type: other

text:
la proiectul legii pentru modificarea şi completarea unor acte legislative (Legea cu privire la antreprenoriat şi întreprinderi – art.7'1, 10; Legea taxei de stat – art.6; ş.a.)
 (înregistrat în Parlament cu numărul 2248 din 17 Octombrie 2011)
 În temeiul Concepţiei de cooperare dintre Parlament şi societatea civilă, aprobată prin Hotărîrea Parlamentului nr.373-XVI din 29 decembrie 2005, Centrul de Analiză şi Prevenire a Corupţiei prezintă raportul de expertiză a coruptibilităţii proiectului legii pentru modificarea şi completarea unor acte legislative (Legea cu privire la antreprenoriat şi întreprinderi – art.7'1, 10; Legea taxei de stat – art.6; ş.a.).
 3. Scopul promovării proiectului Potrivit notei de fundamentare proiectul de lege conţine propuneri de modificare şi completare a unor acte legislative, care rezultă din politicile fiscale, vamale şi bugetare pe anul 2012, bazate pe prevederile Programului de activitate al Guvernului pe anii 2011-2014 „Integrarea Europeană: Libertate, Democraţie, Bunăstare”, Programului de stabilizare şi relansare economică pe anii 2009-2011, Planului de acţiuni în vederea realizării Memorandumului privind Politicile Economice şi Financiare aferent misiunii Fondului Monetar Internaţional, Acordului de Liber Schimb Aprofundat şi Comprehensiv cu Uniunea Europeană, altor programe şi strategii naţionale, acestea urmărind scopul armonizării legislaţiei naţionale privind impozitarea la acquis-ul comunitar, sporirii veniturilor la buget şi simplificării administrării fiscale, consolidării şi eficientizării utilizării resurselor financiare publice, relaxării agenţilor economici sub aspectul relansării activităţii lor, reducerii presiunii fiscale a contribuabililor, îmbunătăţirii nivelului de trai al populaţiei, cît şi diminuării proporţiilor de evaziune fiscală şi vamală.
 5. Suficienţa argumentării. În conformitate cu art. 20 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 notă informativă trebuie să includă:
 b) evidenţierea elementelor noi, efectul social, economic şi de altă natură al realizării lui;
 Ignorîng aceste dispoziţii, nota informativă nu include decît o trecere sumară în revistă a principalelor amendamente de ordin fiscal și vamal din proiectul de lege supus expertizării.
 Totodată, se încalcă dispozițiile art. 22 din Legea nominalizată întrucît nota de fundamentare la proiectul legii supus expertizei nu conține informații privind efectuarea expertizei juridice, economice, financiare.
 6. Compatibilitatea cu legislaţia comunitară şi alte standarde internaţionale. Potrivit lit. c) a articolului 20 al Legii 780-XV din 27.11.2001 privind actele legislative, nota informativă trebuie să includă referinţe la reglementările corespondente ale legislaţiei comunitare şi nivelul compatibilităţii proiectului de act legislativ cu reglementările în cauză.
 Nota informativă conţine referinţe la legislaţia comunitară şi alte standarde internaţionale relevante la modul general fără a nominaliza instrumentele comunitare și internaționale, deşi în materie fiscală, vamală, de audit etc. există un şir de standarde elaborate la nivelul Uniunii Europene.
 7. Fundamentarea economico-financiară. Potrivit lit. d) și e) ale art.20 din Legea 780-XV din 27.11.2001 privind actele legislative, nota informativă trebuie să conţină informaţii privind „fundamentarea economico-financiară în cazul în care realizarea noilor reglementări necesită cheltuieli financiare şi de altă natură, precum și actul de analiză a impactului de reglementare, în cazul în care actul legislativ reglementează activitatea de întreprinzător. Analiza impactului de reglementare reprezintă argumentarea, în baza evaluării costurilor şi beneficiilor, a necesităţii adoptării actului normativ şi analiza de impact al acestuia asupra activităţii de întreprinzător, inclusiv asigurarea respectării drepturilor şi intereselor întreprinzătorilor şi ale statului.”.
 Potrivit art.47 alin.(6) din Regulamentul Parlamentului, în cazul în care realizarea noilor reglementări necesită cheltuieli financiare, materiale şi de altă natură, se anexează fundamentarea economico-financiară.
 Totodată, în conformitate cu alin. (5) art. 22 din Legea privind actele legislative, pentru evaluarea proiectului de act legislativ, se efectuează expertiza financiară care are menirea de a contribui la:
 Nota informativă nu face nici o referinţă la faptul că ar fi fost făcută o evaluare economico-financiară a proiectului. De asemenea, nu rezultă nici ideea că ar fi fost făcută o estimare a veniturilor şi cheltuielilor sau ar fi fost efectuate anumite calcule economico-financiare.
 Lipsa argumentării economico-financiare detaliate privind implementarea proiectului, nu poate fi explicată, deoarece se propune un proiect de lege ce se referă la sistemul impozitelor şi taxelor generale de stat și locale.
 Totodată, în opinia noastră, dublarea, triplarea impozitelor, taxelor, tarifelor și amenzilor nu este argumentată sub nici un aspect, şi este îngrijorător faptul că, serviciile vamal și fiscal gestionează nesatisfăcător colectarea impozitelor, lăsând loc pentru evaziuni fiscale, corupţie şi alte fenomene negative. În schimb, lipsa de profesionalism în aceste structuri se încearcă a fi acoperită prin solicitarea de către Guvern (în cazul dat fiind vorba de autorul nemijlocit al proiectului - Ministerul Finanțelor) a majorării unor impozite și taxe.
 8. Stabilirea şi promovarea unor interese/beneficii. Din textul proiectului şi aplicarea ulterioară a acestuia am putea presupune prejudicierea intereselor (drepturilor, libertăților) anumitor categorii de persoane sau prejudicierea interesului public.
 Prejudicierea poate fi adusă, în primul rînd, prin majorarea cuantumului impozitelor și taxelor în situaţia în care salariile şi pensiile nu sunt majorate, iar nivelul de trai este atît de scăzut. Totodată, prejudicierea se poate manifesta prin aplicarea de facilități fiscale sau vamale, prin aplicarea unei reduceri de 50% din suma amenzii aplicată doar de unele organe de control și doar pentru unele categorii de persoane, ceilalți subiecți de drept aflați în situație juridică similară fiind privați de acest drept.
 9. Prejudicii aduse prin aplicarea actului. În opinia noastră, unele amendamente propuse în proiectul legii sunt susceptibile de a aduce atingere drepturilor şi libertăţilor garantate ale persoanelor, ingerinţa nefiind proporţională interesului public. A se vedea în acest sens Analiza detaliată a prevederilor potenţial coruptibile de la punctul 13 al prezentului raport de expertiza a coruptibilităţii.
 10. Compatibilitatea proiectului cu prevederile legislaţiei naţionale. Anumite prevederi ale proiectului de lege sînt concurente cu unele prevederi ale legislaţiei, concurenţa normelor de drept fiind un factor al coruptibilităţii. Normele respective vor fi analizate mai detaliat în p. 13 al prezentului Raport de expertiză.
 Totuşi, trebuie să semnalăm abundența normelor de trimitere şi a celor inutile (acestea nu comportă nici o încărcătură informațională), care fac dificilă lecturarea şi accesibilitatea proiectului de act legislativ.
 12. Reglementarea activităţii autorităţilor publice. Proiectul stabileşte anumite atribuţii ale autorităţiilor publice (Ministerului Finanțelor, Serviciului Fiscal de Stat, Serviciului Vamal, Centrului Resurselor Informaționale de Stat "Registru", Serviciului Graniceri, Băncii Naționale a Moldovei), precum şi reglementează anumite raporturi între acestea. Comentariile detaliate asupra deficienţelor normelor de drept respective vor fi expuse în Analiza detaliată a prevederilor potenţial coruptibile de la p. 13 al prezentului raport de expertiză.
 Art.I. – Legea nr.845-XII din 3 ianuarie 1992 cu privire la antreprenoriat şi întreprinderi (Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 1994, nr.2, art.33), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmeaz
 1. Se completează cu un nou articol ,7/1, cu următorul cuprins:
 „Articolul 7/1. Obligaţia privind instalarea terminalelor POS
 (1) Începînd cu 1 iulie 2012, agenţii economici al căror volum de vînzări din comerţul cu ridicata şi/sau cu amănuntul şi/sau din prestarea de servicii a depăşit 2 milioane de lei pe parcursul anului calendaristic precedent sînt obligaţi, în termen de pînă la 1 iulie a anului imediat următor, să instaleze terminale POS şi să asigure posibilitatea de achitare a plăţilor prin intermediul acestora în subdiviziunile (cu excepţia reţelelor de comerţ ambulant) în care, în aceeaşi perioadă, volumul de vînzări a depăşit suma de 500000 de lei.
 (2) Prin derogare de la prevederile alineatului (1), agenţii economici al căror volum de vînzări din comerţul cu ridicata şi/sau cu amănuntul şi/sau din prestarea de servicii a depăşit 2 milioane de lei pe parcursul anului calendaristic precedent nu sînt obligaţi, în termen de pînă la 1 iulie a anului imediat următor, să instaleze terminale POS, inclusiv în subdiviziunile în care, în aceeaşi perioadă, volumul de vînzări a depăşit 500000 de lei, în cazul în care:
 – achitările plăţilor au fost efectuate exclusiv prin virament bancar, cu excepţia celor efectuate de băncile comerciale;
 – activităţile menţionate se desfăşoară în sate (comune), cu excepţia celor aflate în componenţa municipiilor şi oraşelor.”.
 Propunerea legislativă în cauză necesită a fi adusă în concordanță cu rigorile tehnicii legislative. Astfel, aceasta urmează a fi comasată cu articolul 7 din legea supusă modificărilor întitulat "Obligațiile întreprinderii", întrucît, potrivit art. 32 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001, articolul are caracter unitar şi conţine una sau mai multe dispoziţii cu raport direct între ele şi subordonate uneia şi aceleiaşi idei.
 ,,4. Pentru desfăşurarea activităţii fără licenţă sau activităţilor interzise pe teritoriul Republicii Moldova, precum şi a celor permise în mod exclusiv întreprinderilor de stat, organele fiscale, Camera de Licenţiere sau alt organ abilitat cu atribuţia de eliberare a licenţei aplică amendă în mărimea venitului brut din realizarea obţinută în urma activităţilor menţionate.”;
 se completează cu un nou punct, 5/1, cu următorul cuprins:
 „5/1. Nerespectarea prevederilor art.71 al prezentei legi, se sancţionează cu amendă de 6000 de lei pentru fiecare caz. În cazul în care, în termen de 30 de zile de la data aplicării prezentei amenzi, agentul economic nu s-a conformat prevederilor art.71, i se va aplica o amendă în mărime de 18000 de lei.
 Controlul şi aplicarea sancţiunilor se efectuează de către organele fiscale.”;
 Amendamentele propuse la art. 10 sînt în contradicție cu art. 263 din Codul contravențional, care prevede deja amenzi pentru contravenţiile ce afectează activitatea de întreprinzător şi anume pentru desfăşurarea ilegală a acestei activităţi.
 Excluderea propunerilor în cauză din proiectul legii.
 punctul 6 va avea următorul cuprins:
 „6. Veniturile ilicite obţinute de agenţii economici prin exagerarea costului producţiei, rentabilităţii, adaosului comercial, volumului de lucrări efectuate în construcţii şi tarifelor la serviciile prestate, nerespectîndu-se astfel actele normative care reglementează formarea şi aplicarea preţurilor, precum şi amenzile aplicate în cuantum echivalent acestor venituri însă nu mai puţin de 10000 lei, se percep la bugetul de stat în baza deciziei adoptate de Curtea de Conturi, de Serviciul Control Financiar şi Revizie din subordinea Ministerului Finanţelor sau de Centrul pentru Combaterea Crimelor Economice şi Corupţiei prin înaintarea ordinelor de incaso, în termen de 30 zile de la data înmînării deciziei de către organul ce l-a adoptat.”;
 se completează cu punctele 7 şi 8 cu următorul cuprins:
 „7. Agenţii economici care au fost sancţionaţi în conformitate cu prevederile pct.6 al prezentului articol de către Serviciul Control Financiar şi Revizie beneficiază de o reducere de 50% din suma amenzii, dacă în termen de 3 zile din momentul adoptării hotărîrii de sancţionare achită suma integrală a venitului ilicit obţinut şi 50% din suma amenzii.
 8. Neindicarea de către agentul economic-furnizor în factură/factura fiscală a preţului de livrare pentru o unitate, inclusiv TVA, fixat de agentul economic –producătorul mărfurilor, pentru mărfurile produse pe teritoriul republicii, sau a preţului de achiziţie, inclusiv TVA, pentru mărfurile importate, în cazul livrării mărfurilor de importanţă socială, a căror listă este aprobată de Guvern, se sancţionează cu amendă în mărime de 10% din valoarea tranzacţiei cu mărfurile de importanţă socială, dar nu mai puţin de 500 lei pentru fiecare factură/factură fiscală. În cazul în care amenda stabilită se stinge în termen de 3 zile lucrătoare de la data înmînării deciziei asupra cazului de încălcare, agentul economic-furnizor beneficiază de o reducere cu 50% din suma amenzii stabilite. Amenda stabilită conform prezentului punct se percepe la bugetul de stat prin decizia adoptată de organele Serviciului Fiscal de Stat şi Serviciului Control Financiar şi Revizie din subordinea Ministerului Finanţelor.”.
 1. În opinia noastră, nu este clar unde se vor vărsa veniturile ilicite obţinute de agenţii economici urmare a încălcărilor prevăzute în pct. 6, în cazul în care acestea sînt mai mici de 10000 lei.
 2. Potrivit art. 9 alin. (2) din Legea Curții de Conturi nr. 261-XVI din 5.12.2008 Curtea de Conturi, în conformitate cu legea, sesizează organele de drept despre depistarea încălcărilor a căror constatare şi examinare ţin de competenţa acestora. În același sens sunt și prevederile art. 29 alin. (2) care stipulează faptul că, dacă în procesul efectuării auditului public se depistează încălcări ale căror constatare şi examinare ţin de competenţa Procuraturii Generale, Centrului pentru Combaterea Crimelor Economice şi Corupţiei, organelor afacerilor interne sau a altor organe de control sau de drept, pentru fiecare caz concret de încălcare se întocmeşte proces-verbal, cu remiterea acestuia organului competent respectiv, care este obligat să intervină cu prioritate. Astfel, portivit legii menționate, Curtea de Conturi nu este abilitată cu funcții de aplicare a amenzilor în urma încălcărilor depistate.
 3. În opinia noastră, stabilirea termenului de 30 de zile de la data înmînării deciziei pentru achitarea amenzii, fără a i se acorda dreptul la contestarea deciziei organului respectiv în instanța de judecată, constituie o limitare neîntemeiată a drepturilor omului prin îngrădirea, prin efectul legii, a posibilităţilor de exercitare nestingherită a drepturilor şi libertăţilor personale, stabilite în legislaţia internă şi internaţională. Pericolul acestui element constă în subminarea abuzivă de către legiuitor a garanţiilor de realizare a drepturilor omului, în lipsa unor temeiuri acceptabile de restrîngere a acestor drepturi.
 4. Beneficierea de o reducere de 50% din suma amenzii și 50% din suma venitului ilicit obținut de către agenții economici care au fost sancționați doar de către Serviciul Control Financiar și Revizie, în cazul în care achită suma integrală a venitului ilicit obținut în termen de 3 zile din momentul adoptării hotărîrii de sancționare, în opinia noastră, de asemenea reprezintă o limitare neîntemeiată a drepturilor omului.
 Articolul 6 din Legea taxei de stat nr.1216-XII din 3 decembrie 1992 (republicată în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2004, nr.53-55, art.302), cu modificările şi completările ulterioare, se completează în final cu o propoziţie cu următorul cuprins:
 „Pentru executarea acţiunilor sau eliberarea documentelor de importanţă juridică fără perceperea taxei de stat, organele care sînt împuternicite în acest drept poartă răspunderea în mărimea sumei nevărsate la buget, cu aplicarea amenzii în mărime de 2%, pentru fiecare zi de neachitare, dar nu mai mult decît mărimea sumei nevirate.”.
 Legea nr.847-XIII din 24 mai 1996 privind sistemul bugetar şi procesul bugetar (republicată în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2005, ediţie specială), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 „(2) Inspectarea financiară a operaţiunilor şi tranzacţiilor privind respectarea cadrului normativ ce reglementează utilizarea resurselor bugetului public naţional; a granturilor şi mijloacelor oferite autorităţilor publice centrale şi locale de către donatorii interni şi externi; a procedurilor de achiziţie publică; a respectării disciplinei preţurilor şi tarifelor reglementate de stat; a activităţii economico-financiare a entităţii privind gestionarea conformă a activelor materiale şi nemateriale şi mijloacelor financiare; a raportării datoriei publice este efectuată de către Inspecţia financiară din subordinea Ministerului Finanţelor.”;
 Hotărîrea Guvernului nr. 1265 din 14.11.2008 cu privire la reglementarea activității Ministerului Finanțelor la Anexa nr. 4 nu prevede o astfel de instituție subordonată Ministerului Finanțelor (intuim ca este vorba de Serviciul Control Financiar şi Revizie).
 Substituirea cuvintelor "Inspecția financiară din subordinea Ministerului Finanțelor" cu cuvintele "Ministerul Finanțelor", care prin organele sale subordonate, indiferent de faptul de cîte ori li se vor modifica denumirile, va exercita aceste funcții.
 completează cu alineatele (5) şi (6) cu următorul cuprins:
 „(5) Se interzice instituţiilor publice deschiderea conturilor bancare pentru efectuarea operaţiunilor de încasări şi plăţi prin instituţiile financiare.
 (6) Prin derogare de la alin. (5), se permite, cu autorizarea Ministerului Finanţelor, deschiderea conturilor bancare şi efectuarea operaţiunilor de încasări şi plăţi prin instituţiile financiare pentru proiectele finanţate din surse externe, care activează în baza acordurilor încheiate pînă la intrarea în vigoare a prezentelor prevederi, dacă aceasta este prevăzut de acordurile respective.”.
 Întru consolidarea și integritatea gestionării finanțelor publice, prin introducerea unor reguli unice în gestionarea mijloacelor publice, interzicînd instituțiilor publice de a-și deschide conturi bancare pentru efectuarea operațiunilor de încasări și plați, în opinia noastră, se încalcă prevederile art. 19 alin. (3) din Constituție potrivit cărora piaţa, libera iniţiativă economică, concurenţa loială sînt factorii de bază ai economiei.
 Excluderea amendamentelor nominalizate.
 Codul fiscal nr.1163-XIII din 24 aprilie 1997 (republicat în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2007, ediţie specială), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 21. La articolul 38, după alineatul (1) se introduce un nou alineat, (1/1), cu următorul cuprins:
 „(1/1) Baza valorică a acţiunilor nu se majorează cu suma dividendelor sub formă de acţiuni care nu modifică în nici un fel cotele de participaţie ale acţionarilor în capitalul agentului economic şi care au fost repartizate în perioadele fiscale de pînă în 2009 inclusiv.”.
 Utilizarea termenilor diferiţi cu referinţă la acelaşi termen reprezintă folosirea neuniformă sau necorespunzătoare a noţiunilor în textul reglementării prin recurgerea la sinonime pentru a desemna acelaşi fenomen şi/sau prin aplicarea aceleaşi noţiuni la menţionarea fenomenelor distincte. Pericolul acestui element constă în faptul că la aplicare, terminologia utilizată neunifom poate provoca practici vicioase de interpretare a sensului normei, şi anume, tratarea ca fenomene diferite a aceluiaşi fenomen, din cauza numirii diferite a lui sau tratarea ca acelaşi fenomen a fenomenelor distincte din motivul confundării a două noţiuni diferite în textul reglementării. În rezultat, pot apărea abuzuri din partea exponenţilor sectoarelor şi public, şi privat. Mai mult, nu sunt respectate nici prevederile lit. e) art.19 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 potrivit cărora terminologia utilizată în actul elaborat este constantă şi uniformă ca şi în celelalte acte legislative şi în reglementările legislaţiei comunitare; se va utiliza unul şi acelaşi termen dacă este corect, iar folosirea lui repetată exclude confuzia. În același sens sunt și prevederile alin. (1) art. 36 din același act legislativ care stipulează că, în actul legislativ de modificare sau completare se utilizează aceeaşi terminologie şi structură ca şi în actul modificat sau completat.
 Utilizarea aceleiași terminologii prin substituirea cuvîntului "acțiunilor" cu cuvintele "activelor de capital".
 35. Articolul 69:
 alineatul (1), sintagma „Serviciul Fiscal de Stat” se înlocuieşte cu sintagma „Comisia Naţională a Pieţei Financiare”;
 litera b) se exclude.
 Întrucît la pct. 34 din proiectul legii, la art. 68 din Codul fiscal, se propune excluderea cuvîntului "calificiat", se propune excluderea acestuia și la art. 69.
 46. Articolul 90/1:
 Întrucît la art. 90 alin.(1) a devenit alineat unic, la alin. (3) din art. 90/1 urmează a fi corelat cu acesta.
 La alin. (3) al art. 90/1 urmează a fi exclusă sintagma "alin. (1)".
 56. Articolul 102:
 „(8) În scopul confirmării dreptului la restituirea TVA pe valorile materiale şi serviciile procurate subiectul impozabil în afara declaraţiilor privind TVA şi registrelor de evidenţă a livrărilor şi procurărilor în care sînt înregistrate operaţiunile de livrare sau procurare trebuie să dispună de:
 3) pentru serviciile de transport internaţional de pasageri (în funcţie de tipul transportului):
 5) pentru serviciile operatorului aerodrom (aeroport), pentru serviciile de comercializare a biletelor de călătorie în trafic internaţional cu aeronave, de deservire la sol a aeronavelor, de securitate aeronautică şi de navigaţie aeriană, aferente aeronavelor în trafic internaţional; pentru serviciile de comercializare a biletelor de transport internaţional aerian, auto, feroviar şi fluvial
 9) pentru livrările efectuate de către producătorii de pîine şi produse de panificaţie, precum şi de către întreprinderile ce prelucrează lapte şi produc produse lactate:
 10) pentru energia electrică, energia termică şi apă caldă destinate populaţiei:
 11) pentru mărfurile, serviciile livrate în conformitate cu art.104 lit.f), art.8 alin.(6) din Legea cu privire la portul internaţional liber „Giurgiuleşti” şi art.5 alin.(3) din Legea cu privire la Aeroportul Internaţional Liber „Mărculeşti”:
 13) pentru livrările de mărfuri, servicii destinate realizării proiectelor Fondului de Investiţii Sociale din Moldova (FISM)
 În opinia noastră, setul de acte necesar pentru a beneficia de restituirea TVA pare a fi mult prea voluminos și nu suntem siguri ca toate aceste acte sunt absolut necesare. Costurile exagerate de implementare a normei în raport cu beneficiul public sînt cheltuielile financiare, necesare pentru implementarea prevederii. Pericolul coruptibilităţii acestui element constă în irosirea mijloacelor subiecţilor privaţi pentru constituirea beneficiilor, avantajelor şi intereselor de o valoare redusă. În cazul în care costurile exagerate se pun pe seama subiecţilor privaţi, aceştia sînt tentaţi să eludeze cerinţele legale, recurgînd la metode coruptibile “mai ieftine”. Pe de altă parte, autorităţile împuternicite cu aplicarea normei respective pot comite abuzuri sau, din contra, se pot pomeni în situaţia în care aplicarea normei devine imposibilă din lipsa de resurse. Mai mult, cerinţele excesive pentru exercitarea drepturilor persoanelor / obligaţii excesive sînt rigorile exagerate stabilite prin reglementări faţă de persoanele care îşi valorifică drepturile / îndeplinesc obligaţiile în cadrul unei proceduri administrative şi/sau în faţa unei autorităţi publice. Riscul coruptibil al acestui element rezultă din faptul că atunci cînd persoana găseşte prea dificilă respectarea cerinţelor înaintate, apare tentaţia de a recurge la metode corupte pentru a-şi asigura valorificarea drepturilor şi/sau îndeplinirii obligaţiilor sale. Caracterul excesiv al cerinţelor pentru exercitarea drepturilor/îndeplinirea obligaţiilor persoanelor apare atunci cînd cerinţele sînt prea numeroase, complicate sau dificil de îndeplinit în raport cu natura dreptului/obligaţiei realizarea căruia/căreia este solicitată, sau atunci cînd povara acestor cerinţe este exagerată în raport cu contraprestaţia autorităţii publice.
 Revizuirea prevederilor nominalizate prin diminuarea birocrației și simplificarea procedurii, evitînd și cheltuielile în plus pentru solicitarea setului de acte. Mai mult, pentru încurajarea activității de întreprinzător ar putea fi aplicată prin analogie ideea ghișeului unic.
 66. Articolul 123:
 „(2) În cazul transmiterii mărfurilor supuse accizelor cu plată sau cu titlu gratuit, inclusiv în contul salariului, angajaţilor subiectului impunerii, altor persoane, în cazul însuşirii mărfurilor de către subiectul impunerii sau de către membrii familiei acestuia, precum şi în cazul deplasării în alt mod a mărfurilor din încăperea de acciz, achitarea accizelor se efectuează în modul specificat la alin.(1) din prezentul articol.”;
 Potrivit alin. (2) și (3) art. 34 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 modificarea intervine pentru a schimba unele soluţii din actul legislativ prin altele, iar completarea intervine pentru a introduce soluţii noi în problema reglementată de actul legislativ. Amendamentul în cauză nu aduce soluții noi în reglementările actului legislativ supus modificării, nefiind respectate prevederile legii menționate mai sus.
 74. Articolul 132:
 se completează cu un nou alineat, (2/1), cu următorul cuprins:
 „(21) Serviciul Fiscal de Stat exercită independent acţiunile de administrare fiscală. Nici o altă persoană juridică sau fizică, nu poate obliga organele fiscale să exercite sau suspende acţiunile de administrare fiscală.”.
 Amendamentele sunt formulate de o manieră ambiguă, determinînd posibilitatea de a le interpreta diferit în diferite situaţii, inclusiv, de a le interpreta în versiunea preferată sau de a deroga de le ele. Formularea neclară a atribuţiilor autorităţii publice generează posibilitatea alegerii de către funcţionar a interpretării celei mai convenabile a atribuţiilor sale, fără a ţine seama de alte interese legitime şi spiritul legii, executarea căreia urmează să o asigure prin activitatea sa. Lipsa/insuficienţa mecanismelor de contestare a deciziilor şi acţiunilor Serviciului Fiscal de Stat constă în discreţia absolută şi incontestabilă a autorităţii publice de a trata o anumită problemă de interes privat sau public, fără ca persoanele interesate să poată supune acţiunile autorităţii unui control.
 Excluderea propunerilor formulate de o manieră ambigua.
 75. Articolul 133:
 litera f) se completează în final cu textul ,, , precum şi verifică corectitudinea acţiunilor şi procedurii de alăturare şi raportare prevăzute la art.197 alin.(3/1) şi art.229 alin.(2/2) din prezentul Cod realizate de către executorul judecătoresc”;
 Atribuţiile extensive de reglementare sînt atribuţiile în virtutea cărora o autoritate publică este investită cu drepturi de reglementare normativă în domenii care îi depăşesc competenţele. Atribuţiile de reglementare se consideră excesive, dacă domeniul de intervenţie normativă a autorităţii executive coincide cu domeniul de intervenţie al legiuitorului. Or, executivul are sarcina de a adopta acte normative întru executarea legii, şi nu de completare a ei. Amendamentele propuse la lit.f) alin. (1) art. 133 stabilesc atribuții extensive de reglementare ale Inspectoratului Fiscal Principal de Stat prin abilitarea acestuia de a verifica corectitudinea acțiunilor și procedurii de alăturare și raportare, realizate de către executorul judecătoresc. Mai mult, potrivit art. 7 din Codul de executare, în executarea documentelor executorii, executorul judecătoresc este independent și se supune numai legii. Orice imixtiune în activitatea de executare a documentelor executorii este inadmisibilă. Totodată, participanţii la procedura de executare, alte persoane interesate ale căror drepturi ori interese ocrotite de lege au fost încălcate printr-un act de executare pot ataca actul în conformitate cu legea (art.9). De obicei, atribuţiile extensive de reglementare ca element de coruptibilitate apar în proiectele de legi autorul cărora este Guvernul şi care, prin intermediul lor, asigură posibilitatea stabilirii regulilor convenabile de însăşi autoritatea responsabilă de executarea legii (autorul nemijlocit al proiectului). Atribuţiile extensive de reglementare se întîlnesc frecvent la enumerarea neexhaustivă a drepturilor şi obligaţiilor autorităţilor publice, a aspectelor procedurale etc., norma conţinînd la sfîrşit o derogare prin care prevede stabilirea altor excepţii decît cele prevăzute de lege, altor drepturi, obligaţii, aspecte de procedură prin acte departamentale.
 Excluderea propunerii în cauză.
 76. La articolul 134 alineatul (1):
 se completează cu o nouă literă, d/1), cu următorul cuprins:
 „d/1) Persoana cu funcţii de răspundere autorizată a Serviciului Fiscal de Stat este în drept:
 - să intre şi/sau să controleze orice loc, clădire, încăpere (cu excepţia celor folosite exclusiv ca locuinţă), să controleze orice mijloc de transport în încăpere sau pe drum, precum şi mărfurile aflate în ele, să controleze orice dări de seamă, documente contabile, inclusiv de transport, care, la părerea acestei persoane, se folosesc în tranzacţii cu mărfuri pasibile impunerii cu accize. Aceste acţiuni se efectuează în orele de program ale organului care exercită controlul fiscal şi/sau cele ale contribuabilului;
 - să controleze încăperile de locuit numai cu autorizaţia procurorului sau cu înştiinţarea ulterioară a acestuia în termen de 24 de ore – în cazul în care există bănuieli întemeiate că se admite o încălcare la achitarea accizelor sau că în locul, clădirea, încăperea, mijlocul de transport în cauză se află mărfuri pasibile impunerii cu accize, dar pentru care accizele nu au fost achitate;
 - să sechestreze mărfurile pasibile impunerii cu accize, mijloacele de transport în care au fost depistate mărfuri supuse accizelor şi care se află la dispoziţia sau în folosinţa persoanei juridice sau persoanei fizice, dacă această persoană nu poate prezenta dovezi de achitare a accizelor. În acest caz, persoana cu funcţii de răspundere este obligată să elibereze o înştiinţare scrisă de sechestrare, care trebuie să conţină o descriere detaliată a mărfurilor sau a mijlocului de transport, a locului şi timpului sechestrării. Dacă persoana ale cărei mărfuri sau mijloc de transport au fost sechestrate nu achită accizele în termen de 20 de zile din data sechestrării, accizele se percep prin executare silită, în conformitate cu legislaţia fiscală;
 - să sechestreze mărfurile pasibile impunerii cu accize, mijloacele de transport în care au fost depistate mărfuri supuse accizelor dacă aceste mărfuri sînt marcate cu timbre de acciz care prezintă semne vădite de falsificare, constatate în urma examinării cu dispozitive special prevăzute pentru verificarea veridicităţii acestora. În acest caz, persoana cu funcţii de răspundere este obligată să elibereze o înştiinţare scrisă de sechestrare, care trebuie să conţină o descriere detaliată a mărfurilor sau a mijlocului de transport, a locului şi timpului sechestrării. Ulterior organul fiscal transmite mărfurile sechestrate către organul abilitat pentru efectuarea expertizei tehnico-ştiinţifice.”;
 Determinarea competenţei după formulă „este în drept”, „poate” este o modalitate coruptibilă de determinare a competenţelor doar cînd formulează ca drepturi, obligaţiile / îndatoririle autorităţilor şi funcţionarilor publici.
 Coruptibilitatea acestui element rezidă în discreţia funcţionarilor care apare în cazul utilizării unor asemenea determinări permisive ale competenţelor lor, care urmau a fi stabilite de o manieră imperativă. Această discreţie poate fi folosită în mod abuziv de către funcţionar pentru a nu-şi executa obligaţiile sale legale, tocmai în virtutea caracterului permisiv al formulării competenţelor sale.
 Serviciul Fiscal de Stat este înzestrat cu atribuții extensive, excesive și paralele de reglementare care apar în proiectele de legi, autorul cărora este Guvernul şi care, prin intermediul lor, asigură posibilitatea stabilirii regulilor convenabile de însăşi autoritatea responsabilă de executarea legii (autorul nemijlocit al proiectului). Atribuţiile excesive sînt atribuţiile care depăşesc competenţele sau contravin statutului autorităţii publice care se înzestrează cu ele.
 Atribuţiile paralele creează riscul de apariţie a conflictului de competenţă între autorităţile investite cu atribuţii paralele sau a declinării competenţelor de către ambele autorităţi responsabile.
 Nivelul de coruptibilitate al acestor elemente creşte atunci cînd în temeiul unor norme legislative se admite dublarea competenţelor funcţionarilor publici din cadrul aceleiaşi autorităţi, sau din autorităţi publice diferite ori atunci cînd pentru una şi aceiaşi decizie sau acţiune sînt responsabili mai mulţi funcţionari
 Luînd în considerare faptul că, Serviciul Fiscal de Stat nu este un organ de urmărire penală, amendamentele propuse la alin. (1) art. 134 vin în contradicție cu o serie de prevederi din Codul de procedură penală (art. 12, 118, 125). Astfel, percheziţiile, cercetările domiciliului, precum şi alte acţiuni de urmărire penală la domiciliu, pot fi ordonate şi efectuate în baza unui mandat judiciar. În cazul efectuării acţiunilor procesuale fără mandat judiciar, organul abilitat să efectueze aceste acţiuni, imediat, dar nu mai tîrziu de 24 de ore de la terminarea acţiunii, prezintă instanţei de judecată materialele respective pentru controlul legalităţii acestor acţiuni.
 Totodată, sunt încălcate și o serie de prevederi din Codul de procedură civilă (art. 13, 175, 176, 345). Potrivit art. 13 alin.(2) din Codul de procedură civilă bunurile pot fi puse sub sechestru numai în baza hotărîrii judecătoreşti. Articolul 176 prevede, de asemenea, modalitatea aplicării sechestrului pe bunuri, iar conform art. 345 lit. f) se emite ordonanţă judecătorească în cazul în care pretenţia este înaintată de organul de poliţie, de organul fiscal sau de organul de executare a actelor judecătoreşti privind încasarea cheltuielilor aferente căutării pîrîtului sau debitorului ori bunurilor lui sau copilului luat de la debitor în temeiul unei hotărîri judecătoreşti, precum şi a cheltuielilor de păstrare a bunurilor sechestrate de la debitor şi a bunurilor debitorului evacuat din locuinţă.
 Excluderea acestor amendamente.
 95. Articolul 195 va avea următorul cuprins:
 ,,Articolul 195. Organele abilitate cu executarea silită a obligaţiei fiscale
 (1) Executarea silită a obligaţiei fiscale se efectuează de către organul fiscal în conformitate cu prevederile legislaţiei în vigoare.
 (2) Executarea silită a obligaţiei fiscale calculate de către Serviciul de colectare a impozitelor şi taxelor locale se efectuează în comun cu organul fiscal, în conformitate cu prevederile legislaţiei în vigoare.”.
 Potrivit alin. (2) și (3) art. 34 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001modificarea intervine pentru a schimba unele soluţii din actul legislativ prin altele, iar completarea intervine pentru a introduce soluţii noi în problema reglementată de actul legislativ. Amendamentul în cauză nu aduce soluții noi în reglementarea actului legislativ supus modificării, nefiind respectate prevederile legii menționate mai sus.
 Codul fiscal nr.1163-XIII din 24 aprilie 1997 (republicat în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2007, ediție specială), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 97. Articolul 197:
 se completează cu trei alineate (3/1), (3/2) şi (3/3) cu următorul cuprins:
 ,,(3/1) Pentru situaţiile reglementate de alin.(2/1) al prezentului articol, se vor aplica prin analogie dispoziţiile art. 92 din Codul de executare.
 (3/2) În urma alăturării realizate conform procedurii stabilite la alin.(3/1) al prezentului articol şi după expirarea termenului de alăturare, stabilit în art. 92 din Codul de executare – executorul judecătoresc va comunica, în termen de 3 zile, organului fiscal despre toate acţiunile şi actele care trebuie sau au fost realizate cu această ocazie, în special cele care vizează gradul de prioritate a creanţelor care concură pentru mijloacele băneşti aflate pe conturile debitorului ce sînt implicate în procedura de executare respectivă şi va solicita avizul organului fiscal în acest sens.
 (3/3) Repartizarea sumelor încasate de pe conturile debitorului (în speţele care vizează şi creanţele statului) se va realiza conform prevederilor legale în vigoare şi doar în baza avizului pozitiv al organului fiscal.
 În cazul primirii refuzului privind ordinea de repartizare a sumelor, actele sale ulterioare în acest sens vor fi lovite de nulitate, executorul judecătoresc fiind obligat să se conformeze prescripţiilor privind modul de repartizare a sumelor indicate de către organul fiscal reieşind din prevederile legislaţiei în vigoare.”.
 Potrivit art. 7 din Codul de executare, în executarea documentelor executorii, executorul judecătoresc este independent și se supune numai legii. Orice imixtiune în activitatea de executare a documentelor executorii este inadmisibilă.
 Art. 92 din Codul de executare stabileşte clar procedura de urmărire a mijloacelor băneşti de pe conturi. Astfel, în toate cazurile cînd mijloacele băneşti de pe contul debitorului sînt urmărite ori sechestrate de executorul judecătoresc şi de alte organe abilitate prin lege, iar mijloacele băneşti disponibile în cont nu sînt suficiente, instituţia financiară va restitui documentul emis de executorul judecătoresc şi îl va informa despre existenţa unor alte sechestre şi despre organul care le-a aplicat.
 În acest caz, executorul judecătoresc va propune, în cel mult 3 zile, organelor respective să se alăture urmăririi în termenul indicat la art. 101 alin. (1) din Codul de executare. După ce toate organele informate au comunicat că se alătură urmăririi, dar nu mai tîrziu de expirarea termenului stabilit pentru alăturare, executorul judecătoresc emite ordinele incaso respective potrivit sumelor indicate în documentele executorii a căror alăturare la executare a fost solicitată, iar după executarea ordinului incaso, va distribui sumele în condiţiile codului de executare.
 Dacă alăturarea la urmărire nu are loc, executorul judecătoresc emite un ordin incaso privind încasarea sumei indicate în documentul executoriu aflat în procedura sa, executarea lui fiind obligatorie pentru instituţia financiară, indiferent de existenţa unor alte grevări la contul debitorului.
 În cazul cînd mijloacele băneşti ale debitorului sînt urmărite de mai mulţi executori judecătoreşti, iar ele nu sînt suficiente pentru executarea tuturor documentelor executorii, urmărirea o va face executorul judecătoresc care are în procedură mai multe documente executorii în privinţa acelui debitor, iar în cazul cînd numărul documentelor executorii este egal, urmărirea se va face de executorul care execută creanţa mai mare, fiind somat de ceilalţi executori judecătoreşti, în termenul indicat la art. 101 alin. (1), despre existenţa şi mărimea creanţei. În acest caz, se vor aplica prevederile art. 31 referitor la repartizarea onorariului.
 Reiterăm că, art. 92 din Codul de executare nu stabileşte obligaţia executorului judecătoresc în urma alăturării urmăririi de a comunica organului fiscal despre toate acţiunile sale, cu atît mai mult de a solicita avizul organului fiscal la repartizarea sumelor încasate, fiind obligat să se conformeze prescripţiilor privind modul de repartizare a sumelor indicate de către organul fiscal în caz de refuz.
 În opinia noastră, prin amendamentele aduse organelor fiscale li se atribuie atribuţii extensive şi excesive de reglementare, în virtutea cărora acestea sunt investite cu drepturi în domeniul care îi depăşesc competenţele.
 Excluderea sau revizuirea în esenţă a acestora.
 108. Titlul V se completează cu capitolul 11/1 cu următorul cuprins:
 „Capitolul 11/1 Metodele de estimare a venitului impozabil al persoanelor fizice
 Articolul 226/1. Noţiuni
 În sensul prezentului capitol se definesc următoarele noţiuni:
 1) metode indirecte de estimare – metode de determinare a venitului impozabil estimat prin intermediul analizei situaţiei fiscale a persoanei fizice, utilizînd informaţii dintr-o gama largă de surse mai mult decît dările de seamă fiscale ale persoanei respective;
 2) surse indirecte de informaţii – orice sursă, pasibilă a furniza documente, informaţii, explicaţii şi/sau alte probe referitoare la persoana fizică supusă verificării şi/sau referitoare la situaţii similare produse în condiţii similare, relevante pentru estimarea venitului impozabil prin metode indirecte;
 Utilizarea normele de blanchetă care abilitează autorităţile cu dreptul şi competenţa de stabili, în mod autonom, reguli de comportament, contribuie la apariţia altor elemente cu risc puternic de coruptibilitate: lărgirea atribuţiilor discreţionare, stabilirea aleatorie a termenelor pentru prestarea serviciilor, cerinţe exagerate pentru realizarea unor drepturi etc. Amendamentele propuse sunt formulate de o manieră ambiguă care ar putea admite interpretări abuzive avînd un sens neclar sau echivoc şi astfel ar putea permite interpretări abuzive. Textul amendamentelor trebuie să fie în corespundere cu exigenţele redactării tehnico-juridice şi lingvistice, cu cerinţele stabilite de art.19 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001. Formulările lingvistice pot fi calificate ca factori ai coruptibilităţii în măsura în care acordă posibilităţi de aplicare a normei în interpretarea preferată, în dependenţă de interesul responsabililor de implementare şi control al aplicării.
 111. Articolul 229:
 se completează cu două alineate (2/1) şi(/22) cu următorul cuprins:
 (2/2) După eliberarea sumelor realizate în faza de executare, executorul judecătoresc, în termen de 3 zile, va prezenta informaţii cu privire la sumele distribuite creditorilor în modul stabilit de Codul de executare. În cazul neexecutării prescripţiilor sus-menţionate, precum şi în cazul nedistribuirii sumelor conform categoriilor de creanţe prevăzute de art.145 din Codul de executare, în partea ce ţine de obligaţia fiscală aferentă bugetului, în baza deciziei organului fiscal, faţă de executorul judecătoresc responsabil se va aplica o sancţiune prevăzută de art.253 alin.(1/1) şi (4/1) cu obligarea executorului judecătoresc, în cazul în care nu a distribuit sau a distribuit incorect sumele băneşti, de a le transfera în termen de 3 zile la bugetul respectiv”.”;
 Amendamentele propuse la art. 299 stabilesc atribuții extensive de reglementare ale organului fiscal prin abilitarea acestuia cu atribuţii de aplicare a sancțiunilor executorului judecătoresc. Atribuţiile extensive de reglementare sunt atribuite organelor fiscale în virtutea cărora acestea sunt investite cu drepturi în domenii care le depăşesc competenţele. Or, potrivit art. 7 din Codul de executare, în executarea documentelor executorii, executorul judecătoresc este independent și se supune numai legii. Orice imixtiune în activitatea de executare a documentelor executorii este inadmisibilă. Totodată, participanţii la procedura de executare, alte persoane interesate ale căror drepturi ori interese ocrotite de lege au fost încălcate printr-un act de executare pot ataca actul în conformitate cu legea (art.9). Totodată, atribuţiile extensive de reglementare ca element de coruptibilitate apar, de obicei, în proiectele de legi autorul cărora este Guvernul şi care, prin intermediul lor, asigură posibilitatea stabilirii regulilor convenabile de însăşi autoritatea responsabilă de executarea legii (autorul nemijlocit al proiectului). Atribuţiile extensive de reglementare se întîlnesc frecvent la enumerarea neexhaustivă a drepturilor şi obligaţiilor autorităţilor publice, a aspectelor procedurale etc., norma conţinînd la sfîrşit o derogare prin care prevede stabilirea altor excepţii decît cele prevăzute de lege, altor drepturi, obligaţii, aspecte de procedură prin acte departamentale.
 Excluderea propunerilor în cauză.
 117. Articolul 254:
 titlul articolului va avea următorul cuprins: „Neutilizarea maşinilor de casă şi de control. Neeliberarea biletelor de călătorie”;
 Potrivit alin. (1) art. 35 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 modificarea sau completarea actului legislativ este, de regulă, expresă, constînd în înlocuirea unui text cu un altul ori în excluderea unei părţi din text sau în adăugarea unui text nou.
 Excuderea uneia din variantele propuse care se referă la același subiect.
 Codul fiscal nr.1163-XIII din 24 aprilie 1997 (republicat în Monitorul Oficialal Republicii Moldova, 2007, ediție specială), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 124. La articolul 262, alineatul (1) va avea următorul cuprins:
 În conformitate cu art. 32 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 elementul structural de bază al actului legislativ este articolul. Articolele se numerotează în continuare, cu cifre arabe, începînd cu primul şi terminînd cu ultimul. Dacă actul legislativ conţine un singur articol, în loc de numerotare se scrie formula "Articol unic".
 Corelarea cu rigorile tehnicii legislative.
 Legea pentru punerea în aplicare a titlurilor I şi II ale Codului fiscal nr.1164-XIII din 24 aprilie 1997 (republicat în Monitorul al Republicii Moldova, ediţie specială din 8 februarie 2007), cu modificările ulterioare, se modifică după cum urmează:
 aliniatul (21) va avea următorul cuprins:
 Codul vamal al Republicii Moldova nr.1149-XIV din 20 iulie 2000 (republicat în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, ediţie specială din 1 ianuarie 2007), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 la punctul 1), după cuvintele „mijloace de transport” se introduc cuvintele „(care fac obiectul unei tranzacţii economice externe)”;
 În opinia noastră, autorul a omis din vedere unele prevederi care ar reglementa unele aspecte ale relaţiilor sociale, existenţa cărora rezultă din realitatea obiectivă şi anume situaţia în care mijlocul de transport ar face obiectul unei donații.
 Pericolul coruptibilității acestor „viduri legislative” constă în incertitudinea pe care o creează în relaţiile sociale, îndeosebi cele referitoare la mecanismele de realizare a drepturilor, de îndeplinire a obligaţiilor, ambiguitatea atribuţiilor funcţionarilor publici şi a procedurilor administrative de care ei sînt responsabili etc., situaţii în care autorităţile responsabile de executarea legii respective se pot prevala de această deficienţă pentru a comite abuzuri.
 Excluderea propunerii înaintate.
 la litera a), cuvîntul „promovează” se înlocuieşte cu cuvîntul „implementează”;
 Abilitarea organului vamal cu funcții de elaborare a politicii vamale a statului, precum și cu cele de implementare a acestei politici (asigurarea respectării legislației vamale - lit. b), exercitarea și perfecționarea controlului vamal - lit. j)), constituie o cumulare a competenţelor de a elabora acte, a controla aplicarea lor şi de a sancţiona reprezintă investirea unei autorităţi executive cu competenţe de a stabili reguli, de a verifica respectarea lor şi de a pedepsi subiecţii de drept pentru încălcarea acestor reguli.
 Coruptibilitatea acestui element are două laturi. Pe de o parte, autoritatea / funcţionarul public poate promova sau prejudicia abuziv, cu intenţii corupte, interesele anumitor persoane ţinute să aplice regulile stabilite de autoritatea respectivă. Pe de altă parte, persoanele obligate să respecte regulile impuse de autoritate, pot fi lesne tentate să corupă exponenţii acestei autorităţi, pentru a evita controlul sau sancţionarea, deoarece toate competenţele sînt cumulate de către acelaşi organ al administraţiei publice.
 Menţinerea normei în vigoare.
 la litera b), după cuvîntul „vamale” se introduc cuvintele „şi fiscale”;
 Prin amendamentul propus se abilitează organul vamal, pe lîngă respectarea legislaţiei vamale, funcţie pe care o are, şi cu atribuţii de respectare a legislaţiei fiscale. Atribuţiile paralele sînt acele atribuţii ale autorităţii publice care sînt stabilite pe lîngă alte atribuţii similare sau identice cu atribuţiile altor autorităţi publice.
 Atribuţiile paralele oferite organului vamal creează riscul de apariţie a conflictului de competenţă. Nivelul de coruptibilitate al acestui element creşte atunci cînd, în temeiul unor norme legislative, se admite dublarea competenţelor funcţionarilor publici din autorităţi publice diferite ori atunci cînd pentru una şi aceiaşi decizie sau acţiune sînt responsabili mai mulţi funcţionari.
 49. Se completează cu secţiunile 29/1 şi 29/2 cu următorul cuprins:
 „Secţiunea 29/1 Audit postvămuire
 În opinia noastră, secțiunile în cauză necesită a fi revizuite întrucît conțin o serie de concretizări şi îmbunătăţiri. Bunăoară, nu este clară necesitatea auditării persoanelor care au tangenţă cu activitatea supusă auditului, în acest caz atît persoanele juridice cît şi cele fizice vor fi supuse unor controale interminabile (alin.(1) art. 202/1). De asemenea, creează dubii necesitatea auditării întregului sistem structural-organizatoric intern al persoanelor auditate (alin. (6) art. 202/1), organul vamal dublînd atribuţiile auditorilor şi, de asemenea, dublînd controalele, sufocînd astfel agenţii economici. Drepturile organului vamal (art. 202/3) pot să prejudicieze interesul public, fiind redate de o manieră generală şi nu se limitează doar la auditarea mărfurilor supuse vămuirii ci, se crează impresia că va fi auditată întreaga activitate a agentului economic.
 Revizuirea secțiunilor menționate.
 52. Articolul 283:
 în denumirea articolului, cuvintele “sau atestatului de calificare” se înlocuiesc cu cuvintele “eliberate de organul vamal”;
 la alineatul (1), cuvintele „sau atestatului de calificare” se exclud;
 la alineatul (2), cuvintele „sau atestatului de calificare” se exclud, iar cuvintele „retrase devin nevalabile” se înlocuiesc cu cuvintele „retrasă devine nevalabilă”;
 la alineatul (3), cuvintele „Persoana a cărei autorizaţie sau al cărei atestat de calificare sînt retrase” se înlocuiesc cu cuvintele “Persoana a cărei autorizaţie este retrasă”.
 Amendamentele în cauză au fost deja adoptate prin Legea pentru modificarea şi completarea unor acte legislative nr. 162 din 22.07.2011.
 Excluderea pct. 52 din proiect.
 Art.XVI.
 Articolul 4 din Legea nr.408-XV din 26 iulie 2001 pentru punerea în aplicare a titlului V al Codului fiscal (republicată în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, ediţie specială din 8 februarie 2007), cu modificările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 se completează cu literele c/1) şi c/2) cu următorul cuprins:
 ,,c/1) aplică, în modul stabilit de legislaţie, sancţiuni pentru desfăşurarea activităţii fără licenţă sau a activităţilor interzise pe teritoriul Republicii Moldova, precum şi a celor permise în mod exclusiv întreprinderilor de stat;
 Amendamentele propuse la art. 4 sînt in contradicție cu art. 263 din Codul contravențional.
 Art.XIX.
 Legea nr.1569-XV din 20 decembrie 2002 cu privire la modul de introducere şi scoatere a bunurilor de pe teritoriul Republicii Moldova de către persoane fizice (Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2002, nr.185 -189, art.1416), cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează:
 2. La articolul 5 alineatul (1) litera d), propoziţia a doua va avea următorul cuprins:
 “În cazul în care valoarea în vamă a mărfurilor depăşeşte limita neimpozabilă de 200 euro, drepturile de import se vor calcula pornind de la valoarea mărfurilor în vamă, iar limita neimpozabilă menţionată nu micşorează valoarea impozabilă a acestora.”.
 Potrivit alin. (2) și (3) art. 34 din Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27.12.2001 modificarea intervine pentru a schimba unele soluţii din actul legislativ prin altele, iar completarea intervine pentru a introduce soluții noi în problema reglementată de actul legislativ. Amendamentul în cauză nu aduce soluții noi în reglementarea actului legislativ supus modificării, nefiind respectate prevederile legii menționate mai sus.
 Revizuirea amendamentului sau menţinerea normei în vigoare.
 la alineatul (1), literele a) şi b) vor avea următorul cuprins:
 Prin Legea pentru modificarea şi completarea unor acte legislative nr. 206-XIX din 16.07.2010 lit. b) din art. 10 al Legii nr.1569-XV din 20 decembrie 2002 cu privire la modul de introducere şi scoatere a bunurilor de pe teritoriul Republicii Moldova de către persoane fizice a fost abrogată. Amendamentul urmează a fi redactat în conformitate cu rigorile tehnicii legislative reflectate în Legea privind actele legislative nr. 780-XV din 27 .12.2001.
 se completează cu o nouă literă b) cu următorul cuprins:
 La articolul 6 alineatul (6) din Legea nr.438-XVI din 28 decembrie 2006 privind dezvoltarea regională în Republica Moldova (Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2007, nr.21-24, art.68), cu modificările şi completările ulterioare, cuvintele „prin trezoreriile teritoriale ale Ministerului Finanţelor” se înlocuiesc cu cuvintele „prin bănci comerciale”.
 Amendamentul urmează a fi racordat la cerințele Legii instituțiilor financiare nr. 550-XIII din 21.07.1995
 Substituirea cuvintelor „prin bănci comerciale” cu cuvintele „prin instituțiile financiare”.
 Art.XXXVI.
 Colaboratorii vamali care activează urmează a depune în termen de 1 lună de la data intrării în vigoare a art.XV din prezenta lege, declarația, pe propria răspundere, că nu este rudă, afin sau afiliată cu fondatorii sau organele de conducere ale unei persoane juridice care deține licență pentru activitatea de broker vamal.
 Autorul proiectului de lege nu a prevăzut care vor fi consecințele în cazul în care colaboratorul vamal este rudă, afin sau afiliată cu fondatorii sau organele de conducere ale unei persoane juridice care deține licență pentru activitatea de broker vamal, el fiind angajat în serviciu înaintea intrării în vigoare a prevederilor menționate.
 Mai mult, în opina noastră, sunt încălcate grav prevederile art. 22 din Legea fundamentală a statulu, care statuează că, nimeni nu va fi condamnat pentru acţiuni sau omisiuni care, în momentul comiterii, nu constituiau un act delictuos.
 Pericolul coruptibilităţii unor astfel de „viduri legislative” constă în incertitudinea pe care o creează în relaţiile sociale, îndeosebi cele referitoare la mecanismele de realizare a drepturilor, de îndeplinire a obligaţiilor, ambiguitatea atribuţiilor funcţionarilor publici şi a procedurilor administrative de care ei sînt responsabili etc., situaţii în care autorităţile responsabile de executarea legii respective se pot prevala de această deficienţă pentru a comite abuzuri.
 - amendamentele de modificare și completare, potrivit notei de fundamentare, urmăresc scopul armonizării legislaţiei naţionale privind impozitarea la acquis-ul comunitar, sporirii veniturilor la buget şi simplificării administrării fiscale, consolidării şi eficientizării utilizării resurselor financiare publice, relaxării agenţilor economici sub aspectul relansării activităţii lor, reducerii presiunii fiscale a contribuabililor, îmbunătăţirii nivelului de trai al populaţiei cît şi diminuării proporţiilor de evaziune fiscală şi vamală. Totuși, nota informativă nu include decît o trecere sumară în revistă a principalelor amendamente de ordin fiscal și vamal din proiectul legii;
 - nota informativă nu face nici o referinţă la faptul că ar fi fost făcută o evaluare economico-financiară a proiectului. De asemenea, nu rezultă nici ideea că ar fi fost făcută o estimare a veniturilor şi cheltuielilor sau ar fi fost efectuate anumite calcule economico-financiare. Lipsa argumentării economico-financiare detaliate privind implementarea proiectului, nu poate fi explicată, deoarece se propune un proiect de lege ce se referă la sistemul impozitelor şi taxelor generale de stat și locale şi, în plus este promovat de către o autoritate care deţine toate competenţele şi abilităţile necesare pentru evaluarea costurilor implementării proiectului de lege.
 - în opinia noastră, dublarea, triplarea impozitelor, taxelor, tarifelor și amenzilor nu este argumentată sub nici un aspect, devenind îngrijorător faptul că, aparent, serviciile vamal și fiscal gestionează nesatisfăcător colectarea impozitelor, ceea ce în mare parte şi provoacă evaziunea fiscală, acte de corupţie şi alte fenomene negative. În acest context, se poate presupune că lipsa de profesionalism a angajaţilor acestor structuri se încearcă a fi acoperită prin solicitarea de către Guvern (Ministerul Finanțelor) a majorării unor impozite, taxe, tarife şi amenzi;
 - este absolut necesar să menționăm, că proiectul de lege abundă în norme de trimitere și de blanchetă, fiind diminuat esențial efortul legislativ. Autorii proiectului urmau să nominalizeze toate actele legislative, astfel încît să fie excluse căutarea, contrapunerea şi identificarea de către destinatarii legii (contribuabili - persoane fizice şi juridice) a legislaţiei şi normelor pertinente. În acelaşi timp, stabilirea expresă a normelor la care se face referinţă abstractă în textul legii, va contribui la excluderea situaţiilor cînd autoritățile responsabile vor urmări evitarea executării întocmai a prevederilor legale.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 3.7.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 173/66
 SPORAZUM
 između Europske unije i Republike Trinidada i Tobaga o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak
 EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija” ili „EU”, i
 REPUBLIKA TRINIDAD I TOBAGO, dalje u tekstu „Trinidad i Tobago”,
 dalje u tekstu zajednički „ugovorne stranke”,
 S CILJEM daljnjeg razvoja prijateljskih odnosa između ugovornih stranaka i u želji olakšanja putovanja osiguranjem ulaska i kratkotrajnog boravka bez viza za svoje građane,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Uredbu (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (1), a kojom je, među ostalim, 19 trećih zemalja, uključujući Trinidad i Tobago, premješteno na popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak u državama članicama,
 IMAJUĆI NA UMU da se u članku 1. Uredbe (EU) br. 509/2014 navodi da se za tih 19 zemalja izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se treba sklopiti s Unijom,
 ŽELEĆI zaštititi načelo jednakog postupanja prema svim građanima EU-a,
 VODEĆI RAČUNA o tome da osobe koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti tijekom svojeg kratkotrajnog boravka nisu obuhvaćene ovim Sporazumom pa se stoga na tu kategoriju nastavljaju primjenjivati odgovarajuća pravila prava Unije i nacionalnog prava država članica te nacionalnog prava Trinidada i Tobaga o obvezi posjedovanja vize ili o izuzeću od te obveze i o pristupu zapošljavanju,
 VODEĆI RAČUNA o Protokolu o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde i Protokolu o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
 SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
 Članak 1.
 Svrha
 Ovim Sporazumom predviđa se izuzeće od obveze posjedovanja vize za građane Unije i građane Trinidada i Tobaga kada putuju na područje druge ugovorne stranke na razdoblje od najviše 90 dana unutar bilo kojeg razdoblja od 180 dana.
 Članak 2.
 Definicije
 Za potrebe ovog Sporazuma:
 (a)
 „država članica” znači bilo koja država članica Unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske;
 (b)
 „građanin Unije” znači državljanin države članice kako je definirana u točki (a);
 (c)
 „građanin Trinidada i Tobaga” znači svaka osoba koja ima državljanstvo Trinidada i Tobaga;
 (d)
 „schengenski prostor” znači prostor bez unutarnjih granica koji se sastoji od državnih područja država članica, kako su definirane u točki (a), koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu.
 Članak 3.
 Područje primjene
 1. Građani Unije koji imaju valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu, koju je izdala neka od država članica, mogu bez vize ući na državno područje Trinidada i Tobaga i na njemu boraviti tijekom razdoblja boravka kako je definirano u članku 4. stavku 1.
 Građani Trinidada i Tobaga koji imaju valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu, koju je izdao Trinidad i Tobago, mogu bez vize ući na državno područje država članica i na njemu boraviti tijekom razdoblja boravka kako je definirano u članku 4. stavku 2.
 2. Stavak 1. ovog članka ne primjenjuje se na osobe koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
 Za tu kategoriju osoba svaka država članica zasebno može odlučiti uvesti obvezu posjedovanja vize za građane Trinidada i Tobaga ili je ukinuti, u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 (2).
 Za tu kategoriju osoba Trinidad i Tobago može donijeti odluku o obvezi posjedovanja vize ili izuzeću od te obveze za građane svake države članice zasebno u skladu sa svojim nacionalnim pravom.
 3. Izuzeće od obveze posjedovanja vize predviđeno ovim Sporazumom primjenjuje se ne dovodeći u pitanje propise ugovornih stranaka u vezi s uvjetima za ulazak i kratkotrajni boravak. Države članice i Trinidad i Tobago zadržavaju pravo odbiti ulazak i kratkotrajni boravak na svojim državnim područjima ako nije ispunjen jedan od tih uvjeta ili više njih.
 4. Izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje se bez obzira na vrstu prijevoza kojim se koristi za prelazak granica ugovornih stranaka.
 5. Pitanja koja nisu obuhvaćena ovim Sporazumom uređena su pravom Unije, nacionalnim pravom država članica i nacionalnim pravom Trinidada i Tobaga.
 Članak 4.
 Trajanje boravka
 1. Građani Unije mogu boraviti na državnom području Trinidada i Tobaga najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 2. Građani Trinidada i Tobaga mogu boraviti na državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. To razdoblje izračunava se neovisno o bilo kojem boravku u državi članici koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu stečevinu.
 Građani Trinidada i Tobaga mogu boraviti najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake države članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu stečevinu, neovisno o razdoblju boravka izračunanom za državno područje država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu.
 3. Ovim se Sporazumom ne utječe na mogućnost Trinidada i Tobaga i država članica da produlje razdoblje boravka na više od 90 dana u skladu sa svojim nacionalnim pravom i pravom Unije.
 Članak 5.
 Teritorijalna primjena
 1. U pogledu Francuske Republike ovaj Sporazum primjenjuje se samo na europsko područje Francuske Republike.
 2. U pogledu Kraljevine Nizozemske ovaj Sporazum primjenjuje se samo na europsko područje Kraljevine Nizozemske.
 Članak 6.
 Zajednički odbor za upravljanje Sporazumom
 1. Ugovorne stranke osnivaju Zajednički odbor stručnjaka (dalje u tekstu „Odbor”) koji se sastoji od predstavnika Unije i predstavnika Trinidada i Tobaga. Uniju predstavlja Europska komisija.
 2. Odbor, među ostalim, ima sljedeće zadaće:
 (a)
 praćenje provedbe ovog Sporazuma;
 (b)
 predlaganje izmjena ili dopuna ovom Sporazumu;
 (c)
 davanje preporuka za rješavanje sporova koji proizlaze iz tumačenja ili primjene ovog Sporazuma.
 3. Odbor se sastaje prema potrebi, na zahtjev jedne od ugovornih stranaka.
 4. Odbor donosi svoj poslovnik.
 Članak 7.
 Odnos između ovog Sporazuma i postojećih bilateralnih sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize između država članica i Trinidada i Tobaga
 Ovaj Sporazum ima prednost pred svim bilateralnim sporazumima ili dogovorima sklopljenima između pojedinih država članica i Trinidada i Tobaga u mjeri u kojoj se njima uređuju pitanja koja su obuhvaćena područjem primjene ovog Sporazuma.
 Članak 8.
 Završne odredbe
 1. Ugovorne stranke ratificiraju ili odobravaju ovaj Sporazum u skladu sa svojim unutarnjim postupcima te Sporazum stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon kasnijeg od dva dana na koji su ugovorne stranke jedna drugu obavijestile da su navedeni postupci završeni.
 Ovaj se Sporazum primjenjuje privremeno od dana njegova potpisivanja.
 2. Ovaj se Sporazum sklapa na neodređeno vrijeme, osim ako se otkaže u skladu sa stavkom 5.
 3. Ovaj se Sporazum može izmijeniti pisanim sporazumom ugovornih stranaka. Izmjene stupaju na snagu nakon što ugovorne stranke obavijeste jedna drugu o završetku unutarnjih postupaka potrebnih u tu svrhu.
 4. Svaka ugovorna stranka može u cijelosti ili djelomično suspendirati ovaj Sporazum, posebno zbog razloga javnog poretka, zaštite nacionalne sigurnosti ili zaštite javnog zdravlja, nezakonite imigracije ili nakon ponovnog uvođenja obveze posjedovanja vize od strane neke od ugovornih stranaka. Odluka o suspenziji priopćuje se drugoj ugovornoj stranci najkasnije dva mjeseca prije njezina planiranog stupanja na snagu. Ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju te ukida tu suspenziju.
 5. Svaka ugovorna stranka može otkazati ovaj Sporazum pisanom obaviješću drugoj ugovornoj stranci. Ovaj Sporazum prestaje važiti 90 dana od dana takve obavijesti.
 6. Trinidad i Tobago može suspendirati ili otkazati ovaj Sporazum samo u odnosu na sve države članice.
 7. Unija može suspendirati ili otkazati ovaj Sporazum samo u odnosu na sve svoje države članice.
 Sastavljeno u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
 Съставено в Брюксел на двадесет и осми май две хиляди и петнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintiocho de mayo de dos mil quince.
 V Bruselu dne dvacátého osmého května dva tisíce patnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den otteogtyvende maj to tusind og femten.
 Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten Mai zweitausendfünfzehn.
 Kahe tuhande viieteistkümnenda aasta maikuu kahekümne kaheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι οκτώ Μαΐου δύο χιλιάδες δεκαπέντε.
 Done at Brussels on the twenty-eighth day of May in the year two thousand and fifteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-huit mai deux mille quinze.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset osmog svibnja dvije tisuće petnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì ventotto maggio duemilaquindici.
 Briselē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada divdesmit astotajā maijā.
 Priimta du tūkstančiai penkioliktų metų gegužės dvidešimt aštuntą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenötödik év május havának huszonnyolcadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tmienja u għoxrin jum ta' Mejju tas-sena elfejn u ħmistax.
 Gedaan te Brussel, de achtentwintigste mei tweeduizend vijftien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego ósmego maja roku dwa tysiące piętnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e oito de maio de dois mil e quinze.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și opt mai două mii cincisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho ôsmeho mája dvetisícpätnásť.
 V Bruslju, dne osemindvajsetega maja leta dva tisoč petnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä toukokuuta vuonna kaksituhattaviisitoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugoåttonde maj tjugohundrafemton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Тринидад и Тобаго
 Por la República de Trinidad y Tobago
 Za Republiku Trinidad a Tobago
 For Republikken Trinidad og Tobago
 Für die Republik Trinidad und Tobago
 Trinidadi ja Tobago Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Τρινιντάντ και Τομπάγκο
 For the Republic of Trinidad and Tobago
 Pour la République de Trinité-et-Tobago
 Za Republiku Trinidad i Tobago
 Per la Repubblica di Trinidad e Tobago
 Trinidādas un Tobāgo Republikas vārdā –
 Trinidado ir Tobago Respublikos vardu
 A Trinidad és Tobago Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika ta' Trinidad u Tobago
 Voor de Republiek Trinidad en Tobago
 W imieniu Trynidadu i Tobago
 Pela República de Trindade e Tobago
 Pentru Republica Trinidad și Tobago
 Za Republiku Trinidadu a Tobaga
 Za Republiko Trinidad in Tobago
 Trinidadin ja Tobagon tasavallan puolesta
 För Republiken Trinidad och Tobago
 (1) SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
 (2) Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL L 81, 21.3.2001., str. 1.).
 ZAJEDNIČKA IZJAVA U POGLEDU ISLANDA, NORVEŠKE, ŠVICARSKE I LIHTENŠTAJNA
 Ugovorne stranke primaju na znanje bliski odnos između Europske unije i Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, posebno na temelju sporazumâ od 18. svibnja 1999. i 26. listopada 2004. o pridruživanju navedenih zemalja provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine.
 U takvim je okolnostima poželjno da tijela Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Trinidada i Tobaga, s druge strane, bez odgode sklope bilateralne sporazume o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak pod sličnim uvjetima kao u ovom Sporazumu.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU KATEGORIJE OSOBA KOJE PUTUJU U SVRHU OBAVLJANJA PLAĆENE AKTIVNOSTI, KAKO JE PREDVIĐENO U ČLANKU 3. STAVKU 2. OVOG SPORAZUMA
 Želeći osigurati zajedničko tumačenje, ugovorne stranke suglasne su da, za potrebe ovog Sporazuma, kategorija osoba koje obavljaju plaćenu aktivnost obuhvaća osobe koje ulaze na područje druge ugovorne stranke u svrhu obavljanja plaćenog zanimanja ili plaćene aktivnosti kao zaposlenik ili pružatelj usluga.
 Ta kategorija ne bi trebala obuhvaćati:
 —
 poslovne ljude, tj. osobe koje putuju za potrebe poslovanja (a nisu zaposlene u zemlji druge ugovorne stranke),
 —
 sportaše ili umjetnike koji obavljaju aktivnost na ad hoc osnovi,
 —
 novinare koje su poslali mediji iz njihove zemlje boravišta, i
 —
 pripravnike premještene unutar poduzeća.
 Provedbu ove izjave nadzire Zajednički odbor u okviru svojih odgovornosti na temelju članka 6. ovog Sporazuma te on može predložiti izmjene kada, na temelju iskustava ugovornih stranaka, to smatra potrebnim.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU RAZDOBLJA OD 90 DANA U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 4. OVOG SPORAZUMA
 Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana, kako je predviđeno člankom 4. ovog Sporazuma, znači neprekidni posjet ili nekoliko uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne premašuje 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, promatrajući unatrag u odnosu na svaki dan boravka prethodno razdoblje od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje zahtjev boravka od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi boravak u trajanju do 90 dana.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O OBAVJEŠĆIVANJU GRAĐANA O SPORAZUMU O IZUZEĆU OD OBVEZE POSJEDOVANJA VIZE
 Prepoznajući važnost transparentnosti za građane Europske unije i Trinidada i Tobaga, ugovorne stranke suglasne su osigurati potpuno širenje informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.


type: wikipedia

text:
Antoine Allut, né à Montpellier le et guillotiné le à Paris, est un avocat, homme politique et encyclopédiste français.
 Biographie
 Très jeune, Allut fut conduit avec sa sœur Suzanne, qui depuis, sous le nom de Suzanne Verdier, acquit par ses poésies bucoliques une réputation que les anciennes et nouvelles renommées dans ce genre n’ont pas effacée, à Paris où il fut éduqué notamment par l’abbé encyclopédiste Pestré.
 Le frère et la sœur participèrent pour ainsi dire aux mêmes études et leur attachement s’accrut tellement avec l’âge que, lorsque M. Verdier, riche négociant de la ville d’Uzès, eut obtenu la main de Suzanne, ce fut une raison déterminante pour qu’Allut établisse sa résidence dans la même ville, quoique ses goûts et ses travaux dans les sciences, appréciés déjà par D'Alembert et Diderot, l’eussent porté à préférer le séjour de la capitale.
 Là, Allut travailla dans la verrerie de son père tout en poursuivant ses recherches sur le verre qui lui valurent son admission à l’Académie des sciences et lettres de Montpellier en 1766. En 1766, il déménagea, à la suite des revers de fortune de son père pour la Bourgogne, où il se livra à des expériences sur le verre en compagnie de Buffon avec lequel il s’était lié.
 Après que la Compagnie de Saint-Gobain eut injustement réduit à la faillite, en 1778, une manufacture de verre de plusieurs centaines d’employés qu’il avait montée à Rouelles, Allut retourna à Uzès où il exerça la profession d’avocat jusqu’en 1790. Ayant embrassé avec chaleur les principes de la Révolution, il devint procureur de la commune et député à la première législature par le département du Gard en septembre 1791.
 Allut se fit peu remarquer à la tribune, mais il fut successivement membre de divers comités de cette assemblée. Déjà il sentait que le mouvement imprimé au corps social avait été trop violent et, un décret du ayant convoqué une Convention nationale, il n’y fut point appelé et alla exercer la profession d’avocat à Uzès.
 À l’époque du de l’année suivante, Allut se prononça avec chaleur pour le parti de la Gironde ; il rédigea même et signa quelques adresses contre celui de la Montagne. Proscrit sous la dénomination de fédéraliste, il parvint longtemps à se soustraire aux poursuites dont il était l’objet. Enfin il fut arrêté et traduit devant le tribunal révolutionnaire, qui le condamna à mort . Sa fin inspira une élégie touchante à sa sœur.
 À peine âgé de vingt ans, Allut a fourni à l’Encyclopédie le long article Verrerie à vitres, ou en plat au t. et aidé à préparer la description pour les gravures sur la verrerie dans le tome des planches. Il a également écrit plusieurs articles sur le verre pour les volumes Arts et métiers mécaniques de lEncyclopédie méthodique.
 Notes et références
 Bibliographie
 Liens externes
 Député du Gard
 Personnalité guillotinée durant la Révolution française
 Collaborateur de l'Encyclopédie (1751-1772)
 Naissance en octobre 1743
 Décès en juin 1794
 Naissance à Montpellier
 Décès à Paris
 Collaborateur de l'Encyclopédie méthodique
 Décès à 50 ans


text:
Torymus is een geslacht van vliesvleugeligen uit de familie Torymidae. De wetenschappelijke naam van dit geslacht is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1820 door Dalman.
 Soorten
 Het geslacht Torymus omvat de volgende soorten:
 Torymus absonus Narendran & Kumar, 2005
 Torymus aceris Boucek, 1994
 Torymus acrophilae Ruschka, 1921
 Torymus advenus (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus aea (Walker, 1843)
 Torymus aeneoscapus (Huber, 1927)
 Torymus aereus (Huber, 1927)
 Torymus affinis (Fonscolombe, 1832)
 Torymus africanus (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus aiolomorphi (Kamijo, 1964)
 Torymus alaskensis (Huber, 1927)
 Torymus ambositrae (Risbec, 1955)
 Torymus amurensis (Walker, 1874)
 Torymus anastativorus Fahringer, 1944
 Torymus angelicae (Walker, 1836)
 Torymus anthobiae Ruschka, 1921
 Torymus anthomyiae Ashmead, 1887
 Torymus antiquus (Geoffroy, 1785)
 Torymus anularius Szelényi, 1973
 Torymus apiomyiae Boucek & Mihajlovic, 1986
 Torymus approximatus Förster, 1841
 Torymus aprilis (Ashmead, 1904)
 Torymus arcadius Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus arcella Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus arcticus (Thomson, 1876)
 Torymus argei Boucek, 1994
 Torymus armatus Boheman, 1834
 Torymus arrogans Schrottky, 1907
 Torymus artemisiae Mayr, 1874
 Torymus arundinis (Walker, 1833)
 Torymus asphondyliae Kieffer, 1910
 Torymus associatus Förster, 1841
 Torymus asteridis (Huber, 1927)
 Torymus atheatus Grissell, 1976
 Torymus atriplicis (Huber, 1927)
 Torymus aucupariae (Rodzianko, 1908)
 Torymus auratus (Müller, 1764)
 Torymus austriacus Graham, 1994
 Torymus aztecus Cameron, 1905
 Torymus azureus Boheman, 1834
 Torymus baccharidis (Huber, 1927)
 Torymus barsulicus Narendran & Razak, 2011
 Torymus basalis (Walker, 1833)
 Torymus baudysi Boucek, 1954
 Torymus bedeguaris (Linnaeus, 1758)
 Torymus beneficus Yasumatsu & Kamijo, 1979
 Torymus biarticulatus (Mayr, 1885)
 Torymus bicoloratus (Huber, 1927)
 Torymus bicolorus Xu & He, 2003
 Torymus bifasciipennis (Gahan, 1936)
 Torymus biorhizae (Ashmead, 1887)
 Torymus boharti Grissell, 1976
 Torymus boops Graham, 1994
 Torymus borealis Thomson, 1876
 Torymus bouceki Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus brachyurus Boheman, 1834
 Torymus brevicoxa Zavada, 2001
 Torymus breviscapus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus brodiei (Ashmead, 1887)
 Torymus bruesi (Huber, 1927)
 Torymus calcaratus Nees, 1834
 Torymus caledonicus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus californicus (Ashmead, 1886)
 Torymus canariensis Hedqvist, 1977
 Torymus capillaceus (Huber, 1927)
 Torymus capitis (Huber, 1927)
 Torymus capitonis Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus caudatulus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus caudatus Boheman, 1834
 Torymus cecidicolus (Brèthes, 1927)
 Torymus cecidomyae (Walker, 1844)
 Torymus celticolus Matsuo, 2009
 Torymus celtidigalla Matsuo, 2009
 Torymus centor Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus cerri (Mayr, 1874)
 Torymus chapadae Ashmead, 1904
 Torymus chaubattiensis Bhatnagar, 1952
 Torymus chilensis (Brèthes, 1916)
 Torymus chlorocopes Boheman, 1834
 Torymus chloromerus (Walker, 1833)
 Torymus chrysocephalus Boheman, 1834
 Torymus chrysochlorus (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus cingulatus Nees, 1834
 Torymus citripes (Huber, 1927)
 Torymus coccineus (Huber, 1927)
 Torymus coeruleus (Ashmead, 1881)
 Torymus coloradensis (Huber, 1927)
 Torymus condaliae Kieffer, 1910
 Torymus confinis (Walker, 1833)
 Torymus confluens Ratzeburg, 1852
 Torymus contractus Dalman, 1820
 Torymus contubernalis Boheman, 1834
 Torymus corni Mayr, 1874
 Torymus crassiceps Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus crassus (Breland, 1939)
 Torymus cretaceus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus cribratus Kieffer, 1910
 Torymus cruentatus (Huber, 1927)
 Torymus cultratus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus cultriventris Ratzeburg, 1844
 Torymus cupratus Boheman, 1834
 Torymus cupreus (Spinola, 1808)
 Torymus cuprigaster Szelényi, 1973
 Torymus curticauda Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus curtisi Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus curvatulus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus cyaneus Walker, 1847
 Torymus cyprianus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus dasyneurae (Huber, 1927)
 Torymus dennoi Grissell, 1976
 Torymus denticulatus (Breland, 1939)
 Torymus diabolus Moser, 1965
 Torymus difficilis Nees, 1834
 Torymus dorycnicola (Müller, 1870)
 Torymus druparum Boheman, 1834
 Torymus dryophantae (Ashmead, 1887)
 Torymus dubiosus (Huber, 1927)
 Torymus duplicatus (Huber, 1927)
 Torymus durus (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus eadyi Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus ebrius (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus eglanteriae Mayr, 1874
 Torymus elegantissimus (Ashmead, 1881)
 Torymus epilobii Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus ermolenkoi Zerova & Seryogina, 2002
 Torymus erucarum (Schrank, 1781)
 Torymus eumelis (Walker, 1842)
 Torymus eurytomae (Puzanowa-Malysheva, 1936)
 Torymus evansi Grissell, 2004
 Torymus ezomatsuanus Kamijo, 2004
 Torymus fagi (Hoffmeyer, 1930)
 Torymus fagineus Graham, 1994
 Torymus fagopirum (Provancher, 1881)
 Torymus fastuosus Boheman, 1834
 Torymus favardi Steffan, 1962
 Torymus femoralis (Pérez, 1895)
 Torymus ferrugineipes (Huber, 1927)
 Torymus festivus Hobbs, 1950
 Torymus filipendulae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus fischeri Ruschka, 1921
 Torymus flavicollis (Ashmead, 1904)
 Torymus flavicoxa (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus flavipes (Walker, 1833)
 Torymus flaviventris Ashmead, 1888
 Torymus flavocinctus Kieffer, 1910
 Torymus flavovariegatus Gijswijt, 1990
 Torymus flavus (Goureau, 1851)
 Torymus floridensis Peck, 1951
 Torymus fonscolombei Özdikmen, 2011
 Torymus formosus (Walker, 1833)
 Torymus fractiosus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus frankiei Grissell, 1973
 Torymus frater Thomson, 1876
 Torymus frumenti (Dumont-Courset, 1799)
 Torymus fujianensis Xu & He, 2003
 Torymus fullawayi (Huber, 1927)
 Torymus fulvus (Huber, 1927)
 Torymus fuscicornis (Walker, 1833)
 Torymus fuscipes Boheman, 1834
 Torymus gahani (Huber, 1927)
 Torymus galeobdolonis Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus galii Boheman, 1834
 Torymus gansuensis Lin & Xu, 2005
 Torymus genisticola Ruschka, 1921
 Torymus geranii (Walker, 1833)
 Torymus giraudianus (Hoffmeyer, 1930)
 Torymus globiceps (Retzius, 1783)
 Torymus gloriosus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus gracilior Graham, 1994
 Torymus grahami Boucek, 1994
 Torymus graminis (Geoffroy, 1785)
 Torymus guyanaus Cameron, 1913
 Torymus hainesi Ashmead, 1893
 Torymus halimi Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus hederae (Walker, 1833)
 Torymus helianthi Brodie, 1894
 Torymus helveticus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus heterobiae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus heyeri Wachtl, 1883
 Torymus himachalicus Narendran & Sureshan, 2005
 Torymus hircinus Ashmead, 1894
 Torymus hirsutus (Huber, 1927)
 Torymus hobbsi Grissell, 2004
 Torymus holcaspoideus (Ashmead, 1904)
 Torymus hornigi Ruschka, 1921
 Torymus huberi (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus hylesini Graham, 1994
 Torymus iacchos Zavada, 2001
 Torymus igniceps Mayr, 1874
 Torymus impar Rondani, 1877
 Torymus imperatrix Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus indicus (Ahmad, 1946)
 Torymus interruptus Gijswijt, 2000
 Torymus inulae Wachtl, 1884
 Torymus iraklii Zerova & Seryogina, 2002
 Torymus iridis (Picard, 1930)
 Torymus isajevi Zerova & Dolgin, 1986
 Torymus itoi Matsuo, 2010
 Torymus janetiellae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus josefi Boucek, 1996
 Torymus josephinae Boucek, 1988
 Torymus juniperi (Linnaeus, 1758)
 Torymus kaltenbachi Förster, 1840
 Torymus kiefferi (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus kinseyi (Huber, 1927)
 Torymus koebelei (Huber, 1927)
 Torymus kononovae (Zerova & Seregina, 1991)
 Torymus koreanus Kamijo, 1982
 Torymus kovaci Narendran & Girish Kumar, 2005
 Torymus laetus (Walker, 1833)
 Torymus lampros Graham, 1994
 Torymus lapsanae (Hoffmeyer, 1930)
 Torymus laricis Boucek, 1994
 Torymus larreae Grissell, 1976
 Torymus lathyri Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus latialatus Lin & Xu, 2005
 Torymus lini Mayr, 1874
 Torymus lissus (Walker, 1843)
 Torymus lividus (Ashmead, 1885)
 Torymus longicalcar Graham, 1994
 Torymus longicauda (Provancher, 1883)
 Torymus longior Brodie, 1894
 Torymus longiscapus Grissell, 1976
 Torymus longistigmus (Huber, 1927)
 Torymus loranthi (Cameron, 1913)
 Torymus luridus Zavada, 2001
 Torymus lyciicola Kieffer, 1910
 Torymus lythri Boucek, 1994
 Torymus macrurus (Förster, 1859)
 Torymus maculatus Lin & Xu, 2005
 Torymus maculipennis (Cameron, 1884)
 Torymus maculosus Vikberg, 2011
 Torymus magnificus (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus mandrakensis (Risbec, 1956)
 Torymus mayri (Cameron, 1884)
 Torymus mediocris (Walker, 1874)
 Torymus mellipes (Huber, 1927)
 Torymus memnonius Grissell, 1973
 Torymus mendocinus Kieffer, 1910
 Torymus mexicanus Ashmead, 1899
 Torymus microcerus (Walker, 1833)
 Torymus microstigma (Walker, 1833)
 Torymus micrurus Boucek, 1994
 Torymus millefolii Ruschka, 1921
 Torymus minutus Förster, 1840
 Torymus missouriensis (Huber, 1927)
 Torymus montanus Zerova, 1976
 Torymus monticola Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus montserrati Crawford, 1911
 Torymus multicolor (Huber, 1927)
 Torymus myrtacearum (Costa Lima, 1916)
 Torymus narvikensis Graham, 1994
 Torymus nebulosus Askew, 2001
 Torymus neepalensis Narendran, 1994
 Torymus nemorum Boucek, 1994
 Torymus neuroterus Ashmead, 1887
 Torymus nigritarsus (Walker, 1833)
 Torymus nitidulus (Walker, 1833)
 Torymus nobilis Boheman, 1834
 Torymus nonacris (Walker, 1842)
 Torymus notatus (Walker, 1833)
 Torymus novitzkyi Graham, 1994
 Torymus nubilus (Breland, 1939)
 Torymus nudus (Breland, 1939)
 Torymus obscurus (Breland, 1939)
 Torymus occidentalis (Huber, 1927)
 Torymus ochreatus Say, 1836
 Torymus oreiplanus Kieffer, 1910
 Torymus orientalis (Masi, 1926)
 Torymus orissaensis (Mani, 1936)
 Torymus orobi Mayr, 1874
 Torymus osborni (Huber, 1927)
 Torymus oviperditor (Gahan, 1927)
 Torymus pachypsyllae (Ashmead, 1888)
 Torymus pallidipes Ashmead, 1894
 Torymus paludum Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus paraguayensis (Girault, 1913)
 Torymus partitus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus pascuorum Boucek, 1994
 Torymus pastinacae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus pavidus Say, 1836
 Torymus perplexus (Huber, 1927)
 Torymus persicariae Mayr, 1874
 Torymus persimilis Ashmead, 1894
 Torymus pertinax Förster, 1891
 Torymus philippii (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus phillyreae Ruschka, 1921
 Torymus pimpinellifoliae Askew & Ellis
 Torymus poae (Hoffmeyer, 1930)
 Torymus potamius Grissell, 1976
 Torymus pretiosus (Walker, 1833)
 Torymus problematicus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus prosopidis Kieffer, 1910
 Torymus prunicola (Huber, 1927)
 Torymus pseudotsugae Hobbs, 2004
 Torymus pulchellus Thomson, 1876
 Torymus punctifrons (Ashmead, 1894)
 Torymus purpurascens (Fabricius, 1798)
 Torymus purpureae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus purpureomaculata (Cameron, 1904)
 Torymus putoniellae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus pygmaeus Mayr, 1874
 Torymus quadriceps Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus quercinus Boheman, 1834
 Torymus ramicola Ruschka, 1921
 Torymus ranomafanensis (Risbec, 1956)
 Torymus recemareae (Ashmead, 1881)
 Torymus regalis (Walker, 1833)
 Torymus resinanae Ratzeburg, 1852
 Torymus rhamni Boucek, 1994
 Torymus rhoditidis (Huber, 1927)
 Torymus ringofuschi Kamijo, 1979
 Torymus roboris (Walker, 1833)
 Torymus rosariae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus rubi (Schrank, 1781)
 Torymus rubigasterus Xu & He, 2003
 Torymus rudbeckiae Ashmead, 1890
 Torymus rufipes (Cameron, 1884)
 Torymus rugglesi Milliron, 1959
 Torymus rugosipunctatus Ashmead, 1894
 Torymus ruschkai (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus salicis Graham, 1994
 Torymus sapporoensis Ashmead, 1904
 Torymus sarothamni Kieffer, 1899
 Torymus scalaris (Huber, 1927)
 Torymus scandicus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus scaposus (Thomson, 1876)
 Torymus schizothecae Ruschka, 1921
 Torymus scutellaris (Walker, 1833)
 Torymus seminum (Hoffmeyer, 1929)
 Torymus sharmai Sureshan & Narendran, 2002
 Torymus silenus Zavada, 2001
 Torymus sinensis Kamijo, 1982
 Torymus smithi Ashmead, 1904
 Torymus socius Mayr, 1874
 Torymus solidaginis (Huber, 1927)
 Torymus solitarius (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus spaici Boucek, 1994
 Torymus speciosus Boheman, 1834
 Torymus spherocephalus Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus spilopterus Boheman, 1834
 Torymus spinosus (Kamijo, 1979)
 Torymus splendidulus Dalla Torre, 1898
 Torymus stenus Graham, 1994
 Torymus steposus Zerova & Seryogina, 2003
 Torymus stom Narendran & Sudheer, 2005
 Torymus strenuus (Walker, 1871)
 Torymus subcalifornicus Grissell, 1976
 Torymus subigneus Szelényi, 1973
 Torymus subnudus Boucek, 1978
 Torymus sulcatus (Huber, 1927)
 Torymus superbus Kieffer, 1910
 Torymus sylvicola Ashmead, 1904
 Torymus tanaceticola Ruschka, 1921
 Torymus tatianae Zavada, 2001
 Torymus terentianus Zavada, 2001
 Torymus texanus (Hoffmeyer, 1930)
 Torymus thalassinus (Crosby, 1908)
 Torymus theon (Walker, 1843)
 Torymus thompsoni Fyles, 1904
 Torymus thoracicus (Ashmead, 1904)
 Torymus thymi Ruschka, 1921
 Torymus tipulariarum Zetterstedt, 1838
 Torymus triangularis Thomson, 1876
 Torymus tsugae (Yano, 1918)
 Torymus tubicola (Osten-Sacken, 1870)
 Torymus ulmariae Ruschka, 1921
 Torymus umbilicatus (Gahan, 1919)
 Torymus valerii Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus vallisnierii Cameron, 1901
 Torymus varians (Walker, 1833)
 Torymus ventralis (Fonscolombe, 1832)
 Torymus verbasci Ruschka, 1921
 Torymus veronicae Ruschka, 1921
 Torymus vesiculi Moser, 1956
 Torymus violae (Hoffmeyer, 1944)
 Torymus virescens (De Stefani, 1908)
 Torymus viridis (Geoffroy, 1785)
 Torymus wachtliellae Graham & Gijswijt, 1998
 Torymus warreni (Cockerell, 1911)
 Torymus xanthopus (Schulz, 1906)
 Torymus zabriskii (Cresson, 1878)
 Torymus zhejiangensis Lin & Xu, 2005
 Torymidae