it-brottsligheten växer och blir allt mer komplicerad hade EU, innan det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet inrättades inte lämplig kapacitet att
 hantera it-brottsligheten som är mycket komplex, utvecklas mycket snabbt och
 kräver tekniska kunskaper på hög nivå för att förstå vad som kännetecknar den
 och hur den fungerar och hämmades även av ett otillräckligt informationsutbyte.
 Avancerad expertis på nationell nivå och på EU-nivå utbyts mellan alla
 medlemsstater så att EU bättre kan ingripa mot it-brottslighet, som till sin
 natur är gränsöverskridande och därmed förutsätter samarbete.
 5.5.2. Mervärdet av en åtgärd på
 unionsnivå
 Samarbetet
 i brottsbekämpningsfrågor inom EU är beroende av ett effektivt utbyte av
 information och kriminalunderrättelser mellan medlemsstaternas brottsbekämpande
 myndigheter och andra berörda enheter inom och utanför EU. För att effektivt
 bekämpa brott behövs tillgång till, delning av och analys av relevanta och
 aktuella straffrättsliga uppgifter. Europol är i en idealisk position för att
 stödja samarbete på området och säkerställa samordningen på EU-nivå.
 De
 nationella polisstyrkorna kan inte ensamma bekämpa och ingripa mot
 gränsöverskridande brottslighet på ett effektivt sätt. Detta kräver samordning
 och samarbete med offentliga och privata aktörer inom hela EU. Europol är det
 enda EU-organ som stöttar medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter i denna
 uppgift. Detta ger dem en rad unika operativa tjänster som kan användas vid
 insatserna mot allvarlig gränsöverskridande brottslighet, däribland
 brottsanalys eller kriminaltekniskt och operativt stöd för gränsöverskridande
 utredningar). Men dagens rättsliga ram hindrar Europol från att nå full
 effektivitet och förse medlemsstaterna med nödvändiga, uttömmande och aktuella
 verktyg. En ny rättslig ram kräver EU-lagstiftning. Detta mål kan inte uppnås
 nationellt, regionalt eller lokalt och inte heller hanteras av Europol ensamt
 genom inre åtgärder.
 Lissabonfördraget
 kräver dessutom att man inrättar ett system för demokratisk kontroll av
 Europols verksamhet, medan det gemensamma uttalandet om tillsynsmyndigheterna
 kräver att Europols ledning anpassas till övriga EU-organs. Detta kräver att
 EU-lagstiftning antas.
 EU:s
 insatser för utbildning av tjänstemän inom brottbekämpning ger ett mervärde i
 form av en samordnad utveckling och genomförande av utbildningen. Mycket har
 redan gjorts i frågan, både av medlemsstaterna nationellt och av Cepol på
 EU-nivå. Såsom förklaras i det åtföljande meddelandet om ett europeiskt
 utbildningsprogram för tjänstemän inom brottsbekämpning återstår mycket att
 göra, bland annat för att se till att utbildningen motsvarar behoven avseende
 vilka brottsinsatser som prioriteras på EU-nivå och för att åstadkomma en
 samordnad utbildningsinsats på EU-nivå enligt högst ställda kvalitetskrav.
 det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet inrättas för att övervinna de många
 hindren för effektiva utredningar av it-brottslighet och åtala förövarna på
 EU-nivå. Det är centralt för EU:s övergripande strategi att förbättra
 it-säkerheten och göra internet till ett område med rättvisa där de mänskliga
 rättigheterna och grundläggande fri- och rättigheterna säkerställs genom
 gemensamma ansträngningar från alla aktörer.
 5.5.3. Erfarenheter från liknande
 försök eller åtgärder
 Den
 externa utvärderingen av rådets beslut om Europol gav ett gott underlag för att
 förbättra Europols effektivitet. Utvärderingen bekräftade att Europol är ett
 välfungerande organ med operativ relevans som ger ett mervärde för den allmänna
 säkerheten i Europa. Men utvärderingen kartlade en rad frågor som bör
 förbättras. Samrådet med externa aktörer om reformen av Europol och flera
 årliga och särskilda rapporter från Europol gav en god förståelse av vad som
 bör ändras i Europol. Återkommande frågor var otillräckliga uppgifter från
 medlemsstaterna, rättsliga begränsningar av det direkta samarbetet med den privata
 sektorn och en rigid rättslig ram för samarbetet med tredjeland (som ändå bör
 ändras med anledning av Lissabonfördragets ikraftträdande).
 Mer
 generellt anses tillgång till och delning av relevanta och aktuella uppgifter
 om brottsligheten avgörande för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna
 hantera gränsöverskridande brottsligheten. Detta bekräftas av hur en rad
 EU-åtgärder genomförts, till exempel den så kallade Prümramen och det s.k.
 svenska rambeslutet.
 När
 det gäller utbildning bygger det åtföljande meddelandet om upprättandet av ett
 europeiskt utbildningsprogram för tjänstemän inom brottsbekämpning på en
 kartläggning som Cepol gjorde 2012 samt på omfattande samråd med experter från
 medlemsstaterna och från byråer som är verksamma på området rättsliga och
 inrikes frågor. Resultaten tydde på att en mer samordnat arbetssätt behövdes,
 och en central roll för en EU-byrå som pådrivande kraft och samordnare för att
 genomföra systemet, i nära samarbete med övriga byråer och nationella
 utbildningsinstanser. En femårsutvärdering av Cepol avslutades 2011 och
 konsekvensbedömningen bygger på en extern undersökning som beställts av
 kommissionen. Resultaten tydde på ett behov av mer utbildning om EU-inslagen i
 polisarbetet, bättre samordning mellan Cepol, medlemsstaterna och övriga byråer
 och en bättre ledning och struktur på Cepol.
 Den
 avancerade tekniska utrustning som krävs för att hantera it-brottsligheten på
 ett övergripande sätt gör att denna typ av brottslighet inte kan utredas på
 traditionella sätt. EU:s kapacitet att hantera it-brottsligheten på ett
 lämpligt sätt kommer att fortsätta släpa efter om man inte inför en avancerad
 it-utbildning av de brottsbekämpande myndigheterna för att förstå finesserna i
 den teknik som används och de nya förutsättningarna för digital kriminalteknik
 så att man får möjlighet att följa it-brottens snabba teknikutveckling och
 arbetsmetoder. Teknik som utvecklas snabbt förutsätter att man snabbt kan
 utveckla tekniska verktyg för kampen mot it-brott och personal som kan anpassa
 sig och bygga vidare på tidigare kunskaper och expertis.
 5.5.4. Förenlighet med andra
 finansieringsformer och eventuella synergieffekter
 Förordningen
 om Europol, som gör byrån till ett nav för kriminalunderrättelser inom EU
 bidrar till ett sådant öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för
 deras skydd som efterfrågas i Stockholmsprogrammet. Att sammanföra den
 operativa verksamheten med utbildningsverksamheten i ett och samma organ kommer
 att skapa en ömsesidigt dynamiserande effekt som kommer att öka den operativa
 verksamhetens effektivitet och EU-utbildningens relevans och inriktning.
 När
 Europol blir mer effektivt kommer byrån dessutom att i högre grad kunna
 medverka till de mål som fastställs i kommissionens meddelande om strategi för
 den inre säkerheten i praktiken och stärka det polisiära samarbetet inom EU.
 Den
 föreslagna ledningen av Europol bidrar till en sådan övergripande konsekvens i
 ledningsstrukturen för EU:s byråer som eftersträvas i det gemensamma uttalandet
 om tillsynsmyndigheter. Inrättandet av en demokratisk kontroll av Europols
 verksamhet och nya samarbetsmetoder med tredjeland anpassar Europol till kraven
 i Lissabonfördraget (som ger kommissionen snarare än Europol behörighet att
 förhandla fram internationella överenskommelser om informationsutbyte).
 Förslaget
 försöker klart och tydligt avgränsa Europols ansvarsområde för att undvika
 överlappning gentemot övriga byråer som är verksamma på området rättsliga och
 inrikes frågor och harmonisera samarbetet med Europol. För att stärka denna
 process bör förslagen i förordningen (till exempel framställningar om att
 medlemsstater ska inleda brottsutredningar och hålla Eurojust informerad) med
 tiden återkomma även i övriga byråers rättsliga grund (till exempel den
 rättsliga ramen för Eurojust).
 5.6. Tid under vilken åtgärden
 kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 ̈ Förslag eller initiativ som pågår under
 begränsad tid
 –
 ̈ Förslaget eller initiativet ska gälla från [den DD/MM]ÅÅÅÅ till [den
 DD/MM]ÅÅÅÅ.
 –
 ̈ Det påverkar resursanvändningen från ÅÅÅÅ till ÅÅÅÅ.
 þ Förslag eller initiativ som pågår under
 en obegränsad tid
 –
 Genomförande med en inledande etapp under 2013 för det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet och under 2015 för reformen av Europol
 och införlivande av utbildningsverksamheten.
 –
 Därefter full operativ verksamhet.
 5.7. Planerad metod för
 genomförandet[49]
 þ Indirekt centraliserad förvaltning genom
 delegering till
 –
 ̈ genomförandeorgan
 –
 þ byråer/organ som inrättats av Europeiska unionen[50]
 –
 ̈ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts
 uppgifter som faller inom offentlig förvaltning
 –
 ̈ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
 åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och
 som anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i
 artikel 49 i budgetförordningen.
 ̈ Gemensam förvaltning med internationella
 organisationer (ange vilka)
 Vid fler än en metod,
 ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”.
 Anmärkningar
 Beräkningarna
 av ekonomiska resurser och personalbehov utgår från det preliminära
 totalbeloppet för Europol som planeras fram till år 2020, och de ytterligare
 finansieringsbehov som krävs för att genomföra Europols föreslagna breddade
 ansvarsområde, däribland för utbildning, beskrivs nedan.
 6. FÖRVALTNING
 6.1. Bestämmelser om uppföljning
 och rapportering
 Ange intervall och
 andra villkor för sådana åtgärder.
 Det
 är viktigt att bevaka och utvärdera byråns verksamhet för att se till att
 Europol arbetar effektivt. Enligt det gemensamma uttalandet om
 tillsynsmyndigheter ska Europols verksamhet enligt arbetsprogrammet åtföljas av
 centrala resultatindikatorer. Därmed kan Europols verksamhet mätas med hjälp av
 resultatindikatorerna i den årliga verksamhetsrapporten.
 Utöver
 de övergripande bestämmelserna om ledningen av byråer ska Europol utarbeta en
 årlig verksamhetsrapport och vara föremål för en periodisk helhetsutvärdering
 som ska beställas av kommissionen vart femte år.
 För
 att regelbundet övervaka hur överlämningen av upplysningar från medlemsstaterna
 fungerar ska Europol upprätta årliga rapporter till Europaparlamentet och rådet
 om de enskilda medlemsstaternas resultat. Rapporterna ska innehålla
 kvantitativa och kvalitativa indikatorer och upplysningar av
 utvecklingstendenser.
 Förslaget
 innehåller även bestämmelser om Europaparlamentets och de nationella
 parlamentens kontroll av Europols verksamhet, dvs. i slutändan avseende
 genomförandet av Europols arbetsprogram och genomförandet av budgeten.
 Europols
 styrelse ska ansvara för att byrån förvaltas effektivt med avseende på
 administration, operativa insatser och budget.
 6.2. Administrations- och
 kontrollsystem
 6.2.1. Risker som identifierats
 De
 kriminella aktiviteterna idag är mer komplexa, diversifierade och
 gränsöverskridande än någonsin tidigare. Storskaliga kriminella nätverk och
 terroristnätverk utgör ett stort hot mot Europeiska unionens och allmänhetens
 säkerhet. Den kriminella verksamheten använder allt fler kanaler, drabbar allt
 fler områden och är allt oftare gränsöverskridande till sin karaktär.
 Medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter kan inte längre arbeta isolerat,
 utan måste samarbeta med varandra och med Europol, som ska fungera som ett nav
 för kriminalunderrättelser inom EU. Europols personal bör öka för att kunna ta
 sig an de nya uppgifterna och kraven i förordningen. Samtliga möjligheter att
 omplacera befintlig personal har undersökts fullt ut. Om de nya tjänsterna inte
 tillhandahålls kommer detta att leda till en situation där EU:s tillämpliga
 rättsliga bestämmelser ständigt överträds, vilket i sin tur skulle minska den
 interna säkerheten inom Europeiska unionen.
 6.2.2. Planerade kontrollmetoder
 Europol omfattas av följande kontroller: budgetkontroll,
 internrevision, revisionsrättens årsrapporter, årligt beviljande av
 ansvarsfrihet för genomförandet av EU:s budget och eventuella utredningar som
 utförs av Olaf, vilket bland annat gör det möjligt att säkerställa att de medel
 som tilldelas myndigheterna används på rätt sätt. Europols verksamhet ska även
 övervakas av ombudsmannen i enlighet med artikel 228 i fördraget. Dessa
 administrativa kontroller ger rättssäkerhetsgarantier som ska se till att
 aktörernas intressen bevaras.
 6.3. Åtgärder för att förebygga
 bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 Beskriv förebyggande
 åtgärder (befintliga eller planerade)
 För
 att det ska vara möjligt att bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig
 verksamhet ska bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/1999 gälla utan
 förbehåll för Europol i enlighet med artikel 21 i förordningen.
 7. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER
 AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 7.1. Berörda rubriker i den
 fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Ska anges i
 ordningsföljden rubriker och budgetposter i den fleråriga budgetramen.
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag
 Antal [Beteckning..........................................................] || Diff./Icke-diff. ([51]) || Från Eftaländer[52] || Från kandidat-länder[53] || Från tredjeland || Enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 || [XX.YY.YY.YY] || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ
 · Nya budgetrubriker som föreslås[54]
 Ska anges i
 ordningsföljden rubriker och budgetposter i den fleråriga budgetramen.
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag
 Antal [Beteckning..........................................................] || Diff./Icke-diff. || Från Eftaländer || från kandidatländer || Från tredjeland || Enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 3 || 18.02YYYY: Europol || Diff. anslag || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 7.2. Beräknad inverkan på
 utgifterna
 7.2.1. Sammanfattning av den
 beräknade inverkan på utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 3 || Säkerhet och medborgarskap
 Europol || || || År 2015[55] || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 Avdelning 1 || Åtaganden || (1) || || || || || || ||
 Betalningar || (2) || || || || || || ||
 Avdelning 2 || Åtaganden || (1a) || || || || || || ||
 Betalningar || (2a) || || || || || || ||
 Avdelning 3 || Åtaganden || (3a) || || || || || || ||
 || Betalningar || (3b) || || || || || || ||
 Anslag TOTALT [56]för Europol[57] || Åtaganden || =1+1a +3a || 99 675 || 100 667 || 102 657 || 104 689 || 106 760 || 108 874 || 623 322
 Betalningar || =2+2a +3b || 99 675 || 100 667 || 102 657 || 104 689 || 106 760 || 108 874 || 623 322
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || ”Administrativa utgifter”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 GD: Inrikes frågor ||
  Personalresurser || 0.615 || 0.615 || 0.615 || 0.615 || 0.615 || 0.615 || 3.690
  Övriga administrativa utgifter || 0.038 || 0.288 || 0.288 || 0.038 || 0.288 || 0.288 || 1.228
 TOTALT GD INRIKES FRÅGOR || Anslag || 0.653 || 0.903 || 0.903 || 0.653 || 0.903 || 0.903 || 4.918
 Anslag TOTALT under RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0.653 || 0.903 || 0.903 || 0.653 || 0.903 || 0.903 || 4.918
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 Anslag TOTALT för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 100.328 || 101.570 || 103.560 || 105.342 || 107.663 || 109.777 || 628.240
 Betalningar || 100.328 || 101.570 || 103.560 || 105.342 || 107.663 || 109.777 || 628.240
 Påverkan på kostnaderna för den europeiska datatillsynsmannen || ||
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
  Personalresurser || 0.111 || 0.111 || 0.111 || 0.111 || 0.111 || 0.111 || 0.666
  Övriga administrativa utgifter || 0.139 || 0.142 || 0.145 || 0.148 || 0.150 || 0.153 || 0.877
 EUROPEISKA DATATILLSYNSMANNEN TOTALT || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0.250 || 0.253 || 0.256 || 0.259 || 0.261 || 0.264 || 1.543
 7.2.2. Beräknad inverkan på Europols
 anslag
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk.
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt
 följande:
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål- och resultatbeteckning ò || || || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT ||
 Typ[58] || Genom-snittliga kostna-der || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Totalt antal || Totala kostnader
 SPECIFIKT MÅL 1[59] Fungera som huvudcentrum för operativa insatser inom brottsbekämpning och som sakkunnig || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Resultat || Stöd till gränsöverskridande utredningar genom underrättelser och operativa analyser samt samordning av gemensamma insatser || 0.009 || 3800 || 31.244 || 3509 || 31.582 || 3560 || 32.041 || 3600 || 32.400 || 3660 || 32.941 || 3745 || 33.704 || 21874 || 193.912 ||
 – Resultat || Tillhandahålla specialiserade plattformar, kunskapsverktyg och dela nyskapande teknik för brottsbekämpning 20 procent || 0.163 || 50 || 7.811 || 48 || 7.895 || 49 || 8.010 || 50 || 8.100 || 51 || 8.235 || 52 || 8.426 || 300 || 48.477 ||
 Delsumma specifikt mål 1 || || 39.055 || || 39.477 || || 40.051 || || 40.501 || || 41.177 || || 42.131 || || 242.390 ||
 SPECIFIKT MÅL 2 Fungera som ett nav för kriminalunderrättelser inom EU || ||
 – Resultat || Framtagande av strategiska hotbildsbedömningar vid grov gränsöverskridande brottslighet och terrorism || 0.298 || 45 || 12.888 || 44 || 13.027 || 44 || 13.217 || 45 || 13.365 || 46 || 13.588 || 47 || 13.903 || 271 || 79.988 ||
 – Resultat || Tillhandahålla verkningsfulla och säkra verktyg för informationsutbyte och kommunikation mellan medlemsstaterna 33procent || 0.672 || 20 || 12.888 || 19 || 13.027 || 20 || 13.217 || 20 || 13.365 || 20 || 13.588 || 21 || 13.903 || 120 || 79.988 ||
 – Resultat || Bättre analysförmåga tack vare bättre analyssystem och specialiserad personal || 0.554 || 25 || 13.279 || 24 || 13.423 || 25 || 13.617 || 25 || 13.771 || 25 || 14.001 || 26 || 14.325 || 150 || 82.416 ||
 Delsumma specifikt mål 2 || || 39.055 || || 39.477 || || 40.051 || || 40.501 || || 41.177 || || 42.131 || || 242.390 ||
 SPECIFIKT MÅL 3 Samordna genomförandet av EU:s utbildningspolitik för tjänstemän inom brottsbekämpning och tillhandahålla relevant utbildning på EU-nivå samt utbyte || ||
 – Resultat || Behovsbedömning, samordning och kvalitetskontroll || 0.222 || 6 || 1.301 || 6 || 1.301 || 6 || 1.301 || 6 || 1.301 || 6 || 1.301 || 6 || 1.301 || 36 || 7.807 ||
 – Resultat || Gemensamma läroplaner, studiemoduler och moduler för e-lärande || 0.108 || 18 || 1.899 || 18 || 1.899 || 18 || 1.899 || 18 || 1.899 || 18 || 1.899 || 18 || 1.899 || 108 || 11.393 ||
 – Resultat || Antal hållna kurser || 0.038 || 135 || 5.121 || 135 || 5.121 || 135 || 5.121 || 135 || 5.121 || 135 || 5.121 || 135 || 5.121 || 810 || 30.728 ||
 – Resultat || Antal anordnade utbyten || 0.003 || 415 || 1.245 || 145 || 0.434 || 196 || 0.587 || 248 || 0.743 || 300 || 0.901 || 354 || 1.063 || 1658 || 4.971 ||
 Delsumma specifikt mål 3 || || 9.566 || || 8.755 || || 8.908 || || 9.064 || || 9.222 || || 9.384 || || 54.899 ||
 SPECIFIKT MÅL 4 Öka EU:s kapacitet att ingripa mot it-brottslighet för att förebygga skada för EU:s medborgare, näringsliv och ekonomi || ||
 – Resultat || Stödja medlemsstaternas utredningar och spränga it-brottsligor || 1.237 || 2 || 4.500 || 2 || 4.860 || 2 || 5.117 || 2 || 5.484 || 3 || 5.695 || 3 || 5.711 || 14 || 31.367 ||
 – Resultat || Informationsutbyte mellan alla aktörer och samkörning av uppgifter || 0.516 || 4 || 3.750 || 4 || 4.049 || 5 || 4.265 || 5 || 4.570 || 5 || 4.745 || 5 || 4.759 || 28 || 26.138 ||
 – Resultat || Tillhandahålla strategiska bedömningar på EU-nivå. Utveckla kriminaltekniska verktyg. Utbildning via offentlig-privata partnerskap || 0.344 || 6 || 3.750 || 6 || 4.049 || 7 || 4.265 || 7 || 4.570 || 8 || 4.745 || 8 || 4.759 || 42 || 26.138 ||
 Delsumma specifikt mål 4 || || 12.000 || || 12.958 || || 13.647 || || 14.624 || || 15.185 || || 15.229 || || 83.643 ||
 TOTALA KOSTNADER || || 99.675 || || 100.667 || || 102.657 || || 104.689 || || 106.76 || || 108.874 || || 623.322 ||
 7.2.3. Beräknad inverkan på [organets]
 personalresurser
 7.2.3.1. Sammanfattning
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte några anslag av administrativ natur
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att administrativa anslag tas i anspråk
 enligt följande:
 –
 Antagande: Personalomsättningen sker under året.
 –
 Hänsyn har tagits till de besparingar som uppkommer
 när Cepol slås samman med Europol, avseende 14 tjänster för tillfälligt
 anställda vilket motsvarar 10,1 miljoner euro för perioden 2015–2020.
 Antal anställda
 || År 2015[60] || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020
 Tjänstemän (AD-tjänster) || || || || || ||
 Tjänstemän (AST-tjänster) || || || || || ||
 Kontraktsanställda || 106 || 106 || 106 || 106 || 106 || 106
 Tillfälligt anställda || 502 || 497 || 492 || 492 || 496 || 500
 Utstationerade nationella experter || 45.5 || 45.5 || 45.5 || 45.5 || 45.5 || 45.5
 TOTALT || 653.5 || 648.5 || 643.5 || 643.5 || 647.5 || 651.5
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || År 2015[61] || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 Tjänstemän (AD-tjänster) || || || || || || ||
 Tjänstemän (AST-tjänster) || || || || || || ||
 Kontraktsanställda || 7.420 || 7.420 || 7.420 || 7.420 || 7.420 || 7.420 || 44.520
 Tillfälligt anställda || 65.107 || 65.435 || 64.780 || 64.452 || 64.714 || 65.238 || 389.726
 Utstationerade nationella experter || 3.549 || 3.549 || 3.549 || 3.549 || 3.549 || 3.549 || 21.294
 TOTALT || 76.076 || 76.404 || 75.749 || 75.421 || 75.683 || 76.207 || 455.540
 7.2.3.2. Beräknat personalbehov för det
 ansvariga generaldirektoratet
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i anspråk
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
 enligt följande:
 Uppgifterna ska anges i heltidsekvivalenter
 (eller med högst en decimal).
 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) ||
 18 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5
 XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || ||
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || ||
 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || ||
  Extern personal (i heltidsekvivalenter)[62]
 18 01 02 01 (CA. SNE. INT totalt) || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2
 XX 01 02 02 (CA. LA. SNE. INT och JED vid delegationerna) || || || || || ||
 XX 01 04 yy[63] || – vid sätet[64] || || || || || ||
 – vid delegationer || || || || || ||
 XX 01 05 02 (CA. SNE. INT – Indirekt forskning) || || || || || ||
 10 01 05 02 (CA. SNE. INT – Direkt forskning) || || || || || ||
 Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || ||
 TOTALT || 5.5 || 5.5 || 5.5 || 5.5 || 5.5 || 5.5
 XX motsvarar det politikområde eller den
 avdelning i budgeten som avses.
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet. Ledningen av åtgärden kommer inte att resultera i
 personalökningar vid generaldirektoratet för denna uppgift.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda || Företräda kommissionen i byråns styrelse. Utarbeta kommissionens yttrande om der årliga arbetsprogrammet och bevaka dess genomförande. Bevaka genomförandet av budgeten. En tjänsteman ska bevaka genomförandet och bistå med utveckling avseende utbildningsverksamheten. En tjänsteman ska bevaka arbetet vid det europeiska centrumet mot it-brottslighet, i synnerhet att centrumet uppfyller sina mål. Uppgiften omfattar att företräda kommissionen i centrumets styrelse. Tjänstemannen ska även fungera som länk mellan centrumet och kommissionens politiska arbete av intresse för centrumet.
 Extern personal || Två utstationerade nationella experter ska bistå tjänstemännen och de tillfälligt anställda i arbetsuppgifterna och bistå byrån med utveckling av verksamheten i enlighet med EU:s politik, bland annat genom att delta i expertmöten.
 En beskrivning av beräkningen av kostnaden för
 heltidsekvivalenterna bör införas i bilagan, avsnitt 3.
 7.2.3.3. Beräknat personalbehov för
 Europeiska datatillsynsmannen
 – ̈ Förslaget/initiativet
 kräver inte att personalresurser tas i anspråk
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
 enligt följande:
 Uppgifterna
 ska anges i heltal (eller med högst två decimaler)
 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) ||
 XX 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 0.65 || 0.65 || 0.65 || 0.65 || 0.65 || 0.65
 XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || ||
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || ||
 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || ||
  Extern personal (i heltidsekvivalenter)[65]
 XX 01 02 01 (CA. SNE. INT totalt) || 0.35 || 0.35 || 0.35 || 0.35 || 0.35 || 0.35
 XX 01 02 02 (CA. LA. SNE. INT och JED vid delegationerna) || || || || || ||
 XX 01 04 yy[66] || – vid huvudkontoret[67] || || || || || ||
 – vid delegationer || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (CA. SNE. INT – Indirekt forskning) || || || || || ||
 10 01 05 02 (CA. SNE. INT – Direkt forskning) || || || || || ||
 Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || ||
 TOTALT || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
 7.2.3.4. Beräknat behov av övriga
 administrativa utgifter för Europeiska datatillsynsmannen
 Övriga administrativa utgifter || År || År || År || År || År || År || TOTALT ||
 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
 Sammanträden || 0,082 || 0,084 || 0,085 || 0,087 || 0,089 || 0,091 || 0,517 ||
 Tjänsteresor || 0,007 || 0,007 || 0,007 || 0,007 || 0,008 || 0,008 || 0,044 ||
 Publikationer / översättningar || 0,050 || 0,051 || 0,052 || 0,053 || 0,054 || 0,055 || 0,315 ||
 TOTALT || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0,139 || 0,142 || 0,145 || 0,148 || 0,150 || 0,153 || 0,877 ||
 7.2.4. Förenlighet med den gällande
 fleråriga budgetramen
 –
 þ Förslaget/initiativet är förenligt med den gällande fleråriga
 budgetramen.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
 rubriken i den fleråriga budgetramen.
 Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
 planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
 utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[68].
 Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
 rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp.
 7.2.5. Bidrag från tredje man
 –
 þ Det ingår inga bidrag från tredje man i det aktuella förslaget eller
 initiativet
 –
 ̈ Förslaget eller initiativet kommer att medfinansieras enligt
 följande:
 Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || Totalt
 Ange vilken extern organisation eller annan källa som bidrar till finansieringen || || || || || || || ||
 TOTALA anslag som tillförs genom medfinansiering || || || || || || || ||
 7.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 –
 þ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på följande sätt:
 –
 ̈ Påverkan på egna medel
 –
 ̈ Påverkan på ”diverse inkomster”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Budgetrubrik i den årliga budgetens inkomstdel: || Disponibla anslag under räkenskapsåret || Förslagets eller initiativets inverkan på inkomsterna[69]
 År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
 Artikel ............. || || || || || || || ||
 Ange vilka budgetrubriker
 i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
 avsättas för särskilda ändamål.
 [...]
 Ange med vilken metod
 inverkan på inkomsterna har beräknats.
 [...]
 Bilagor till finansieringsöversikten
 Bilaga 1: Personalbehov vid det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet 2013–2019
 Personal - 2013
 Europol kommer att
 omfördela 5 tjänster och 7 vakanser till det europeiska centrumet
 mot it-brottslighet. Vakanserna ska tillsättas i följande prioritetsordning:
 –
 1 analytiker i lönegrad AD6, som rekryteras enligt
 Europols sedvanliga metoder för rekrytering av analytiker
 –
 3 specialister i lönegrad AD6 – fokuspunkterna
 Cyborg, Twins och Terminal
 –
 2 specialister i lönegrad AD6 – Samkörning av
 uppgifter
 –
 1 överordnad specialist i lönegrad AD7 -
 Kriminalteknik
 Centrumet kan
 också komma att få ytterligare en utstationerad nationell expert (frågan håller
 på att diskuteras)
 2013 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Befintliga tillfälligt anställda 2012 || 4 || 1 || 1 || 1 || 17 || 1 || 25
 Befintliga nationella experter 2012 || || 1 || || || 5 || || 6
 Omfördelning av tillfälligt anställda || || || +1 || || || +3 || +4
 Omfördelning av nationella experter || || || +1 || || || || +1
 Omfördelning av vakanser || || || +1 || +2 || +4 || || +7
 Nya nationella experter || || +1 || || || || || +1
 Tillfälligt anställda TOTALT 2013 || 4 || 1 || 3 || 3 || 21 || 4 || 36
 Nationella experter TOTALT 2013 || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2014
 Eftersom behoven
 inte kunde täckas under 2013 för det europeiska centrumet mot it-brottslighet,
 begärs 17 tjänster för tillfälligt anställda under 2014 En närmare
 motivering finns i bilaga 2. De 17 tjänsterna skulle fördelas som följer:
 –
 11 tjänstemän i lönegrad AD5: Samkörning - 1, Ops – 7, Uppsök.verks./kom – 2, utbildning - 1
 –
 3 tjänstemän i lönegrad AD6: Kriminalteknik - 3
 –
 2 tjänstemän i lönegrad AD7: Ledning – 1, Strategi – 1
 –
 1 tjänsteman i lönegrad AD12: Ledning 1
 2014 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Befintliga tillfälligt anställda || 4 || 1 || 3 || 3 || 21 || 4 || 36
 Befintliga nationella experter || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || +1 || +2 || +4 || +1 || +7 || +2 || +17
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 5 || 3 || 7 || 4 || 28 || 6 || 53
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2015
 Personalbehoven för år 2015 är 21 tjänster. En närmare
 motivering finns i bilaga 2.
 De 21 tjänsterna skulle fördelas som följer:
 –
 19 tjänstemän i lönegrad AD5: Ops – 10, Uppsök.verks./kom – 1, forskning – 1, Samkörning - 7
 –
 1 tjänsteman i lönegrad AD6: Strategi - 1:
 –
 1 tjänsteman i lönegrad AD7: Kriminalteknik - 1
 2015 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Befintliga tillfälligt anställda || 5 || 3 || 7 || 4 || 28 || 6 || 53
 Befintliga nationella experter || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || +1 || +1 || +2 || +7 || +10 || || +21
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 6 || 4 || 9 || 11 || 38 || 6 || 74
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2016
 Personalbehoven
 för år 2016 är 4 tjänster. En närmare motivering finns i bilaga 2.
 De 4 tjänsterna
 skulle fördelas som följer:
 –
 4 tjänstemän i lönegrad AD5: Operativa insatser – 2, Kriminalteknik – 1, Strategi – 1
 2016 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Befintliga tillfälligt anställda || 6 || 4 || 9 || 11 || 38 || 6 || 74
 Befintliga nationella experter || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || +1 || || +1 || || +2 || || +4
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 4 || 10 || 11 || 40 || 6 || 78
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2017
 Personalbehoven för
 år 2017 är 4 tjänster. En närmare motivering finns i bilaga 2.
 De 4 tjänsterna
 skulle fördelas som följer:
 –
 4 tjänstemän i lönegrad AD5: Operativa insatser – 3, Uppsök. verks. - 1
 2017 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Befintliga tillfälligt anställda || 7 || 4 || 10 || 11 || 40 || 6 || 78
 Befintliga nationella experter || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || || +1 || || || +3 || || +4
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 5 || 10 || 11 || 43 || 6 || 82
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2018
 Personalbehoven
 för år 2018 är 4 tjänster. En närmare motivering finns i bilaga 2.
 De 4 tjänsterna
 skulle fördelas som följer:
 –
 3 tjänstemän i lönegrad AD5: Operativa insatser – 3
 –
 1 tjänsteman i lönegrad AD6: Kriminalteknik - 1
 2018 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 5 || 10 || 11 || 43 || 6 || 82
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || || || +1 || || +3 || || +4
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 5 || 11 || 11 || 46 || 6 || 86
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Personal – 2019
 Personalbehoven
 för år 2019 är 4 tjänster. En närmare motivering finns i bilaga 2.
 De 4 tjänsterna
 skulle fördelas som följer:
 –
 4 tjänstemän i lönegrad AD5: Operativa insatser – 2, Samkörning – 1, utbildning - 1
 2019 || Strategi och förebyggande insatser || Uppsökande verksamhet och kommunikation || FoTU, kriminalteknik och utbildning || Samkörning || Operativa insatser || Ledning || TOTALT
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 5 || 11 || 11 || 46 || 6 || 86
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Nya tillfälligt anställda || || || +1 || +1 || +2 || || +4
 Nya nationella experter || || || || || || ||
 Tillfälligt anställda TOTALT || 7 || 5 || 12 || 12 || 48 || 6 || 90
 Nationella experter TOTALT || || 2 || 1 || || 5 || || 8
 Bilaga 2: Närmare motivering för
 personalbehoven vid det europeiska centrumet mot it-brottslighet
 Operativa områden
 1. SAMKÖRNING AV UPPGIFTER
 Beskrivning
 Samkörning av uppgifter är en ny kapacitet hos Europol, som krävs på
 grund av det europeiska centrumet mot it-brottslighet. Både kommissionen och
 Rands analyser framhåller att detta är grundläggande för centrumets
 framgång.
 I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet uttalade
 kommissionen följande:
 ”Samkörning av upplysningar skulle göra att polisuppgifterna om
 it-brottsligheten skulle kunna berikas med bred insamling av uppgifter från
 offentliga, privata och öppna källor” och rådet framhåller i sina slutsatser att
 detta bör utgöra ”fokus för insatserna mot it-brottsligheten i unionen och
 bidra med snabbare insatser vid it-attacker”.
 Tjänster
 De tjänster som ska tillhandahållas via samkörningen kan delas in på
 det sätt som följer. För varje uppgift anges om det är en ny uppgift för
 Europol eller en förbättring av en nuvarande uppgift.
 1. NY UPPGIFT -
 Överbrygga nuvarande luckor i de uppgifter som finns tillgängliga från de
 enheter som ansvarar för säkerheten på internet och för att hantera it-brottslighet.
 En av åtgärderna blir att förbättra kraven på rapportering av it-brottslighet
 till nationella brottsbekämpande myndigheter.
 2. NY UPPGIFT – Ge
 medlemsstaterna en överblick av viktiga ärenden och utredningar inom EU, för
 att möjliggöra samordning av förebyggande insatser eller utredningar och därmed
 förbättra resultaten till lägre kostnad.
 3. NY UPPGIFT – Proaktivt
 bevaka miljön, identifiera nya hot som uppkommer och hålla aktörerna
 informerade.
 4. NY UPPGIFT – Erbjuda
 en helpdesk-funktion dygnet runt, sju dagar i veckan, för medlemsstaternas
 brottsbekämpande myndigheter.
 5. NY UPPGIFT – Samordna
 verksamheten inom Europol-Cert för att förbättra informationsutbyte med
 Cert-anslutna.
 Resurser
 Europol har inte bland sina anställda den mycket specifika kompetens
 som krävs för att utföra samkörning. Därför bör delar av det europeiska
 centrumet mot it-brottslighet prioriteras under år 2014 och 2015. År 2013 och
 fram till dess att alla tjänster tillsatts, används andra lösningar för att
 börja bygga upp en mycket grundläggande tjänst för samkörning. Detta är inte
 den långsiktiga och optimala lösning som kommissionen, rådet, medlemsstaterna
 och övriga aktörer väntar sig från det europeiska centrumet mot it-brottslighet.
 2014 (+ 1 AD5) = 4 tillfälligt anställda
 År 2014 ska samkörningspersonalen inrikta sig på uppgift 1, 4 och 5
 ovan. Uppgift 2 och 3 kommer att inledas, men kommer inte att ha nått styrfart
 förrän år 2015.
 2015 (+ 7 AD5) = 11 tillfälligt anställda
 Den ytterligare personal som begärts för 2015 är det minimum som behövs
 för att uppnå en acceptabel nivå på denna viktiga tjänst. Den ytterligare
 personal som begärts för 2015 ska få samkörningsverksamheten att nå styrfart.
 Därmed bidrar de till att uppnå de minimikrav som uttryckts av kommissionen och
 rådet. Eftersom samkörning bör kunna göras dygnet om, hela veckan krävs en
 bemanning på minst 8 heltidsekvivalenter + 1 gruppledare. De återstående 2
 heltidsekvivalenterna ska inrikta sig på uppgift 1, 2 och 3.
 2016–2019 (+ 1 AD5) = 12 tillfälligt anställda
 Syftet är att nå en bemanning på 12 tillfälligt anställda år 2019,
 vilket ger lämpligt stöd för samtliga uppgifter, och samtidigt börja dra nytta
 av den större volymen och antalet it-upplysningar.
 2. OPERATIVA INSATSER
 Beskrivning
 Enheten för operativa insatser samordnar
 gränsöverskridande insatser (eller utredningar) med hög profil, tillhandahåller
 operativ analys och stöd, tekniska eller digitala kriminaltekniska utredningar
 i laboratorium eller på platsen.
 Enheten erbjuder en teknisk, analytisk och kriminalteknisk
 sakkunskap på hög nivå för gemensamma utredningar av it-brott och eftersträvar
 bästa möjliga resultat och underlättar kontakter med brottsbekämpande organ i
 länder utanför EU.
 I nära samarbete med Eurojust och Interpol
 stödjer och samordnar enheten komplexa gränsöverskridande ärenden, för att
 undvika överlappning och dubbelarbete mellan medlemsstaternas och
 partnerländernas it-brottsenheter.
 Tjänster
 De tjänster som ska tillhandahållas av den operativa enheten kan delas
 in på det sätt som följer. För varje uppgift anges om det är en ny uppgift för
 Europol eller en förbättring av en nuvarande uppgift.
 1. FÖRBÄTTRING – Analys
 av uppgifter från det europeiska centrumet mot it-brottslighet för att stödja
 medlemsstaternas operativa insatser och underlätta tillhandahållandet av
 operativa underrättelser. Detta stödjer insatser och utredningar med hög
 profil, komplexa gränsöverskridande ärenden och gemensamma utredningsgrupper.
 2. FÖRBÄTTRING – Tekniskt
 stöd på plats från Europols säte till medlemsstaterna. Detta kan göras med
 hjälp av en flyttbar verktygslåda som ger analytiker eller experter möjlighet
 att direkt erbjuda kriminaltekniskt stöd för pågående utredningar. Det kan
 också ske med hjälp av det kriminaltekniska it-laboratoriet vid Europols säte.
 3. FÖRBÄTTRING – Samordning
 av operativa insatser genom anordnande av operativa möten, stöd till gemensamma
 utredningsgrupper och bistånd med de prioriterade insatserna via den Europeiska
 sektorsövergripande plattformen mot brottshot (Empact) mot it-brottslighet,
 sexuellt utnyttjande av barn online och betalkortsbedrägerier.
 Resurser
 2014 (+ 7 AD5) = 28 tillfälligt anställda
 2015 (+ 10 AD5) = 38 tillfälligt anställda
 2016–2019 (+ +10 AD5) = 48 tillfälligt anställda
 Resurstilldelningen
 till de operativa insatserna följer mycket nära den genomförbarhetsstudie som
 utfördes av företaget Rand Europe, och som låg till grund för kommissionens
 meddelande om inrättandet av det europeiska centrumet mot it-brottslighet.
 Rands förslag till resurstilldelning i slutet av 2014 hänger samman med
 omfattningen på it-brottsligheten och antal ärenden som bör stödjas.
 Man bör vara
 medveten om att informationsflödet via Europols nätapplikation för säkert
 informationsutbyte (Siena) har ökat väsentligt under de två senaste åren, att
 tendenserna tydligt pekar på att användningen av Siena ökat något (14 procent)
 med avseende på antalet avsända och mottagna förfrågningar via Europol och
 väsentligt (62 procent) med avseende på operativa insatser med hög profil som
 stöds av Europol via fokuspunkterna Twins, Terminal och Cyborg.
 Kapacitetsbehovet ökar, eftersom de specialiserade enheterna behöver
 tillräckligt mycket personal för att kunna fortsätta tillhandahålla
 högkvalitativ och nödvändig analys av kriminalunderrättelser för it-brottslighet.
 År 2012
 tillhandahöll 17 tillfälligt anställda stöd för 44 operativa insatser med hög
 profil och 2 593 operativa förfrågningar. Detta innebar att färre än en
 tillfälligt anställd stödde två operativa insatser med hög profil och 153
 operativa förfrågningar. Situationen löses delvis genom ytterligare 4
 tillfälligt anställda under 2013, men eftersom antalet ärenden fortsätter öka
 och de operativa insatserna med hög profil kräver kontinuerligt stöd i 6–24
 månader fortsätter den operativa enheten att vara underbemannad.
 Nedanstående
 tabell visar en prognos över stödnivån från den operativa enheten fram till år
 2019, förutsatt att antalet förfrågningar fortsätter öka i samma takt som
 hittills och att antalet operativa insatser med hög profil stabiliseras kring
 100 stycken från år 2014 oh framåt.
 || 2012 || 2013 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019
 Antal tillfälligt anställda || 17 || 21 || 28 || 38 || 40 || 43 || 46 || 48
 Antal begärda tjänster || 2593 || 2956 || 3369 || 3841 || 4379 || 4992 || 5691 || 6488
 Fördelning begäran/ tillfälligt anställda || 153 || 141 || 120 || 101 || 109 || 116 || 124 || 135
 Antal operativa insatser med hög profil || 44 || 71 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 Fördelning tillfälligt anställda/operativa insatser med hög profil || 0.39 || 0.29 || 0.28 || 0.38 || 0.40 || 0.43 || 0.46 || 0.48
 Tabellen visar att
 personalökningen inte väsentligt förbättrar det operativa stödet. Syftet är
 huvudsakligen att hålla stödet på en rimlig nivå. Eftersom operativa insatser
 med hög profil kräver kontinuerligt stöd i 6–24 månader måste uppgifterna på
 alla områden prioriteras när ett ärende inkommer. Detta leder till att bara
 grundläggande tjänster kan erbjudas i ärenden som normalt sett skulle kräva
 fullt stöd.
 Det bör noteras
 att tendensen till ökande arbete med it-brott ger ett riktvärde för
 heltidsekvivalenter på över 70 tillfälligt anställda för operativa insatser
 år 2014 enligt den metod som användes i Rands genomförbarhetsstudie.
 Europols begäran
 om 48 tillfälligt anställda som ska kompletteras av 2–6 nationella
 experter år 2019 (beroende på medlemsstaternas möjligheter) är därför mer än
 rimlig i förhållande till allmänhetens förväntningar på återhållsamhet i dessa
 åtstramningstider.
 De begärda
 tjänsterna avser specialister och analytiker inom alla centrumets
 verksamhetsområden.
 Icke operativa områden
 Även om centrumet
 huvudsakligen kommer att inriktas på operativ verksamhet har kommissionen och
 rådet framhållit vikten av att man inrättar ett bredare samarbete mot
 it-brottsligheten, inte bara med behöriga myndigheter utan även med andra
 offentliga och privata organ.
 Rådet uttalade i
 sina slutsatser att man:
 ”BETONAR vikten av
 att säkerställa att det europeiska centrumet mot it-brottslighet nära
 samarbetar med andra relevanta organ och aktörer, såsom Eurojust, Cepol,
 Interpol, Enisa, den bredare incidenthanteringsorganisationen (Cert) och inte
 minst den privata sektorn, för att i praktiken bredda informationsbilden och
 utbyta bästa praxis om it-brottslighet i Europa
 BETONAR även
 behovet av att se till att det europeiska centrumet mot it-brottslighet
 samarbetar nära med unionens befintliga forum för att ta itu med
 it-brottslighet och att centrumet stöder verksamheten och utnyttjar
 sakkunskapen inom dessa forum”.
 3. FoTu, Kriminalteknik och
 utbildning
 Beskrivning
 Arbetet med
 forskning och teknisk utveckling, kriminalteknik och utbildning koncentreras på
 forskning om teknisk hotbildsbedömning och sårbarhetsbedömningar, statisk
 kriminalteknik, goda metoder och utbildning samt framtagning av verktyg. Det
 samordnas på ett kostnadseffektivt sätt för att utnyttja synergieffekter med
 andra aktörer, såsom EU:s gemensamma forskningscentrum.
 Arbetet utvecklar
 digital kriminalteknik på hög nivå och därmed sammanhängande kompetens som kan
 bistå medlemsstaternas utredningar.
 Arbetet innebär
 även att utforma och förvalta it-relaterad utbildning, i nära samarbete med
 Cepol, europeiska utbildningsgruppen när det gäller it-brottslighet (ECTEG)
 samt företag och forskningsinstitut.
 Tjänster
 De tjänster som ska tillhandahållas av enheterna för FoTU,
 kriminalteknik och utbildning kan delas in på det sätt som följer. För varje
 uppgift anges om det är en ny uppgift för Europol eller en förbättring av en
 nuvarande uppgift.
 1. NY UPPGIFT –
 Centralisering av medlemsstaternas krav på kriminaltekniska verktyg, för att
 använda EU-medlen på bästa sätt (se t.ex. sjunde ramprogrammet för forskning)
 för att utveckla dessa nödvändiga verktyg och distribuera dem till behöriga
 myndigheter i medlemsstaterna.
 2. FÖRBÄTTRING - En
 ackrediterad kriminalteknisk kapacitet att tillhandahålla de senaste tekniska
 lösningarna, t.ex. dekryptering, återvinning och analys av operativa
 upplysningar som hämtats ur datorer, digitala apparater eller digitalt lagrade
 medier. Detta omfattar ett särskilt IKT-nät, specialiserad hård- och mjukvara
 och ska stödja den uppgiftsbehandling som sker inom ramen för analysregistret.
 Arbetet ska bedrivas enligt ISO-normerna för att maximera processernas
 tillförlitlighet och resultat.
 3. FÖRBÄTTRING – En
 enhetlig process för utbildning och kapacitetsuppbyggnad i medlemsstaterna, för
 att förbättra både grundläggande och avancerade kunskaper om utredningsverktyg,
 metoder och tendenser så att alla medlemsstater kan hantera de ökande
 utmaningarna på detta område, där brottsligheten utvecklas snabbt.
 4. NY UPPGIFT –
 Identifiering av goda metoder för onlineutredning och utarbetande av normer för
 insamling och tillhandahållande av digitalt bevismaterial, i samarbete med
 Eurojust och andra relevanta samarbetsparter.
 Resurser
 2014 (+ 1 AD5 och 3 AD6) = 7 tillfälligt anställda
 Kriminalteknik:
 + 3 överordnade specialister i lönegrad AD6
 Det kriminaltekniska
 stödet till behöriga enheter kommer att vara en av centrumets viktigaste
 uppgifter. Alla behöriga enheter har kriminaltekniska laboratorier, men begär
 ofta bistånd från Europol med vissa komplicerade analyser, även om de flesta
 vänder sig till specialiserade laboratorier utanför brottsbekämpning. Med
 lämpliga anslag kan det europeiska centrumet mot it-brottslighet tillhandahålla
 dessa tjänster. Medlemsstaternas laboratorier står dessutom inför en
 explosionsartad utveckling av omfattningen på den digitala bevisföringen,
 vilket gör att vissa laboratorier arbetar med en eftersläpning på över två år.
 Om arbetet centraliseras till det europeiska centrumet mot it-brottslighet kan
 centrumet tillhandahålla teknik och rapporter med hjälp av avancerade kriminaltekniska
 metoder, både in-house och på plats för att hjälpa medlemsstaternas att snabbt
 samla in digitalt bevismaterial. Enheten ska använda avancerad teknik som
 utvecklats genom europeisk FoTu för att ge utredarna effektivare verktyg. För
 att bemanna det laboratorium som planeras för det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet begärs tre överordnade specialister under år 2014, för
 att arbeta med de grundläggande områdena för sakkunskap, digital
 kriminalteknik, mobil kriminaltekniska verktyg, nätverk och hantering av
 sabotageprogramvara (malware).
 Utbildning: 1
 specialist i lönegrad AD5
 I sina slutsatser
 bekräftade rådet ”att det europeiska centrumet mot it-brottslighet bör utgöra
 den europeiska fokalpunkten för information om it-brottslighet, att det bör
 poola sakkunskaper om it-brottslighet för att stödja medlemsstaternas
 kapacitetsuppbyggnad och att det bör ge stöd till utredningar av
 it-brottslighet i medlemsstaterna”.
 Även om utbildning
 och kapacitetsuppbyggnad ska ske i samarbete med Cepol och andra
 samarbetsparter behövs en specialiserad utbildningskoordinator för
 verksamheten. Detta är den minimibemanning som krävs för att på ett samordnat
 sätt utveckla och tillhandahålla utbildning och medvetandegörande insatser
 inriktade på brottsbekämpning, rättsliga myndigheter och den privata sektorn. Personalen
 ska också ansvara för att föreslå harmonisering av metoder för brottsbekämpning
 på it-området, se till att all insamlad bevisning i en medlemsstat får användas
 inför domstol i andra medlemsstater.
 2015 (+ 1 AD5 och 1 AD7) = 9 tillfälligt anställda
 FoTU : 1
 specialist i lönegrad AD5
 Antalet möjliga
 EU-projekt kommer att fortsätta växa. Detta kommer att utlösa behov av
 ytterligare en specialist som kan kartlägga förslag av intresse för
 centrumet och medlemsstaterna. Samordningen av ansökningar för forskning och
 utvecklingsverksamhet inom EU avseende it-brottslighet i samarbetet med det
 europeiska nätverket för brottsbekämpningsteknik (Enlets) är avgörande för att
 brottsbekämparna ska kunna dra nytta av forskningen via sunda,
 kostnadseffektiva och snabba verktyg och sakkunskap. Därmed kommer centrumet
 att kunna föreslå sunda och användbara projekt för programmet Horizon 2020.
 Personalen kommer också att arbeta med den ökande efterfrågan på rådgivande
 deltagare i konsortier för forskning och tenisk utveckling.
 Kriminalteknik:
 + 1 överordnad specialist i lönegrad AD7
 Rekrytering av en
 högkompetent personal kommer att göra det möjligt att höja kvaliteten på den
 kriminaltekniska analysen. År 2015 blir det nödvändigt att försäkra sig om att
 laboratoriets kriminaltekniska verksamhet kan fortsätta. Därmed blir det
 möjligt att tillhandhålla ackrediterad kriminalteknisk kompetens av god
 kvalitet så snart som möjligt 2015 (till exempel en plattform för dekryptering
 och ackreditering via ISO 17020). Personalen ska samordna den kriminaltekniska
 verksamheten och samordna digitala kriminaltekniska brottsplatsutredningar för
 större it-insatser som kräver beslut om olika kriminaltekniska arbetsmetoder.
 2016-2019: (+ 1 AD6 + 2AD5) = 12 tillfälligt anställda
 Personalförstärkningen kommer att göra det möjligt att samordna ny
 utbildningsverksamhet, djupgående kriminalteknisk verksamhet och bredare stöd
 till FoU-projekt.
 4. STRATEGISKA, FÖREBYGGANDE
 OCH KOMMUNIKATIVA INSATSER
 Beskrivning
 Enheterna för strategiska, förebyggande och
 kommunikativa insatser arbetar med trendanalyser, system för tidig varning och
 omvärldsanalys, brottsförebyggande insatser och politik, strategisk planering
 och kontakter med aktörerna.
 Eftersom det mesta av uppgifterna inte avser brottsbekämpnings
 uppdrag, arbetar enheterna för att skapa kontakter och bygga upp förtroendet
 mellan den privata sektorn och brottsbekämpande myndigheter, vilket gynnas av
 det samarbete som äger rum inom ramen för organisationen för incidenthantering
 (Cert) och Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (Enisa),
 militären och säkerhetstjänsten, det civila samhället och andra aktörer när det
 gäller it-brottslighet, sexuellt utnyttjande av barn online eller it-bedrägerier.
 De ska fungera som centrum för europeiska
 it-brottsutredare, och föra deras gemensamma talan i dialogen med näringslivet,
 den akademiska världen och allmänheten.
 Arbetet med strategiska, förebyggande och
 kommunikativa insatser kommer att ge det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet en god position i förhållande till offentliga och privata
 sektorer, vilket gör det möjligt att få en bättre överblick över
 it-brottsligheten i realtid och att utforma strategiska framtidsanalyser.
 Tjänster
 De tjänster som ska tillhandahållas av enheterna för strategiska,
 förebyggande och kommunikativa insatser kan delas in på det sätt som följer.
 För varje uppgift anges om det är en ny uppgift för Europol eller en
 förbättring av en nuvarande uppgift.
 1. FÖRBÄTTRING: Utföra
 strategiska analyser genom att ta fram EU:s hotbildsbedömningar i fråga om
 it-brottslighet, sexuellt utnyttjande av barn online, betalkortsbedrägerier och
 andra it-hot. Göra specialiserade och tematiska bedömningar av nya framväxande
 trender, brottsmetoder och aktörer, utföra framtidsinriktad kartläggning av
 teknisk och övrig ytter utveckling, för att identifiera eventuella risker,
 sårbarheter och viktiga frågor för beslutsfattare och lagstiftare.
 2. FÖRBÄTTRING: Vidta
 förebyggande insatser mot it-brottsligheten i samarbete med relevanta aktörer,
 främja dagens och bidra till att utveckla förebyggande och medvetandegörande
 insatser avseende it-brottslighet, sexuellt utnyttjande av barn online,
 betalkortsbedrägerier och annan it-brottslighet. Bevaka sårbarheter och
 kryphål för att informera beslutsfattare och produktutvecklare om säkrare
 utformningar.
 3. FÖRBÄTTRING: Upprätta
 och bevara förtroliga förbindelser med brottsbekämpande organ (den Europeiska
 sektorsövergripande plattformen mot brottshot - Empact, Cospols projekt för att
 bekämpa material på nätet som skildrar övergrepp mot barn - Circamp, EU:s
 arbetsgrupp om it-brottslighet - EUCTF och Virtual Global Taskforce - VGT)
 förvalta de operativa kontakterna mellan det europeiska centrumet mot it-brottslighet
 och nätverket av Europolsambandsmän, inrätta tvärfackliga förtroendenät
 mellan brottsbekämpande organ, näringslivet, den akademiska världen och det
 civila samhället för att förbättra de operativa och strategiska insatserna mot
 it-brottsligheten.
 4. NY UPPGIFT: Föra
 it-brottsutredarnas talan inom EU, kommunicera EU:s synpunkter,
 ställningstaganden och resultat i kampen mot it-brottsligheten, bli en central
 kontaktpunkt inom EU för insatserna mot it-brottsligheten, samordna EU:s
 medlemsstaters och EU-organens förslag gällande hanteringen av internet och
 främja normer för tillnärmning och goda metoder avseende insatserna mot
 it-brottsligheten.
 5. NY UPPGIFT: Leda och
 utveckla Space-plattformen för onlinesamarbete som underlättar utbyte och
 delning av strategiska och tekniska kunskaper och expertis mellan
 brottsbekämpande organ och näringslivet avseende it-brott, sexuellt utnyttjande
 av barn online och it-bedrägerier.
 6. NY UPPGIFT: utveckla
 skräddarsydda informationsflöden om nya brottstendenser, teknisk utveckling och
 andra relevanta upplysningar. Informationsflödet ska matas genom ett aktivt
 samarbete med forskningsinstitut, den akademiska världen och näringslivet.
 Resurserna kommer
 att bli större när lagstiftningen tillåter ett större engagemang från
 näringslivet.
 Resurser
 2014 (+ 2 AD5 och 1 AD7) = 8 tillfälligt anställda
 Strategi: + +1
 överordnad specialist i lönegrad AD7
 För att kunna ”bredda
 informationsbilden” begärs 1 överordnad strategisk analytiker.
 Till skillnad från Europols sedvanliga strategiska analyser som huvudsakligen
 utgår från uppgifter från brottsbekämpande organ använder it-brottsutredarna
 ofta information från aktivt samarbete med universitet, forskare och
 försäkringsbolag, för att förutspå tendenser och hot och vägleda strategin mot
 it-brottsligheten. Därför kräver denna tjänst helt andra kompetenser än de
 sedvanliga analytikertjänsterna vid Europol. Förmågan att ta fram korrekta hotbildsbedömningar
 och vägleda strategin mot it-brottsligheten är avgörande för arbetet vid det europeiska
 centrumet mot it-brottslighet. Det krävs en överordnad som kan leda gruppen och
 se till att man tar fram konsekventa och målinriktade analyser av lämplig
 kvalitet.
 Uppsökande
 verksamhet: + 2 specialister i lönegrad AD5
 Rådets slutsatser
 motiverar även behovet av personal för att genomföra de nödvändiga insatserna
 för uppsökande verksamhet och kommunikation vid det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet. De flesta uppgifterna om it-brott kommer från andra källor än
 de brottsbekämpande organen. Om centrumet ska kunna fungera som centrum på
 området och ge de operativa insatserna ett mervärde måste det bygga starka
 relationer och samarbete med andra parter som berörs av it-brott. Till stöd
 för verksamheten begärs därför 1 specialist på uppsökande verksamhet år
 2014.
 För att underlätta kommunikationen mellan experter på it-brottslighet,
 måste även Space-plattformen ha nått full kapacitet. Därför behövs 1
 specialist år 2014 för att förvalta innehållet och moderera
 innehållet i Space-plattformen. Samma specialist ska också hjälpa till att
 arrangera evenemang avseende it-brottslighet, däribland Interpols och Europols
 årliga konferens om it-brott.
 2015 (+ 1 AD5 och 1 AD6) = 10 tillfälligt anställda
 Strategi: + 1
 överordnad specialist i lönegrad AD6
 Eftersom
 it-brottsligheten är så komplex och olikartad behövs ytterligare resurser för
 att bevaka strategiska frågor och utföra högkvalitativa framtidsanalyser.
 Arbetet kommer i hög grad att inriktas på förebyggande insatser med
 tvärvetenskapliga inslag som berör alla aktörer, både på lagstiftningsnivå och
 operativ nivå. Därför behövs 1 överordnad specialist i lönegrad AD7.
 Uppsökande
 verksamhet: + 1 specialist i lönegrad AD5
 Ännu en specialist
 kommer att rekryteras för satt bredda inriktningen på den uppsökande
 verksamheten när centrumet uppnått styrfart. Denna specialist ska inte bara
 hantera förbindelserna med offentliga och privata aktörer, utan även proaktivt
 tillhandahålla uppgifter för intern och extern kommunikation om det arbete som
 utförts och den erfarenhet som finns vid det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet.
 2016-2019: (+ 2 AD5) = 12 tillfälligt anställda
 Personalökningen kommer att höja kvaliteten och hastigheten på de
 strategiska analyserna. De ska också stötta breddningen av centrumets uppsökande
 verksamhet.
 5. Ledning
 Bara ytterligare två tillfälligt anställda begärs för åren 2014–2019.
 En ska ersätta den tjänst i lönegrad AD12 som Europol tillhandahåller för att
 leda centrumet.
 Den andra ska ha nya uppgifter som hänger samman med centrumets
 strategiska verksamhet.
 –
 NY UPPGIFT: Fungera som
 ordförande och samordna styrelsens verksamhet vid det europeiska centrumet mot
 it-brottslighet
 –
 NY UPPGIFT: Leda de
 rådgivande grupper som inrättats inom ramen för styrelsen vid det europeiska
 centrumet mot it-brottslighet
 –
 NY UPPGIFT: Erbjuda
 samordning och sekretariatstjänster för Cospols projekt för att bekämpa
 material på nätet som skildrar övergrepp mot barn (Circamp), Virtual Global
 Taskforce (VGT), EU:s arbetsgrupp om it-brottslighet (EUCTF), europeiska
 finansiella koalitionen mot barnpornografi (EFC) och europeiska
 utbildningsgruppen när det gäller it-brottslighet (ECTEG).
 Utöver dessa ledningsuppgifter ska innehavaren av tjänsten säkra en
 lämplig operativ och administrativ samordning mellan alla verksamheter inom det
 europeiska centrumet mot it-brottslighet. Han eller hon ska också se till att
 centrumets verksamhet följer Europols strategi och arbetsplan.
 2014–2019 (+ 1 AD12 och 1 AD7) = 6 tillfälligt anställda
 [1] EUT
 C 115, 4.5.2010, s. 1.
 [2] KOM(2010)
 673 slutlig.
 [3] Europol
 (2011). EU:s bedömning av hotet från organiserad brottslighet.
 [4] Europol
 (2013). Serious and Organised Crime Threat Assessment (SOCTA).
 [5] Europol
 (2013). Serious and Organised Crime Threat Assessment (SOCTA).
 [6] Europol
 (2011). EU:s bedömning av hotet från organiserad brottslighet.
 [7] UNOCD
 (2010) uppskattar ”att det finns 140 000 offer för människohandel i
 Europa, vilket ger profitörerna en bruttoårsinkomst på 3 miljarder. Om offren i
 genomsnitt utnyttjas i två år, skulle detta innebära över 70 000 nya offer
 varje år. Trenden förefaller vara stabil. ”
 [8] Enligt
 2012 års rapport från Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och
 narkotikamissbruk om situationen på narkotikaområdet i Europa, stod
 narkotikarelaterade dödsfall för 4procent av alla dödsfall av européerna i
 åldersgruppen 15-39 år 2011, och uppskattningsvis 1,4 miljoner européer är
 missbrukar opioider.
 [9] Enligt
 UNOCD (2010) ”beräknas värdet av den dokumenterade globala handeln med
 skjutvapen 2006 ha uppgått till omkring 1,58 miljarder dollar, varav de
 oregistrerade men ändå lagliga transaktionerna motsvarar ytterligare omkring
 100 miljoner dollar. Enligt den vanligaste uppskattningen skulle den
 illegala marknaden motsvara 10–20 procent av den legala marknaden, eller
 170–320 miljoner dollar om året.”
 [10] Korruptionen
 beräknas kosta EU:s ekonomi 120 miljarder euro årligen, se KOM (2011) 308
 slutlig.
 [11] Enligt
 Europols rapport om det uppskattade hotet från den organiserade brottsligheten
 mot EU 2011 tog organiserade brottssyndikat in över 1,5 miljarder euro på
 betalkortsbedrägerier under 2009.
 [12] Enligt
 UNODC:s uppskattning uppgick den globala vinningen av brott (inklusive
 skatteflykt) till 2,1 biljoner dollar under 2009, varav närmare 70 procent
 beräknas ha varit föremål för penningtvätt.
 [13] I
 (2013) konstateras att samtliga medlemsstater påverkas av it-brottslighet.
 Studien avser forskning utförd av Europeiska kommissionen, som visar att
 8 procent av internetanvändarna i EU har varit utsatta för identitetsstöld
 och 12 procent har drabbats av någon form av internetbedrägeri. Dessutom
 drabbar sabotageprogram miljontals hushåll och den allmänna volymen av
 it-brottslighet med koppling till banktjänster varje år har ökat.
 [14] EU:s
 strategi för den inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare
 Europa. KOM(2010) 673 slutlig. År 2011 utövades 174 terroristattacker i
 EU:s medlemsstater. Te-SAT 2012.
 [15] Eurobarometer
 77 genomförd våren 2012.
 [16] Eurobarometer
 77 genomförd våren 2012. Av de tillfrågade nämnde 27procent att EU:s
 institutioner bör prioritera kampen mot brottsligheten under de kommande åren.
 [17] Särskild
 Eurobarometer 390 om it-säkerhet, juli 2012. Av de svarande uppgav
 74 procent att risken för råka ut för internetrelaterad brottslighet har
 ökat på senare år.
 [18] Gemensamt uttalande av Europaparlamentet, rådet och
 Europeiska kommissionen när det gäller decentraliserade gemenskapsorgan,
 19.7.2012
 (http://europa.eu/agencies/documents/joint_statement_and_common_approach_2012_en.pdf).
 [19] SWD (2013)98 final.
 [20] KOM(2010)
 776 slutlig.
 [21] KOM(2013)
 172 slutlig.
 [22] EGT
 L 8, 12.1.2001, s. 1-22.
 [23] Konvention
 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter,
 Strasbourg, den 28 januari 1981.
 [24] Europarådets
 ministerkommittés rekommendation nr R (87) 15 till medlemsstaterna om användningen
 av personuppgifter inom polisväsendet, 17.9.1987.
 [25] EUT
 L 350, 30.12.2008, s. 60. Kommissionen har föreslagit att ersätta detta
 instrument med ett direktiv, KOM (2012) 10 slutlig.
 [26] Det
 slutliga antalet tjänster och den totala budgeten beror på resultatet av både
 kommissionens interna genomgång av de decentraliserade organens behov av
 budgetmedel för perioden 2014–2020 och förhandlingarna om den fleråriga
 budgetramen med särskilt avseende på bedömningen av ”de faktiska behoven” i
 konkurrensen om mycket begränsade budgetmedel och på personalnedskärningen med
 5 procent inom organen.
 [27] EUT
 L 121, 15.5.2009, s. 37.
 [28] EGT
 C 316, 27.11.1995, s. 1.
 [29] EUT
 L 256, 1.10.2005, s. 63.
 [30] EUT
 C 115, 4.5.2010, s. 1.
 [31] KOM(2013)
 48 slutlig.
 [32] EGT
 L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [33] Europarådets
 konvention om skydd av individer med avseende på automatisk behandling av
 personuppgifter, som undertecknades i Strasbourg den 28 januari 1981.
 [34] Europarådets
 ministerkommittés rekommendation R(87) 15 av den 17 september 1987 om polisens
 användning av personuppgifter.
 [35] EUT
 L 350, 30.12.2008, s. 60.
 [36] EGT
 L 56, 4.3.1968, s. 1.
 [37] EUT
 L 298, 26.10.2012, s. 1.
 [38] EGT
 L 136, 31.5.1999, s. 1.
 [39] EUT
 L 141, 27.5.2011, s. 17.
 [40] EUT
 L 185, 16.7.2005, s. 35.
 [41] EUT
 L 362, 31.12.2012, s. 1.
 [42] EGT
 17, 6.10.1958, s. 385/58.
 [43] EGT
 L 145, 31.5.2001, s. 43.
 [44] EGT
 L 136, 31.5.1999, s. 15.
 [45] EGT
 L 292, 15.11.1996, s. 2.
 [46] ABM:
 och verksamhetsbaserad budgetering benämns ibland med de interna
 förkortningarna ABM respektive ABB.
 [47] De
 åtgärder som avses i artikel 49.6 a och b i budgetförordningen.
 [48] Stockholmsprogrammet
 – ett öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd, EUT c
 115, 4.5.2010.
 [49] Närmare
 förklaringar av de olika metoderna för genomförande med hänvisningar till
 respektive bestämmelser i budgetförordningen återfinns på BudgWeb:
 http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [50] De
 åtgärder som avses i artikel 185 i budgetförordningen.
 [51] Differentierade
 respektive icke-differentierade anslag.
 [52] Efta:
 Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [53] Kandidatländer
 och, där så är tillämpligt, potentiella kandidatländer från västra Balkan.
 [54] Budgetposterna
 18.050201, 18.050202, 18.050501 och 18.050502 för Europol respektive Cepol ska
 ersättas av en enda budgetpost.
 [55] Med
 år n avses det år då förslaget eller initiativet ska börja genomföras.
 [56] Det
 slutliga antalet tjänster och den övergripande budgeten är beroende både av
 kommissionens interna genomgång av behoven vid de decentraliserade organen för
 perioden 2014-2020 och av förhandlingarna om den fleråriga budgetramen,
 särskilt med avseende på bedömningen av de ”faktiska behoven” eftersom
 budgetäskandena konkurrerar om mycket begränsade resurser och personalen ska
 skäras ner med 5 procent.
 [57] Hänsyn
 har tagits till de besparingar på 17,2 miljoner euro som uppkommer när Cepol
 slås samman med Europol (10,1 miljoner euro i personalkostnader och 7,1
 miljoner euro i lokalkostnader och andra administrativa kostnader) under
 perioden 2015–2020.
 [58] Resultaten
 som ska anges är de produkter eller tjänster som levererats (t.ex. antal
 studentutbyten som har finansierats eller antal kilometer väg som har byggts).
 [59] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [60] Med
 år n avses det år då förslaget eller initiativet ska börja genomföras.
 [61] Med
 år n avses det år då förslaget eller initiativet ska börja genomföras.
 [62] CA=
 Kontraktsanställda, LA = Lokalansställda, SNE = Utstationerade nationella
 experter; INT= Tillfälligt anställda.
 [63] Särskilt
 tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
 BA-poster).
 [64] Inom
 förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för
 landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF).
 [65] CA=
 Kontraktsanställda, LA = Lokalansställda, SNE = Utstationerade nationella
 experter; INT= Tillfälligt anställda, SNE= Utstationerade nationella experter.
 [66] Särskilt
 tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
 BA-poster).
 [67] Inom
 förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling
 (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF).
 [68] Se
 punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.
 [69] När
 det gäller traditionella egna medel (tullar och sockeravgifter) ska
 nettobeloppen anges, dvs. bruttobeloppen minus 25procent avdrag för
 uppbördskostnader.