text:
 Anunţ juridic important
 |
 42001X0625(01)
 Jurnalul Oficial L 170 , 25/06/2001 p. 0001 - 0045
 Regulamentul nr. 20 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind prescripțiile uniforme referitoare la omologarea farurilor de autovehicule, care emit un fascicul de întâlnire asimetric și/sau un fascicul de drum și sunt echipate cu lămpi cu incandescență cu halogen (lămpi H4) [1]A. DISPOZIȚII ADMINISTRATIVEDOMENIUL DE APLICARE [2]Prezentul regulament se aplică farurilor de autovehicule care pot încorpora dispersoare din sticlă sau din material plastic.1. DEFINIȚIIÎn sensul prezentului regulament, se înțelege prin:1.1. "dispersor": elementul cel mai exterior al farului (al unității) care transmite lumina prin suprafața iluminantă;1.2. "acoperire": orice produs(e) aplicat(e) într-unul sau mai multe straturi pe suprafața exterioară a unui dispersor;1.3. "faruri de diferite tipuri": faruri care prezintă diferențe esențiale între ele, în special în privința următoarelor aspecte:1.3.1. marca comercială;1.3.2. caracteristicile sistemului optic;1.3.3. adăugarea sau eliminarea elementelor care pot modifica rezultatele optice prin reflexie, refracție, absorbție și/sau deformare în timpul funcționării; totuși, adăugarea sau eliminarea filtrelor concepute exclusiv pentru modificarea culorii fasciculului, și nu repartiția sa luminoasă nu determină o schimbare a tipului;1.3.4. specializarea pentru circulația pe dreapta sau pentru circulația pe stânga sau posibilitatea utilizării pentru ambele sensuri de circulație;1.3.5. tipul fasciculului furnizat (de întâlnire, de drum sau ambele fascicule);1.3.6. materialele constitutive ale dispersoarelor și ale eventualei acoperiri.2. CEREREA DE OMOLOGARE A UNUI FAR [3]2.1. Cererea de omologare este prezentată de către proprietarul mărcii comerciale sau reprezentantul acreditat legal al acestuia. Aceasta precizează:2.1.1. dacă farul este destinat să furnizeze în același timp un fascicul de întâlnire și un fascicul de drum sau numai unul dintre aceste două fascicule;2.1.2. în cazul în care este vorba de un far destinat să furnizeze un fascicul de întâlnire, dacă farul este construit pentru ambele sensuri de circulație sau numai pentru circulația pe stânga sau, respectiv, dreapta;2.1.3. în cazul în care farul este echipat cu un reflector reglabil, poziția (pozițiile) de montare a farului în raport cu solul și cu planul median longitudinal al vehiculului.2.2. Cererea de omologare este însoțită de:2.2.1. desene, în trei exemplare, suficient de detaliate pentru a permite identificarea tipului, reprezentând farul văzut din față cu detaliile striurilor dispersoarelor, dacă este cazul, și în secțiune transversală; desenele trebuie să indice locul rezervat mărcii de omologare;2.2.1.1. în cazul în care farul este echipat cu un reflector reglabil, se indică poziția (pozițiile) de montare a farului în raport cu solul și cu planul median longitudinal al vehiculului, în cazul în care farul este conceput exclusiv pentru această poziție (aceste poziții);2.2.2. o descriere tehnică succintă;2.2.3. două eșantioane ale tipului de far;2.2.3.1. pentru verificarea unui filtru sau ecran colorat (sau a unui dispersor colorat), două eșantioane;2.2.4. pentru încercarea materialului plastic din care sunt realizate dispersoarele:2.2.4.1. treisprezece dispersoare;2.2.4.1.1. șase dintre aceste dispersoare pot fi înlocuite cu eșantioane de material, cu dimensiuni minime de 60 × 80 mm, având o suprafață exterioară plană sau convexă și, în mijloc, o zonă practic plană de cel puțin 15 × 15 mm (cu o rază de curbură minimă de 300 mm);2.2.4.1.2. fiecare dispersor sau eșantion de material trebuie fabricat prin metodele utilizate în producția de serie;2.2.4.2. un reflector pe care se pot monta dispersoare în conformitate cu indicațiile producătorului.2.3. Caracteristicile materialelor din care sunt realizate dispersoarele și eventualele acoperiri trebuie să fie însoțite de raportul de încercare privind caracteristicile acestor materiale și acoperiri, în cazul în care acestea au fost deja încercate.2.4. Înaintea acordării omologării de tip, autoritatea competentă verifică dacă există dispoziții satisfăcătoare care să asigure un control eficient al conformității producției.3. INSCRIPȚII [4]3.1. Farurile prezentate la omologare poartă marca comercială a solicitantului.3.2. Farurile trebuie să fie prevăzute, pe dispersor și pe corpul principal [5], cu spații suficient de mari pentru marca de omologare și simbolurile suplimentare prevăzute la punctul 4; aceste spații sunt indicate în desenele menționate la punctul 2.2.1. de mai sus.3.3. Farurile concepute pentru a îndeplini atât cerințele circulației pe dreapta, cât și pe cele ale circulației pe stânga vor purta inscripții pentru reperarea ambelor poziții de reglare a blocului optic pe vehicul sau a lămpii cu incandescență pe reflector; aceste inscripții constau din literele "R/D" pentru poziția corespunzătoare circulației pe dreapta și din literele "L/G" pentru poziția corespunzătoare circulației pe stânga.4. OMOLOGARE4.1. Generalități4.1.1. În cazul în care toate eșantioanele unui tip de far prezentate în conformitate cu punctul 2 de mai sus îndeplinesc cerințele prezentului regulament, omologarea pentru acest tip de far este acordată.4.1.2. În cazul în care lămpile grupate, combinate sau reciproc încorporate îndeplinesc cerințele mai multor regulamente, se poate aplica o marcă internațională de omologare unică, cu condiția ca fiecare dintre lămpile grupate, combinate sau reciproc încorporate să îndeplinească cerințele care i se aplică.4.1.3. Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre ale acestuia (în prezent 02) indică seria de amendamente corespunzătoare celor mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului la data acordării omologării. Aceeași parte la acord nu poate să atribuie același număr altui tip de far vizat de prezentul regulament decât în cazul extinderii omologării la un echipament care nu diferă de cel deja omologat decât prin culoarea luminii emise.4.1.4. Acordarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării unui tip de far sau încetarea definitivă a producției pentru un tip de far în temeiul prezentului regulament este comunicată părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament și care conține datele de la punctul 2.2.1.1.4.1.4.1. În cazul în care farul este echipat cu un reflector reglabil și este conceput exclusiv pentru a fi utilizat în pozițiile de montare în conformitate cu prevederile de la punctul 2.2.1.1, solicitantul este obligat ca, după obținerea omologării, să informeze utilizatorul în mod corespunzător cu privire la poziția (pozițiile) corectă(e) de montare a farului.4.1.5. Pe orice far conform cu un tip omologat în temeiul prezentului regulament, pe spațiile vizate la punctul 3.2 de mai sus, se aplică, în plus față de marca prescrisă la punctul 3.1, o marcă de omologare astfel cum este descrisă la punctele 4.2 și 4.3 de mai jos.4.2. Elementele componente ale mărcii de omologareMarca de omologare este compusă din:4.2.1. o marcă internațională de omologare care cuprinde:4.2.1.1. un cerc în interiorul căruia este plasată litera "E", urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea [6];4.2.1.2. numărul de omologare prescris la punctul 4.1.3 de mai sus;4.2.2. simbolul (simbolurile) suplimentar(e) următor (următoare):4.2.2.1. pe farurile care îndeplinesc numai cerințele circulației pe stânga, o săgeată orizontală, îndreptată către dreapta unui observator care privește farul din față, adică înspre partea drumului pe care se efectuează circulația;4.2.2.2. pe farurile care îndeplinesc, prin modificarea voită a calajului blocului optic sau a lămpii cu incandescență, cerințele celor două sensuri de circulație, o săgeată orizontală cu două vârfuri, îndreptate unul către stânga, celălalt către dreapta;4.2.2.3. pe farurile care îndeplinesc cerințele prezentului regulament numai pentru fasciculul de întâlnire, literele "HC";4.2.2.4. pe farurile care îndeplinesc cerințele prezentului regulament numai pentru fasciculul de drum, literele "HR";4.2.2.5. pe farurile care îndeplinesc cerințele prezentului regulament atât pentru fasciculul de întâlnire, cât și pentru fasciculul de drum, literele "HCR";4.2.2.6. pe farurile care încorporează un dispersor din material plastic, se aplică grupa de litere "PL" alături de simbolurile prescrise la punctele 4.2.2.3-4.2.2.5 de mai sus;4.2.2.7. pe farurile care îndeplinesc cerințele prezentului regulament pentru fasciculul de drum, în vecinătatea cercului care înconjoară litera "E", se indică iluminarea maximă exprimată printr-un marcaj de referință, astfel cum este definit la punctul 6.3.2.1.2 de mai jos.În cazul farurilor reciproc încorporate, indicarea iluminării maxime a ansamblului de fascicule de drum este exprimată ca mai sus.4.2.3. În toate cazurile, modul de funcționare utilizat în timpul încercării prevăzute la punctul 1.1.1.1 din anexa 6 și tensiunea (tensiunile) autorizată (autorizate) în conformitate cu punctul 1.1.1.2 din anexa 6 trebuie să fie indicate în fișa de omologare și în fișa de comunicare transmise țărilor care sunt părți la acord și aplică prezentul regulament.În cazurile corespunzătoare, dispozitivul va fi marcat după cum urmează:4.2.3.1. Pe farurile care îndeplinesc cerințele prezentului regulament și sunt concepute astfel încât să se excludă aprinderea simultană a filamentului fasciculului de întâlnire și a celui al oricărei alte surse luminoase cu care poate fi reciproc încorporat, se adaugă la marca de omologare o bară oblică (/), după simbolul farului cu lumină de întâlnire.4.2.3.2. Pe farurile care îndeplinesc cerințele din anexa 5 la prezentul regulament numai atunci când sunt alimentate cu o tensiune de 6 V sau de 12 V, se aplică un simbol care constă în cifra 24, barată de o cruce oblică (x), în apropierea suportului duliei lămpii cu incandescență.4.2.4. Cele două cifre ale numărului de omologare (în prezent 02) care indică seria de amendamente corespunzătoare celor mai recente și importante modificări tehnice aduse regulamentului la data acordării omologării și, dacă este necesar, săgeata prescrisă pot fi amplasate în apropierea simbolurilor suplimentare indicate mai sus.4.2.5. Mărcile și simbolurile menționate la punctele 4.2.1 și 4.2.2 de mai sus trebuie să fie ușor de citit și de neșters, chiar și după ce farul a fost montat pe vehicul.4.3. Modul de dispunere a mărcii de omologare4.3.1. Lămpi independenteFigurile 1-9 din anexa 3 la prezentul regulament oferă exemple de dispunere a mărcilor de omologare și a simbolurilor suplimentare menționate mai sus.4.3.2. Lămpi grupate, combinate sau reciproc încorporate4.3.2.1. În cazul în care lămpile grupate, combinate sau reciproc încorporate îndeplinesc cerințele mai multor regulamente, se poate aplica o marcă internațională de omologare unică, compusă dintr-un cerc care înconjoară litera "E" urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea și dintr-un număr de omologare. Această marcă de omologare poate fi plasată într-un loc oarecare pe lămpile grupate, combinate sau reciproc încorporate, cu condiția:4.3.2.1.1. să fie vizibilă după montarea lămpilor;4.3.2.1.2. ca nici un element al lămpilor grupate, combinate sau reciproc încorporate care transmite lumina să nu poată fi îndepărtat fără a determina și îndepărtarea mărcii de omologare.4.3.2.2. Simbolul de identificare al fiecărei lămpi ce corespunde fiecărui regulament în temeiul căruia s-a acordat omologarea, precum și seria de amendamente corespunzătoare celor mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului la data acordării omologării și, dacă este necesar, săgeata corespunzătoare trebuie să fie aplicate:4.3.2.2.1. fie pe suprafața iluminantă corespunzătoare;4.3.2.2.2. fie în grup, astfel încât fiecare lampă grupată, combinată sau reciproc încorporată să poată fi clar identificată (a se vedea 4 exemple posibile în anexa 3).4.3.2.3. Dimensiunile elementelor unei mărci de omologare unice nu trebuie să fie inferioare dimensiunilor minime pentru cea mai mică dintre mărcile individuale, prevăzute de un regulament în temeiul căruia s-a acordat omologarea.4.3.2.4. Fiecărei omologări de tip i se atribuie un număr de omologare. Aceeași parte contractantă la acord nu poate atribui acest număr altui tip de lămpi grupate, combinate sau reciproc încorporate avute în vedere în prezentul regulament.4.3.2.5. Figura 10 din anexa 3 la prezentul regulament oferă exemple de dispunere a mărcilor de omologare pentru lămpile grupate, combinate sau reciproc încorporate, cu toate simbolurile suplimentare menționate mai sus.4.3.3. Lămpi al căror dispersor este utilizat pentru diferite tipuri de faruri și care pot fi reciproc încorporate sau grupate cu alte lămpiSe aplică dispozițiile de la punctul 4.3.2 de mai sus.4.3.3.1. În plus, în cazul în care se utilizează același dispersor, acesta poate purta diferitele mărci de omologare ale diverselor tipuri de faruri sau ale ansamblurilor de lămpi cărora acesta le este destinat, cu condiția ca pe corpul principal al farului, chiar dacă acesta nu poate fi disociat de dispersor, să fie prevăzut spațiul vizat la punctul 3.2 de mai sus și să poarte marca de omologare a funcțiilor existente.Dacă diferite tipuri de faruri au corpul principal identic, acesta poate purta mărci de omologare diferite.4.3.3.2. Figura 11 din anexa 3 la prezentul regulament oferă exemple de dispunere a mărcilor de omologare corespunzătoare acestui caz.B. CERINȚE TEHNICE PENTRU FARURI [7]5. SPECIFICAȚII GENERALE5.1. Fiecare eșantion trebuie să corespundă specificațiilor indicate la punctele 6-8 de mai jos.5.2. Farurile trebuie să fie construite astfel încât să își păstreze caracteristicile fotometrice prescrise și să rămână în stare bună de funcționare în condiții normale de utilizare, în ciuda vibrațiilor la care acestea pot fi supuse.5.2.1. Farurile sunt dotate cu un dispozitiv care permite reglarea lor pe vehicul în conformitate cu cerințele care le sunt aplicabile. Nu este obligatoriu ca acest dispozitiv să fie montat pe farurile ale căror reflector și dispersor nu se pot separa, dacă utilizarea acestor faruri este limitată la vehiculele la care reglarea farurilor este asigurată prin alte mijloace.Dacă un far cu lumină de întâlnire și un far cu lumină de drum, fiecare echipat cu propria lampă cu incandescență, sunt dispuse împreună în aceeași unitate, dispozitivul trebuie să permită reglarea lor separată în mod corect.5.2.2. Totuși, aceste cerințe nu se aplică farurilor cu reflector inseparabil, care fac obiectul cerințelor de la punctul 6.3 din prezentul regulament.5.3. Piesele destinate fixării lămpii cu incandescență pe reflector trebuie să fie construite astfel încât, chiar pe întuneric, lampa cu incandescență să poată fi fixată numai în poziția sa corespunzătoare [8].Dulia trebuie să fie conformă cu prevederile standardului 7005-39-1 din Publicația CEI 61-2, ediția a treia, 1969.5.4. Pentru farurile construite astfel încât să îndeplinească în aceleași timp cerințele circulației pe dreapta și cerințele circulației pe stânga, adaptarea la un anumit sens de circulație poate fi realizată printr-un reglaj inițial corespunzător la fixarea pe vehicul sau printr-o reglare selectivă efectuată de utilizator. Acest reglaj inițial sau această reglare selectivă constă, de exemplu, în fixarea la un anumit unghi fie a blocului optic pe vehicul, fie a lămpii cu incandescență în raport cu blocul optic. În toate cazurile, trebuie să fie posibile numai două poziții de reglare diferite, diferențiate clar și corespunzând fiecare unui sens de circulație (dreapta sau stânga), iar deplasarea involuntară de la o poziție la alta, precum și existența unor poziții intermediare trebuie să nu fie posibile. Atunci când lampa cu incandescență poate ocupa două poziții diferite, piesele destinate fixării lămpii cu incandescență pe reflector trebuie să fie concepute și construite astfel încât, în fiecare dintre cele două poziții, lampa cu incandescență să fie fixată cu aceeași precizie cerută pentru farurile destinate unui singur sens de circulație. Verificarea conformității cu cerințele prezentului punct se efectuează prin inspecție vizuală și, dacă este cazul, prin intermediul unui montaj de încercare.5.5. Se efectuează încercări suplimentare în conformitate cu cerințele din anexa 5 pentru a se asigura că, în timpul funcționării, performanțele fotometrice ale farurilor nu se modifică excesiv.5.6. În cazul în care dispersorul farului este din material plastic, încercările trebuie să fie efectuate în conformitate cu cerințele din anexa 6.6. ILUMINARE6.1. Cerințe generale6.1.1. Farurile trebuie să fie construite astfel încât, utilizând lămpile cu incandescență H4 adecvate, să furnizeze o iluminare suficientă, fără să aibă un efect de orbire, atunci când emit fasciculul de întâlnire, și o bună iluminare atunci când emit fasciculul de drum.6.1.2. Pentru a verifica iluminarea produsă de far, se utilizează un ecran plasat vertical la o distanță de 25 m în fața farului și la un unghi drept în raport cu axele sale, astfel cum se indică în anexa 4 la prezentul regulament.6.1.3. Pentru verificarea farurilor, se utilizează o lampă cu incandescență etalon incoloră, construită pentru o tensiune normală de 12 V. În cazul farurilor care pot avea filtre de culoare galben-selectiv [9], acestea din urmă vor fi înlocuite cu filtre incolore, identice din punct de vedere geometric și având un factor de transmisie de cel puțin 80 %. Tensiunea la bornele lămpii în timpul examinării farului trebuie reglată pentru a obține următoarele caracteristici:| Consum în wați | Flux luminos în lumeni |filamentul fasciculului de întâlnire | aproximativ 55 | 750 |filamentul fasciculului de drum | aproximativ 60 | 1250 |Farul este considerat acceptabil dacă îndeplinește cerințele de la punctul 6 cu cel puțin o lampă cu incandescență etalon (de referință), care poate fi prezentată împreună cu farul.6.1.4. Dimensiunile care determină poziția filamentelor în interiorul lămpii cu incandescență etalon sunt indicate în fișele de date corespunzătoare din Regulamentul nr. 37.6.1.5. Balonul lămpii cu incandescență etalon trebuie să aibă o astfel de formă și calitate optică încât să nu provoace efecte de reflexie sau refracție care ar putea influența în mod defavorabil distribuția luminii. Îndeplinirea acestei condiții se verifică prin măsurarea distribuției luminii obținute atunci când lampa cu incandescență etalon (de referință) este montată pe un far etalon (a se vedea punctul 9 de mai jos).6.2. Cerințe referitoare la fasciculul de întâlnire6.2.1. Fasciculul de întâlnire trebuie să producă o linie de separare suficient de clară, care să permită o reglare corespunzătoare cu ajutorul acesteia. Linia de separare trebuie să fie o dreaptă orizontală, pe partea opusă sensului de circulație pentru care este prevăzut farul; de cealaltă parte, linia nu trebuie să depășească fie linia frântă HV H1 H4 formată dintr-o dreaptă HV H1 care face un unghi de 45° cu orizontala și o dreaptă H1 H4, situată cu 25 cm deasupra dreptei hh, fie dreapta HV H3 înclinată cu 15° față de orizontală (a se vedea anexa 4). În nici un caz nu este admisă o linie de separare care depășește în același timp linia HV H2 și linia H2 H4 și care rezultă din combinarea celor două posibilități precedente.6.2.2. Farul este orientat astfel încât:6.2.2.1. pentru farurile care trebuie să îndeplinească cerințele circulației pe dreapta, linia de separare de pe jumătatea stângă a ecranului [10] să fie orizontală și pentru farurile care trebuie să îndeplinească cerințele circulației pe stânga linia de separare de pe jumătatea dreaptă a ecranului să fie orizontală;6.2.2.2. această parte orizontală a liniei de separare se află pe ecran la 25 cm sub linia hh (a se vedea anexa 4);6.2.2.3. "curbura internă" a liniei de separare se află pe dreapta vv [11].6.2.3. Astfel reglat, farul trebuie să îndeplinească numai condițiile menționate la punctele 6.2.5- 6.2.7, în cazul în care omologarea sa este cerută numai pentru fasciculul de întâlnire [12], și condițiile menționate la punctele 6.2.5-6.2.7 și 6.3, în cazul în care este destinat să furnizeze un fascicul de întâlnire și un fascicul de drum.6.2.4. În cazul în care un far reglat în modul indicat mai sus nu respectă condițiile menționate la punctele 6.2.5-6.2.7 și 6.3, poate fi schimbată poziționarea acestuia cu condiția ca axa fasciculului să nu se deplaseze lateral cu mai mult de 1° (= 44 cm) spre dreapta sau spre stânga [13]. Pentru a facilita reglarea cu ajutorul liniei de separare, este permis să se mascheze parțial farul, astfel încât linia de separare să fie mai clară.6.2.5. Iluminarea produsă pe ecran de fasciculul de întâlnire trebuie să corespundă cerințelor din tabelul următor:Punct pe ecranul de măsurare | Iluminarea cerută, în lucși |Faruri pentru circulația pe partea dreaptă | | Faruri pentru circulația pe partea stangă | |Punctul B | 50 L | Punctul B | 50 R | ≤ 0,4 |Punctul 75 | 50 R | Punctul 75 | 50 L | ≥ 12 |Punctul 75 | 50 L | Punctul 75 | 50 R | ≤ 12 |Punctul 50 | 50 L | Punctul 50 | 50 R | ≤ 15 |Punctul 50 | 50 R | Punctul 50 | 50 L | ≥ 12 |Punctul 50 | 50 V | Punctul 50 | 50 V | ≥ 6 |Punctul 25 | 50 L | Punctul 25 | 50 R | ≥ 2 |Punctul 25 | 50 R | Punctul 25 | 50 L | ≥ 2 |Orice punct din zona III | ≤ 0,7 |Orice punct din zona IV | ≥ 3 |Orice punct din zona I ≤ 2x (E 50 R sau E 50 L) [14] | |6.2.6. În nici una dintre zonele I, II, III și IV nu trebuie să existe variații laterale care să dăuneze unei bune vizibilități.6.2.7. Valorile iluminării în zonele "A" și "B" descrise în figura C din anexa 4 sunt verificate prin măsurarea valorilor fotometrice în punctele 1-8 indicate pe figură; aceste valori trebuie să fie cuprinse în limitele următoare:1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lucși; și4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lucși; și0,7 lucși ≥ 7 ≥ 0,1 lucși; și0,7 lucși ≥ 8 ≥ 0,2 lucși [15].Aceste noi valori nu se cer pentru farurile omologate înainte de data punerii în aplicare a suplimentului 3 la seria 02 de amendamente ( 2 decembrie 1992) la prezentul regulament și nici pentru extinderea acestei omologări.6.2.8. Farurile concepute pentru a îndeplini cerințele circulației pe dreapta și pe cele ale circulației pe stânga trebuie să îndeplinească, pentru fiecare dintre cele două poziții de reglare a blocului optic sau a lămpii cu incandescență, condițiile indicate mai sus pentru sensul de circulație corespunzător poziției de reglare în cauză.6.3. Cerințe referitoare la fasciculul de drum6.3.1. În cazul unui far destinat să furnizeze un fascicul de drum și un fascicul de întâlnire, măsurarea iluminării produse pe ecran de fasciculul de drum se efectuează cu același reglaj al farului ca pentru măsurările definite la punctele 6.2.5-6.2.7; în cazul unui far care furnizează numai un fascicul de drum, acesta este reglat astfel încât suprafața de iluminare maximă să fie centrată în punctul de intersecție a liniilor hh și vv; un astfel de far nu trebuie să îndeplinească decât cerințele menționate la punctul 6.3. În cazul în care fasciculul principal provine de la mai mult de o sursă luminoasă, valoarea maximă a iluminării (EM) se determină utilizând ansamblul surselor care produc fasciculul principal.6.3.2. Iluminarea produsă pe ecran de fasciculul de drum trebuie să îndeplinească următoarele cerințe:6.3.2.1. Punctul HV de intersecție a liniilor hh și vv trebuie să se afle în interiorul isoluxului care reprezintă 80 % din iluminarea maximă. Această valoare maximă (EM) trebuie să fie de cel puțin 48 lucși. Valoarea maximă nu trebuie, în nici un caz, să fie mai mare de 240 lucși; în plus, în cazul unui far combinat, cu fascicul de întâlnire și de drum, această valoare maximă nu trebuie să depășească de 16 ori iluminarea măsurată pentru fasciculul de întâlnire în punctul 75 R (sau 75 L).6.3.2.1.1. Intensitatea maximă (IM) a fasciculului de drum, exprimată în milicandele, se calculează prin formula:I= 0,625 EM6.3.2.1.2. Marcajul de referință (I′M) al acestei intensități maxime, prevăzut la punctul 4.2.2.7 de mai sus, se obține prin relația:I′= I/3 = 0,208 EMAceastă valoare se rotunjește la valoarea 7,5-10-12,5-17,5-20-25-27,5-30-37,5- 40-45-50.6.3.2.2. Pornind din punctul HV, orizontal către dreapta și către stânga, iluminarea trebuie să fie cel puțin egală cu 24 lucși până la o distanță de 1,125 m și cel puțin egală cu 6 lucși până la o distanță de 2,25 m.6.4. Pentru farurile echipate cu reflector reglabil, punctele 6.2 și 6.3 se aplică fiecărei poziții de montare indicate la punctul 2.1.3. Pentru verificare, se aplică procedura de mai jos:6.4.1. fiecare poziție indicată este realizată cu ajutorul unui goniometru de încercare în raport cu dreapta care unește centrul sursei luminoase cu punctul HV pe ecranul de măsurare.Reflectorul reglabil se plasează apoi într-o astfel de poziție încât iluminarea de pe ecran să fie conformă cu cerințele de la punctele 6.2.1-6.2.2.3 și/sau 6.3.1;6.4.2. reflectorul fiind plasat inițial în conformitate cu cerințele de la punctul 6.4.1, farul trebuie să îndeplinească cerințele fotometrice corespunzătoare de la punctele 6.2 și 6.3;6.4.3. se efectuează încercări suplimentare, după ce reflectorul a fost deplasat vertical cu ± 2° sau cel puțin în poziția maximă, dacă aceasta este mai mică de 2°, în raport cu poziția inițială, cu ajutorul unui dispozitiv de reglare a farurilor. După ce farul complet a fost reorientat (de exemplu, cu ajutorul unui goniometru) în direcția opusă corespunzătoare, fluxul luminos în direcțiile menționate mai jos trebuie să fie măsurat și trebuie să se încadreze în limitele cerute:fasciculul de întâlnire: punctele HV și 75 R (respectiv 75 L);fasciculul de drum: IM și punctul HV (în procente din IM);6.4.4. în cazul în care solicitantul a indicat mai multe poziții de montare, procedura prevăzută la punctele 6.4.1-6.4.3 trebuie să fie repetată pentru fiecare dintre aceste poziții;6.4.5. în cazul în care solicitantul nu a indicat o anumită poziție de montare, farul trebuie să fie reglat ținând seama de măsurile prescrise la punctele 6.2 și 6.3, dispozitivul de reglare a farurilor fiind plasat în poziție mediană.Încercările suplimentare de la punctul 6.4.3 trebuie să fie efectuate cu reflectorul așezat în pozițiile extreme (în locul deplasării cu ± 2°), cu ajutorul dispozitivului de reglare a farurilor.6.5. Valorile iluminării pe ecran menționate la punctele 6.2.5-6.2.7 și 6.3 se măsoară cu ajutorul unui fotoreceptor cu suprafața utilă cuprinsă în interiorul unui pătrat cu latura de 65 mm.7. CERINȚE REFERITOARE LA DISPERSOARE ȘI FILTRE COLORATE7.1. Omologarea poate fi obținută pentru faruri care emit cu o lampă cu incandescență incoloră, fie lumină albă, fie lumină galben-selectiv.În coordonate tricromatice CIE, caracteristicile colorimetrice corespunzătoare dispersoarelor sau filtrelor galbene sunt exprimate astfel:Filtru galben selectiv (ecran sau dispersor)limita spre roșu y ≥ 0,138 + 0,580 xlimita spre verde y ≥ 1,29 x – 0,100limita spre alb y ≤ – x + 0,966limita spre valoarea spectrală y ≤ – x + 0,992ceea ce se poate exprima astfel:lungimea de undă dominantă: 575-585 nmfactorul de puritate: 0,90-0,98.Factorul de transmisie trebuie să fie ≥ 0,78. Factorul de transmisie se determină utilizând o sursă luminoasă cu temperatura de culoare de 2,856 K [16].7.2. Filtrul trebuie să facă parte din far și trebuie fixat astfel încât utilizatorul să nu poată să-l înlăture accidental sau voluntar prin metode normale.8. VERIFICAREA DISCONFORTULUIDisconfortul provocat de fasciculul de întâlnire al farurilor trebuie să fie verificat [17].9. FAR ETALON [18]Se consideră ca far etalon (de referință) un far:9.1. care îndeplinește condițiile de omologare menționate anterior;9.2. care are un diametru efectiv de cel puțin 160 mm;9.3. care furnizează, echipat cu o lampă cu incandescență etalon (de referință) în diverse puncte și în diverse zone prevăzute la punctul 6.2.5, iluminări:9.3.1. cel mult egale cu 90 % din limitele maxime; și9.3.2. cel puțin egale cu 120 % din limitele minime impuse în tabelul de la punctul 6.2.5.10. OBSERVAȚII PRIVIND CULOAREAOrice omologare, în conformitate cu prezentul regulament, în temeiul punctului 7.1. de mai sus, se acordă pentru un tip de far care emite fie lumină albă, fie lumină galben-selectiv; articolul 3 din acordul la care este anexat regulamentul nu împiedică, prin urmare, părțile la acord să interzică, pe vehiculele pe care acestea le înmatriculează, farurile care emit un fascicul cu lumină albă sau galben-selectiv.C. ALTE DISPOZIȚII ADMINISTRATIVE11. MODIFICAREA TIPULUI DE FAR ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII11.1. Orice modificare a tipului de far se aduce la cunoștința serviciului administrativ care acordă omologarea acestui tip de far. Acest serviciu poate atunci:11.1.1. fie să considere că modificările aduse nu riscă să aibă o influență defavorabilă semnificativă și că, în orice caz, farul îndeplinește încă cerințele;11.1.2. fie să solicite un nou raport de încercare serviciului tehnic responsabil cu încercările.11.2. Confirmarea omologării sau refuzul omologării, cu indicarea modificărilor, se aduce la cunoștința părților la acord care aplică prezentul regulament, prin procedura indicată la punctul 4.1.4 de mai sus.11.3. Autoritatea competentă care a acordat extinderea omologării atribuie un număr de serie fiecărei fișe de comunicare și notifică părțile la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.12. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI12.1. Farurile omologate în temeiul prezentului regulament sunt fabricate astfel încât să fie conforme cu tipul omologat și să îndeplinească cerințele de la punctele 6 și 7.12.2. Se procedează la verificări corespunzătoare ale producției pentru a se asigura respectarea cerințelor de la punctul 1.2.1.12.3. Deținătorul omologării trebuie în special:12.3.1. să se asigure că există proceduri pentru verificarea eficientă a calității produselor;12.3.2. să aibă acces la echipamentul de control necesar pentru a verifica conformitatea cu fiecare tip omologat;12.3.3. să se asigure că rezultatele încercărilor sunt înregistrate și că documentele conexe rămân disponibile o perioadă care se stabilește în acord cu serviciul administrativ;12.3.4. să analizeze rezultatele fiecărui tip de încercare pentru a verifica și asigura stabilitatea caracteristicilor produselor, prevăzând toleranțe pentru anumite variații din producția industrială;12.3.5. să se asigure că pentru fiecare tip de produs se efectuează cel puțin încercările prevăzute în anexa 5 la prezentul regulament;12.3.6. să se asigure că orice eșantionare care evidențiază o neconformitate cu tipul de încercare luat în considerare este urmată de o altă eșantionare și o altă încercare. Trebuie adoptate toate măsurile necesare pentru a se restabili conformitatea producției respective.12.4. Autoritatea competentă care a acordat omologarea de tip poate, în orice moment, să verifice metodele de control al conformității, aplicabile fiecărei unități de producție.12.4.1. Registrele de încercări și datele studiului referitor la producție trebuie să fie prezentate inspectorului la fiecare inspecție.12.4.2. Inspectorul poate preleva eșantioane în mod aleatoriu, pentru a le supune încercărilor în laboratorul producătorului. Numărul minim de eșantioane poate fi stabilit în funcție de rezultatele verificărilor proprii ale producătorului.12.4.3. În cazul în care nivelul calității nu pare a fi acceptabil sau dacă pare necesară verificarea validității încercărilor efectuate în temeiul punctului 12.4.2 de mai sus, inspectorul prelevează eșantioane pentru a le trimite la serviciul tehnic care a efectuat încercările de omologare de tip, utilizând criteriile din anexa 7.12.4.4. Autoritatea competentă poate efectua orice încercare prevăzută în prezentul regulament. Aceste încercări vor fi efectuate pe eșantioane prelevate aleatoriu, fără a perturba angajamentele de livrare ale producătorului și în conformitate cu criteriile din anexa 7.12.4.5. Autoritatea competentă va face eforturi să asigure o frecvență de o inspecție la fiecare doi ani. Aceasta rămâne, însă, la latitudinea autorității competente și depinde de încrederea sa în măsurile aplicate pentru asigurarea unui control eficient al conformității producției. În cazul în care se înregistrează rezultate negative, autoritatea competentă se va asigura că vor fi adoptate toate măsurile necesare pentru restabilirea conformității producției cât mai rapid posibil.12.5. Farurile cu defecte vizibile nu sunt luate în considerare.12.6. Nu se ține seama de marcajul de referință.13. SANCȚIUNI PENTRU NECONFORMITATEA PRODUCȚIEI13.1. Omologarea acordată pentru un far în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă dacă nu sunt respectate cerințele acestuia sau dacă un far care poartă marca de omologare nu este conform cu tipul omologat.13.2. Dacă o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, aceasta trebuie să informeze de îndată cu privire la aceasta celelalte părți care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.14. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEIÎn cazul în care titularul unei omologări încetează definitiv fabricarea unui tip de far omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze autoritatea care a acordat omologarea. După primirea acestei comunicări, autoritatea informează celelalte părți la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.15. DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU ÎNCERCĂRILE DE OMOLOGARE ȘI ALE SERVICIILOR ADMINISTRATIVEPărțile la acord care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului Organizației Națiunilor Unite denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu încercările de omologare și ale serviciilor administrative care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită fișele de omologare sau de refuz, de extindere sau de retragere a omologării sau de încetare definitivă a producției, emise în alte țări.[1] Regulamentul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite publicat în conformitate cu dispozițiile articolului 4 alineatul (5) din Decizia 97/836/CE a Consiliului (JO L 346, 17.12.1997, p. 78).[2] În prezentul regulament nu există nici o interdicție care să împiedice o parte la acord care aplică prezentul regulament să interzică combinarea unui far care are în componență un dispersor din material plastic, omologat în temeiul prezentului regulament, cu un dispozitiv mecanic (cu lamelă) de curățare a farului.[3] Pentru cererea de omologare a unei lămpi cu incandescență, a se vedea Regulamentul nr. 37.[4] În cazul farurilor construite pentru a corespunde cerințelor unui singur sens de circulație (fie pe dreapta, fie pe stânga) se recomandă în plus să se marcheze, într-un mod de neșters, pe partea din față a dispersorului, limitele zonei care va putea fi eventual mascată pentru a evita disconfortul participanților la trafic dintr-o țară în care sensul de circulație este opus celui pentru care este construit farul. Cu toate acestea, atunci când, din construcție, această zonă poate fi identificată direct, această delimitare nu este necesară.[5] Dacă dispersorul nu poate fi separat de corpul principal al farului, este suficient un spațiu pe dispersor.[6] 1 pentru Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Iugoslavia, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 (disponibil), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Federația Rusă, 23 pentru Grecia, 24 și 25 (disponibil), 26 pentru Slovenia, 27 pentru Slovacia, 28 pentru Belarus , 29 pentru Estonia, 30 (disponibil), 31 pentru Bosnia și Herțegovina, 32-36 (disponibile) și 37 pentru Turcia. Numerele următoare vor fi atribuite celorlalte țări în ordinea cronologică a ratificării Acordului privind adoptarea de condiții uniforme de omologare și recunoașterea reciprocă a omologării pieselor și a componentelor de autovehicule sau a aderării lor la acest acord, iar numerele astfel atribuite vor fi comunicate părților la acord de către secretarul general al Organizației Națiunilor Unite.[7] Pentru cerințele tehnice care se aplică lămpilor cu incandescență, a se vedea Regulamentul nr. 37.[8] Se estimează că un far permite îndeplinirea cerințelor prezentului punct atunci când fixarea lămpii cu incandescență se poate efectua cu ușurință și fixarea penelor de ghidare în locașurile lor se poate realiza corect, chiar pe întuneric.[9] Aceste filtre sunt formate din toate elementele (în afara celor care fac parte din însăși lampa cu incandescență), inclusiv dispersorul destinat să coloreze lumina.[10] Ecranul de încercare trebuie să fie suficient de lat pentru a permite examinarea liniei de separare într-un interval de cel puțin 5° de fiecare parte a liniei vv.[11] Dacă fasciculul nu prezintă o linie de separare cu o "curbură internă" netă, reglajul lateral se face astfel încât să corespundă cel mai bine cerințelor impuse pentru iluminarea în punctele 75 R și 50 R pentru circulația pe dreapta, respectiv în punctele 75 L și 50 L pentru circulația pe stânga.[12] Un astfel de far specializat care emite un "fascicul de întâlnire" poate încorpora un fascicul de drum care nu face obiectul acestor cerințe.[13] Limita de dereglare de 1° către dreapta sau stânga nu este incompatibilă cu o dereglare pe verticală, în sus sau în jos, care este limitată numai de condițiile stabilite la punctul 6.3. Cu toate acestea, partea orizontală a liniei de separare nu trebuie să depășească linia hh (condițiile de la punctul 6.3 nu se aplică farurilor destinate să îndeplinească cerințele prezentului regulament numai pentru fasciculul de întâlnire).[] E 50 R și E 50 L sunt iluminările reale măsurate.[15] Valorile iluminării în orice punct din zonele A și B, situat de asemenea în zona III, nu trebuie să depășească 0,7 lucși.[16] Corespunzător iluminantului A al Comisiei Internaționale de Iluminat (CIE).[17] Această cerință face obiectul unei recomandări adresate administrațiilor.[18] Cu titlu provizoriu, se pot accepta valori diferite. În absența unor specificații definitive, se recomandă să se utilizeze un far omologat.--------------------------------------------------ANEXA 1Comunicare[format maxim: A4 (210 mm × 297 mm)]+++++ TIFF +++++[1]Emis de: denumirea serviciului administrativ.........privind [2]: ACORDAREA OMOLOGĂRIIEXTINDEREA OMOLOGĂRIIREFUZUL OMOLOGĂRIIRETRAGEREA OMOLOGĂRIIÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEIunui tip de far în temeiul Regulamentului nr. 20Nr. omologării ... Nr. extinderii ...1. Marca comercială a dispozitivului: ...2. Denumirea tipului de dispozitiv de către producător: ...3. Numele și adresa producătorului: ...4. Numele și adresa reprezentantului producătorului (dacă este cazul): ...5. Dispozitiv supus omologării la data de: ...6. Serviciul tehnic responsabil cu încercările: ...7. Data raportului de încercare: ...8. Numărul raportului de încercare: ...9. Descrierea sumară: ...+++++ TIFF +++++Categoria indicată de marcarea relevantă [3]Culoarea luminii emise: alb/galben-selectiv [2]10. Poziția mărcii de omologare: ...11. Motivul (motivele) extinderii omologării (dacă este cazul): ...12. Omologarea acordată/refuzată/extinsă/retrasă [2] ...13. Locul: ...14. Data: ...15. Semnătura: ...16. Este anexată lista documentelor care constituie dosarul de omologare depus la serviciul administrativ care a acordat omologarea și care poate fi obținut la cerere.[1] Numărul distinctiv al țării care a acordat/extins/refuzat/retras omologarea (a se vedea dispozițiile regulamentului referitoare la omologare).[2] A se tăia mențiunile inutile.[3] A se indica marcajul adecvat ales din lista următoare:--------------------------------------------------ANEXA 2Exemple de dispunere a mărcilor de omologare+++++ TIFF +++++a = 12 mm minFarul care poartă marca de omologare de mai sus este un far care a fost omologat în Țările de Jos (E4), cu numărul de omologare 2439 și care îndeplinește cerințele prezentului regulament, modificat prin seria 02 de amendamente (02), atât în ceea ce privește fasciculul de drum, cât și fasciculul de întâlnire (HCR), și care este conceput numai pentru circulația pe dreapta.Cifra 30 indică faptul că intensitatea maximă a fasciculului de drum este cuprinsă între 86250 și 101250 candele.Notă: Numărul de omologare și simbolurile suplimentare trebuie să fie plasate în apropierea cercului și dispuse fie deasupra, fie sub litera "E", fie la dreapta, fie la stânga acestei litere. Cifrele numărului de omologare trebuie să fie dispuse de aceeași parte în raport cu litera "E" și orientate în același sens. Utilizarea cifrelor romane pentru numerele de omologare trebuie să fie evitată pentru a exclude orice confuzie cu alte simboluri.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++a = 12 mm min+++++ TIFF +++++Farul care poartă marca de omologare de mai sus îndeplinește cerințele prezentului regulament atât în cea ce privește fasciculul de întâlnire, cât și fasciculul de drum și este conceput:- numai pentru circulația pe stânga;- pentru ambele sensuri de circulație, printr-o modificare adecvată a reglării blocului optic sau al lămpii cu incandescență pe vehicul.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Farul care poartă marca de omologare de mai sus este un far prevăzut cu un dispersor din material plastic, care îndeplinește cerințele prezentului regulament numai în ceea ce privește fasciculul de întâlnire, și este conceput:- pentru ambele sensuri de circulație;- numai pentru circulația pe dreapta.+++++ TIFF +++++Farul care poartă marca de omologare de mai sus este un far care îndeplinește cerințele prezentului regulament:- numai în ceea ce privește fasciculul de întâlnire și care este conceput numai pentru circulația pe stânga;- numai în ceea ce privește fasciculul de drum.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Identificarea unui far care are în componență un dispersor din material plastic conform cu cerințele Regulamentului nr. 20:- atât pentru fasciculul de întâlnire, cât și pentru cel de drum și conceput numai pentru circulația pe dreapta;- numai pentru fasciculul de întâlnire și conceput numai pentru circulația pe stânga.Filamentul fasciculului de întâlnire nu trebuie să fie aprins în același timp cu cel al fasciculului de drum și/sau al oricărui alt far cu care acesta este reciproc încorporat. Marcare simplificată pentru lămpi grupate, combinate sau reciproc încorporate.Figura 10(Liniile verticale și orizontale schematizează formele dispozitivului de semnalizare și nu fac parte din marca de omologare.)Model A+++++ TIFF +++++Model B+++++ TIFF +++++Model C+++++ TIFF +++++Model D+++++ TIFF +++++Notă: Cele patru exemple de mai sus corespund unui dispozitiv de iluminare care poartă o marcă de omologare referitoare la:- o lampă de poziție față, omologată în conformitate cu seria 01 de amendamente la Regulamentul nr. 7;- un far cu un fascicul de întâlnire conceput pentru ambele sensuri de circulație și un fascicul de drum cu o intensitate maximă cuprinsă între 86250 și 101250 candele (indicată de cifra 30), omologat în conformitate cu seria 02 de amendamente la Regulamentul nr. 20 și care are un dispersor din material plastic;- o lampă de ceață față omologată în conformitate cu seria 02 de amendamente la Regulamentul nr. 19 și care are un dispersor din material plastic;- o lampă indicatoare de direcție față, din categoria 1a, omologată în conformitate cu seria 02 de amendamente la Regulamentul nr. 6.Lampă reciproc încorporată cu un farFigura 11Exemplul 1+++++ TIFF +++++Exemplul de mai sus corespunde marcării unui dispersor din material plastic utilizat pentru diferite tipuri de faruri, și anume:fie : un far cu un fascicul de întâlnire conceput pentru ambele sensuri de circulație și un fascicul de drum cu o intensitate maximă cuprinsă între 86250 și 101250 candele (indicată de cifra 30), omologat în Germania (E1) în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 20, astfel cum a fost modificat de seria 02 de amendamente, reciproc încorporat cu o lampă de poziție față omologată în conformitate cu seria 01 de amendamente la Regulamentul nr. 7;fie : un far cu un fascicul de întâlnire conceput pentru ambele sensuri de circulație și un fascicul de drum, omologat în Germania (E1) în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 1 modificat de seria 01 de amendamente, reciproc încorporat cu aceeași lampă de poziție față menționată anterior;fie : unul dintre farurile menționate anterior, omologat ca lampă simplă.Corpul principal al farului trebuie să poarte numai numărul de omologare valabil, de exemplu:+++++ TIFF +++++Exemplul 2+++++ TIFF +++++Exemplul de mai sus corespunde marcării unui dispersor din material plastic utilizat pentru un ansamblu de două faruri, omologat în Franța (E2), compus dintr-un far care emite un fascicul de întâlnire conceput pentru ambele sensuri de circulație și un fascicul de drum cu o intensitate maximă cuprinsă între x și y candele, care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 20, și dintr-un far care emite un fascicul de drum cu o intensitate maximă cuprinsă între w și z candele, care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 8 sau ale Regulamentului nr. 20, intensitatea maximă a ansamblului de fascicule de drum fiind cuprinsă între 86250 și 101250 candele.--------------------------------------------------ANEXA 3Ecran de măsurareA. Far pentru circulația pe partea dreaptă (dimensiuni în mm)Fascicul european etalonFascicul european etalonZONA IIIZONA IIZONA IZONA IVaxa drumuluih-h: planul orizontalCare trece prin centrul focal al faruluiv-v: planul vertical+++++ TIFF +++++B. Far pentru circulația pe partea stângă (dimensiuni în mm)Fascicul european etalonFascicul european etalonZONA IIIZONA IIZONA IVZONA Iaxa drumuluih-h: planul orizontalCare trece prin centrul focal al faruluiv-v: planul vertical+++++ TIFF +++++Figura CZonaZona+++++ TIFF +++++Notă: Figura C indică punctele de măsurare pentru circulația pe dreapta. Pentru circulația pe stânga, punctele 7 și 8 trebuie să fie plasate în locurile corespunzătoare pe partea dreaptă a schemei.--------------------------------------------------ANEXA 4Încercarea de stabilitate a performanțelor fotometrice ale farurilor în timpul funcționăriiÎNCERCAREA FARURILOR COMPLETEDupă măsurarea valorilor fotometrice în conformitate cu cerințele prezentului regulament, în punctele Emax pentru fasciculul de drum și în punctele HV, 50 R, B 50 L pentru fasciculul de întâlnire (sau HV, 50 L, B 50 R pentru farurile concepute pentru circulația pe stânga), un eșantion al farului complet trebuie să fie supus încercării de stabilitate a performanțelor fotometrice în timpul funcționării. Prin "far complet" se înțelege ansamblul farului însuși, inclusiv părțile caroseriei și lămpile învecinate care pot afecta disiparea sa termică.1. ÎNCERCAREA DE STABILITATE A PERFORMANȚELOR FOTOMETRICEÎncercările trebuie să fie efectuate într-o atmosferă uscată și calmă, la o temperatură a mediului ambiant de 23 °C ± 5 °C, farul complet fiind fixat pe un suport care reprezintă montarea corectă pe vehicul.1.1. Far curatFarul trebuie să rămână aprins 12 ore, astfel cum se indică la punctul 1.1.1. și controlat cum se prescrie la punctul 1.1.2.1.1.1. Procedura de încercareFarul rămâne aprins pe durata prescrisă:1.1.1.1. (a) în cazul în care trebuie să fie omologată o singură sursă luminoasă (far cu lumină de drum sau far cu lumină de întâlnire), filamentul corespunzător este aprins pe durata prescrisă [1];(b) în cazul unui far cu lumină de întâlnire și a unui far cu lumină de drum, reciproc încorporate (o lampă cu două filamente sau două lămpi):- în cazul în care solicitantul precizează faptul că farul este destinat utilizării cu un singur filament aprins [2], încercarea trebuie efectuată în consecință și fiecare dintre sursele luminoase specificate [1] rămâne aprinsă jumătate din timpul indicat la punctul 1.1; în toate celelalte cazuri [2] [1], farul trebuie să fie supus următorului ciclu pe durata prescrisă:- 15 minute, filamentul fasciculului de întâlnire aprins;- 5 minute, toate filamentele aprinse;(c) în cazul surselor luminoase grupate, toate sursele individuale trebuie să fie aprinse simultan pe durata prescrisă pentru sursele de iluminare individuale: (a) ținând seama și de utilizarea surselor de iluminare reciproc încorporate; (b) în conformitate cu instrucțiunile producătorului.1.1.1.2. Tensiunea de încercareTensiunea trebuie să fie reglată astfel încât să furnizeze 90 % din puterea maximă specificată în Regulamentul referitor la lămpile cu incandescență (Regulamentul nr. 37). Puterea de încercare trebuie să corespundă, în toate cazurile, valorii înscrise pe o lampă cu incandescență concepută pentru a fi utilizată la o tensiune de 12 volți, cu excepția cazului în care solicitantul precizează că aceasta poate fi utilizată la o tensiune diferită. În acest caz, încercarea se efectuează cu lampa cu incandescență care are cea mai mare putere ce poate fi utilizată.1.1.2. Rezultatele încercării1.1.2.1. Inspecție vizualăDupă ce temperatura farului a fost stabilizată la temperatura mediului ambiant, se curăță dispersorul farului și dispersorul exterior, dacă există unul, cu o cârpă din bumbac curată și umedă. Apoi, acestea sunt examinate vizual; trebuie să nu se constate nici o distorsiune, deformare, fisură sau schimbare a culorii dispersorului farului, nici a dispersorului exterior, dacă există.1.1.2.2. Încercare fotometricăÎn conformitate cu cerințele prezentului regulament, se verifică valorile fotometrice în următoarele puncte:Lumină de întâlnire:50R – B 50 L – HV, în cazul farurilor concepute pentru circulația pe dreapta;50L – B 50 R – HV în cazul farurilor concepute pentru circulația pe stânga.Lumină de drum: Punctul EmaxSe poate efectua un nou reglaj pentru a se ține seama de eventualele deformări ale suportului farului determinate de căldură (pentru deplasarea liniei de separare, a se vedea punctul 2 din prezenta anexă).Se tolerează o abatere de 10 %, inclusiv toleranțele datorate procedurii de măsurare fotometrică, între caracteristicile fotometrice și valorile măsurate înainte de încercare.1.2. Far murdarDupă ce a fost încercat astfel cum se specifică la punctul 1.1 de mai sus, farul se pregătește în modul descris la punctul 1.2.1, apoi este aprins timp de o oră, astfel cum se prevede la punctul 1.1.1, și este verificat astfel cum se prescrie la punctul 1.1.2.1.2.1. Pregătirea farului1.2.1.1. Amestecul pentru încercare1.2.1.1.1. Pentru un far cu dispersor exterior din sticlăAmestecul de apă și un agent poluant care trebuie aplicat pe far este compus din:9 părți (din greutate) de nisip silicios cu o granulometrie cuprinsă între 0 μm și 100 μm;o parte (din greutate) de praf de cărbune vegetal (lemn de fag) cu o granulometrie cuprinsă între 0 μm și 100 μm;0,2 părți (din greutate) de NaCMC [3]; șio cantitate adecvată de apă distilată având o conductivitate ≤ 1 mS/m.Amestecul nu trebuie să fie mai vechi de 14 zile.1.2.1.1.2. Pentru un far cu dispersor exterior din material plastic:Amestecul de apă și un agent poluant care se aplică pe far este compus din:9 părți (din greutate) de nisip silicios cu o granulometrie cuprinsă între 0 μm și 100 μm;o parte (din greutate) de praf de cărbune vegetal (lemn de fag) cu o granulometrie cuprinsă între 0 μm și 100 μm;0,2 părți (din greutate) de NaCMC [3]13 părți apă distilată având o conductivitate ≤ 1 mS/m; și2 ± 1părți de agent de înmuiere [4].Amestecul nu trebuie să fie mai vechi de 14 zile.1.2.1.2. Aplicarea amestecului pentru încercare pe farAmestecul pentru încercare se aplică uniform pe toată suprafața de ieșire a luminii din far, apoi se lasă să se usuce. Se repetă această operațiune până când valoarea iluminării scade la o valoare cuprinsă între 15 % și 20 % din valorile măsurate pentru fiecare dintre următoarele puncte, în condițiile descrise în prezenta anexă:Emax (route) pentru lumina de întâlnire/lumina de drum și numai pentru lumina de drum;50 R și 50 V [5] pentru lumina de întâlnire concepută numai pentru circulația pe dreapta;50 L și 50 V [5] pentru lumina de întâlnire concepută numai pentru circulația pe stânga.1.2.1.3. Aparatura de măsurareAparatura de măsurare trebuie să fie echivalentă cu cea care se utilizează pentru încercările de omologare a farurilor. Trebuie să se utilizeze o lampă cu incandescență etalon (lampă de referință) pentru verificarea fotometrică.2. ÎNCERCAREA PRIVIND DEPLASAREA VERTICALĂ A LINIEI DE SEPARARE SUB EFECTUL CĂLDURIIAceastă încercare constă în a verifica dacă, sub efectul căldurii, deplasarea verticală a liniei de separare nu depășește o valoare specificată pentru un far cu lumină de întâlnire, în timpul funcționării.După ce a fost supus încercării în conformitate cu punctul 1, farul este supus încercării descrise la punctul 2.1, fără să fie demontat de pe suportul său și nici reajustat în raport cu acesta.2.1. ÎncercareÎncercarea trebuie efectuată într-o atmosferă uscată și calmă, la o temperatură a mediului ambiant de 23 °C ± 5 °C.Utilizând o lampă cu incandescență de serie, care a funcționat cel puțin o oră, farul este aprins în poziția lumină de întâlnire, fără să fie demontat de pe suportul său și nici reajustat în raport cu acesta. (Pentru această încercare, tensiunea trebuie să fie reglată în conformitate cu punctul 1.1.1.2). Poziția liniei de separare în partea sa orizontală (între vv și verticala care trece prin punctul B 50 L pentru farurile concepute pentru circulația pe dreapta sau punctul B 50 R pentru cele care sunt concepute pentru circulația pe stânga) se verifică după trei minute (r3) și respectiv 60 minute (r60) de la aprindere.Măsurarea deplasării liniei de separare descrise mai sus trebuie să fie efectuată prin orice metodă suficient de exactă și prin care se obțin rezultate reproductibile.2.2. Rezultatele încercării2.2.1. Δ r=r3 – r60(Δ rI ≤ 1,0 mrad).2.2.2. Totuși, dacă această valoare este mai mare de 1,0 mrad, însă mai mică sau egală cu 1,5 mrad (1,0 mrad < Δ rI ≤ 1,5 mrad), un al doilea far este supus încercării în conformitate cu punctul 2.1, după ce a fost supus de trei ori consecutiv ciclului descris mai jos, pentru a stabiliza poziția părților mecanice ale farului pe un suport reprezentativ pentru instalarea sa pe vehicul:o oră de funcționare a luminii de întâlnire (tensiunea de alimentare fiind reglată în conformitate cu punctul 1.1.1.2.);o oră de repaos.Tipul de far este considerat acceptabil dacă media valorilor absolute ΔrI măsurată pe primul eșantion și ΔrII măsurată pe al doilea eșantion este mai mică sau egală cu 1,0 mrad.Δ r+ Δ r≤ 1,0 mrad[1] Atunci când farul supus încercării este reciproc încorporat cu lămpi de poziție, acestea trebuie să fie aprinse pe durata încercării. În cazul în care este vorba de o lampă indicatoare de direcție, aceasta trebuie să se aprindă intermitent, timpul de aprindere fiind aproximativ egal cu cel de stingere.[2] În cazul în care două sau mai multe filamente sunt aprinse simultan atunci când farul este utilizat ca avertizor luminos, acest mod de funcționare nu este considerat ca o utilizare normală simultană a filamentelor.[3] NaCMC reprezintă carboximetilceluloza sodică, desemnată în mod obișnuit prin literele CMC. NaCMC utilizată în amestecul respectiv trebuie să aibă un grad de substituție de 0,6-0,7 și o viscozitate de 200-300 cP pentru o soluție de 2 % la 20 °C.[4] Toleranța privind cantitatea este datorată necesității obținerii unui agent poluant care să adere corect la toate materialele plastice.[5] Punctul 50 V este situat la 375 mm sub punctul HV pe linia verticală V-V, pe ecranul plasat la o distanță de 25 m.--------------------------------------------------ANEXA 5Cerințe minime privind procedurile de control al conformității producției1. GENERALITĂȚI1.1. Cerințele de conformitate sunt considerate ca fiind îndeplinite din punct de vedere mecanic și geometric, în conformitate cu cerințele prezentului regulament, dacă diferențele nu depășesc toleranțele inevitabile de fabricație.1.2. În ceea ce privește performanțele fotometrice, conformitatea farurilor de serie nu este contestată în cazul în care, în timpul încercării performanțelor fotometrice ale unui far ales aleatoriu și echipat cu o lampă cu incandescență etalon:1.2.1. nici o valoare măsurată nu se abate, în sens defavorabil, cu mai mult de 20 % de la valorile prevăzute de prezentul regulament.Pentru valorile B 50 L (sau R) și zona III, abaterea maximă admisibilă este următoarea:B 50 L (sau R): 0,2 lucși, respectiv 20 %0,3 lucși, respectiv 30 %zona III: 0,3 lucși, respectiv 20 %0,45 lucși, respectiv 30 %1.2.2. sau în cazul în care:1.2.2.1. pentru fasciculul de întâlnire, valorile prevăzute de prezentul regulament sunt obținute în punctul HV (cu o toleranță de + 0,2 lucși) și, în raport cu această dreaptă, în cel puțin un punct din fiecare regiune delimitată pe ecranul de măsurare (la 25 m ) de un cerc cu raza de 15 cm în jurul punctelor B 50 L (sau R) [1] (cu o toleranță de + 0,1 lucși, 75 R (sau L), 50 V, 25 R și 25 L, precum și în orice parte din zona IV care nu se situează la mai mult de 22,5 cm deasupra liniei 25 R și 25 L;1.2.2.2. și în cazul în care, pentru fasciculul de drum, HV fiind situat în interiorul isoluxului 0,75 Emax, se respectă o toleranță de + 20 % pentru valorile maxime și de –20 % pentru valorile minime în ceea ce privește valorile fotometrice în orice punct de măsurare definit la punctul 6.3.2 din prezentul regulament.1.2.3. Dacă rezultatele încercărilor descrise mai sus nu sunt conforme cu cerințele, se poate modifica poziția farului, cu condiția ca axa fasciculului să nu fie deplasată lateral cu mai mult de 1o spre dreapta sau spre stânga [2].1.2.4. Dacă rezultatele încercărilor descrise mai sus nu sunt conforme cu cerințele, farul este supus din nou încercărilor, cu o altă lampă cu incandescență etalon.1.3. Pentru a verifica schimbarea poziției verticale a liniei de separare sub efectul căldurii, se aplică metoda următoare:Unul dintre farurile eșantionului este supus încercărilor în conformitate cu metoda prevăzută la punctul 2.1 din anexa 4, după ce a fost supus de trei ori consecutiv ciclului definit la punctul 2.2.2 din anexa 4.Farul este considerat acceptabil dacă Dr nu depășește 1,5 mrad.Dacă această valoare este mai mare de 1,5 mrad fără a depăși 2 mrad, un al doilea far este supus încercării, după care media valorilor absolute înregistrate pentru cele două eșantioane nu trebuie să depășească 1,5 mrad.1.4. Coordonatele cromatice trebuie să fie îndeplinite atunci când farul este echipat cu o lampă cu incandescență la temperatura de culoare conformă cu etalonul A.Performanțele fotometrice ale unui far care emite lumină galben selectiv trebuie înmulțite cu 0,84, atunci când acesta este echipat cu o lampă cu incandescență incoloră.2. CERINȚE MINIME PENTRU VERIFICAREA CONFORMITĂȚII DE CĂTRE PRODUCĂTORPentru fiecare tip de far, deținătorul omologării trebuie să efectueze cel puțin încercările următoare, cu o frecvență adecvată. Aceste încercări sunt efectuate în conformitate cu specificațiile prezentului regulament.Orice prelevare de eșantioane care scoate în evidență neconformitatea pentru tipul de încercare în cauză trebuie să fie urmată de o nouă prelevare și o nouă încercare. Producătorul va adopta toate măsurile necesare pentru a asigura conformitatea producției respective.2.1. Natura încercărilorÎncercările de conformitate din prezentul regulament se referă la caracteristicile fotometrice și la verificarea schimbării poziției verticale a liniei de separare sub efectul căldurii.2.2. Metode utilizate la încercări2.2.1. Încercările sunt efectuate, în general, în conformitate cu metodele definite în prezentul regulament.2.2.2. Pentru orice încercare de conformitate efectuată de producător, acesta poate utiliza totuși metode echivalente, cu aprobarea autorității competente, responsabilă cu încercările de omologare. Producătorul trebuie să demonstreze că metodele utilizate sunt echivalente cu cele indicate în prezentul regulament.2.2.3. Aplicarea punctelor 2.2.1 și 2.2.2 necesită o etalonare periodică a echipamentelor de încercare și o corelare cu măsurările efectuate de către autoritatea competentă.2.2.4. În orice caz, metodele de referință sunt cele din prezentul regulament, în special pentru controalele și prelevările administrative.2.3. Natura eșantionăriiEșantioanele farurilor trebuie să fie prelevate la întâmplare, dintr-un lot omogen. Prin lot omogen se înțelege un ansamblu de faruri de același tip, definit în conformitate cu metodele de fabricare ale producătorului.Evaluarea se efectuează, în general, asupra farurilor produse în serie de mai multe fabrici. Totuși, un producător poate grupa cifrele de producție privind același tip de faruri produse de mai multe fabrici, cu condiția ca acestea să aplice aceleași criterii de calitate și același management al calității.2.4. Caracteristici fotometrice măsurate și înregistrateFarurile prelevate sunt supuse măsurărilor fotometrice în punctele prevăzute în regulament, limitându-se înregistrarea la punctele Emax, HV [3], HL, HR [4] în cazul fasciculului de drum și la punctele B 50 L (sau R), HV, 50 V, 75 R (sau L) și 25 L (sau R) în cazul fasciculului de întâlnire (a se vedea figura din anexa 3).2.5. Criterii de acceptabilitateProducătorul trebuie să efectueze analiza statistică a rezultatelor încercărilor și să definească, de comun acord cu autoritatea competentă, criteriile de acceptabilitate pentru producția sa, pentru a îndeplini cerințele privind controlul conformității producției, definite la punctul 12.1 din prezentul regulament.Criteriile de acceptabilitate trebuie să fie stabilite astfel încât, cu un grad de încredere de 95 %, probabilitatea minimă de a trece cu succes verificările prin sondaj descrise în anexa 7 (prima prelevare) să fie de 0,95 %.[1] Literele din paranteze se referă la farurile utilizate pentru circulația pe stânga.[2] A se vedea nota de subsol corespunzătoare din textul regulamentului.[3] Când fasciculul de drum este reciproc încorporat cu fasciculul de întâlnire, HV va fi, în cazul fasciculului de drum, același punct de măsurare ca și în cazul fasciculului de întâlnire.[4] HL și HR: puncte pe "hh", situate la 1,125 m, la stânga și, respectiv, la dreapta punctului HV.--------------------------------------------------ANEXA 6Cerințe aplicabile lămpilor care au în componență dispersoare din material plastic – Încercările dispersoarelor sau ale eșantioanelor de materiale și ale lămpilor complete1. CERINȚE GENERALE1.1. Eșantioanele furnizate în conformitate cu punctul 2.2.4 din prezentul regulament trebuie să îndeplinească cerințele indicate la punctele 2.1-2.5 de mai jos.1.2. Cele două eșantioane de lămpi complete, furnizate în conformitate cu punctul 2.2.3 din prezentul regulament și care au în componență dispersoare din material plastic, trebuie să îndeplinească cerințele indicate la punctul 2.6 de mai jos în privința materialului din care sunt realizate dispersoarele.1.3. Eșantioanele de dispersoare din material plastic sau eșantioanele de materiale sunt supuse încercărilor de omologare împreună cu reflectorul pe care trebuie, dacă este cazul, să fie montate dispersoarele, în ordinea cronologică indicată în tabelul A din apendicele 1 la prezenta anexă.1.4. Cu toate acestea, dacă producătorul farului este în măsură să facă dovada că produsul a trecut deja cu succes încercările prevăzute la punctele 2.1-2.5 de mai jos sau încercările echivalente în conformitate cu alt regulament, nu este necesar ca aceste încercări să fie repetate; numai încercările prevăzute în tabelul B din apendicele 1 trebuie să fie efectuate obligatoriu.2. ÎNCERCĂRI2.1. Rezistența la schimbările de temperatură2.1.1. ÎncercăriTrei eșantioane (dispersoare) noi sunt supuse la cinci cicluri de schimbare de temperatură și umiditate (RH = umiditate relativă) în conformitate cu următorul program:- 3 h la 40 °C ± 2 °C și 85%-95% RH;- 1 h la 23 °C ± 5 °C și 60%-75% RH;- 15 h la –30 °C ± 2 °C;- 1 h la 23 °C ± 5 °C și 60%-75% RH;- 3 h la 80 °C ± 2 °C;- 1 h la 23 °C ± 5 °C și 60 %-75 % RH.Înaintea acestei încercări, eșantioanele sunt condiționate timp de cel puțin 4 ore la 23 °C ± 5 °C și 60 %-75 % RH.Notă: Perioadele de 1 h la 23 °C ± 5 °C cuprind și perioadele de tranziție de la o temperatură la alta, necesare pentru a evita efectele de șoc termic.2.1.2. Măsurări fotometrice2.1.2.1. MetodăEșantioanele sunt supuse măsurărilor fotometrice înainte și după încercare. Măsurările fotometrice sunt efectuate cu o lampă etalon, în următoarele puncte:- B 50 L și 50 R pentru fasciculul de întâlnire al unui far cu lumină de întâlnire sau de întâlnire și de drum (B 50 R și 50 L în cazul farurilor pentru circulația pe stânga);- Emax (route) pentru fasciculul de drum al unui far cu lumină de drum sau cu lumină de întâlnire și de drum.2.1.2.2. RezultateDiferențele între valorile fotometrice măsurate înainte și după încercare pe fiecare eșantion nu trebuie să depășească 10 %, inclusiv toleranțele datorate procedurilor de măsurare fotometrică.2.2. Rezistența la agenți atmosferici și la agenți chimici2.2.1. Rezistența la agenți atmosfericiTrei eșantioane (dispersoare sau eșantioane de materiale) noi sunt expuse radiației unei surse cu o distribuție energetică spectrală similară cu cea a unui corp negru a cărui temperatură se situează între 5500 K și 6000 K. Între sursă și eșantioane se plasează filtre adecvate, pentru a reduce foarte mult radiațiile cu lungimea de undă mai mică de 295 nm și mai mare de 2500 nm. Iluminarea energetică la nivelul eșantioanelor trebuie să fie de 1200 W/m2±200 W/m2 pentru o perioadă suficient de mare încât energia luminoasă primită de acestea să fie egală cu 4500 MJ/m2±200 MJ/m2. În incintă, temperatura măsurată pe panoul negru plasat la nivelul eșantioanelor trebuie să fie de 50 °C ± 5 °C. Pentru a se asigura o expunere uniformă, eșantioanele trebuie să se rotească în jurul sursei de radiații cu o viteză cuprinsă între 1 și 5 tr/min.Eșantioanele sunt pulverizate cu apă distilată cu o conductivitate mai mică de 1 m/s și o temperatură de 23 °C ± 5 °C, în conformitate cu următorul ciclu:- pulverizare: 5 minute;- uscare: 25 minute.2.2.2. Rezistența la agenți chimiciDupă încercarea descrisă la punctul 2.2.1 de mai sus și după ce s-a efectuat măsurarea descrisă la punctul 2.2.3.1 de mai jos, suprafața exterioară a acestor trei eșantioane este supusă tratamentului descris la punctul 2.2.2.2, cu amestecul definit la punctul 2.2.2.1 de mai jos.2.2.2.1. Amestecul pentru încercareAmestecul pentru încercare este compus din 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % tetraclorură de etil, 12,5 % tricloretilenă și 6 % xilen (procentaj din volum).2.2.2.2. Aplicarea amestecului pentru încercareSe impregnează până la saturare o cârpă de bumbac (în conformitate cu standardul internațional ISO 105) cu amestecul definit la punctul 2.2.2.1 și se aplică, după cel mult 10 secunde, timp de 10 minute, pe suprafața exterioară a eșantionului, cu o presiune de 50 N/cm2 ce corespunde unei forțe de 100 N aplicate pe o suprafață de încercare de 14 mm × 14 mm.În timpul acestei perioade de 10 minute, tamponul din material este din nou impregnat cu amestecul de încercare astfel încât compoziția lichidului aplicat să rămână în continuare identică cu dozajul de încercare prescris.În timpul aplicării se admite compensarea presiunii exercitate pe eșantion pentru a evita fisurile cauzate de această presiune.2.2.2.3. SpălareLa sfârșitul aplicării amestecului de încercare, eșantioanele sunt uscate în aer liber, apoi spălate cu soluția descrisă la punctul 2.3 (rezistența la detergenți), la 23 °C ± 5 °C.Eșantioanele sunt apoi clătite cu grijă cu apă distilată care să nu conțină mai mult de 0,2 % impurități, la 23 °C ± 5 °C, apoi șterse cu o cârpă moale.2.2.3. Rezultate2.2.3.1. După încercarea de rezistență la agenți atmosferici, suprafața exterioară a eșantioanelor nu trebuie să prezinte nici fisuri, nici zgârieturi, nici exfolieri, nici deformări și media variațiilor coeficientului de transmisie– Δt =/T2măsurată pe cele trei eșantioane în conformitate cu procedura descrisă în apendicele 2 trebuie să fie mai mică sau egală cu 0,020 (Δtm ≤ 0,020).2.2.3.2. După încercarea de rezistență la agenți chimici, eșantioanele nu trebuie să prezinte urme de colorare chimică ce poate provoca o variație a difuziei fluxului Δd = (T5 – T4)/T2 măsurată pe cele trei eșantioane în conformitate cu procedura descrisă în apendicele 2 la prezenta anexă, a cărei valoare medie este mai mică sau egală cu 0,020 (Δdm ≤ 0,020).2.3. Rezistența la detergenți și la hidrocarburi2.3.1. Rezistența la detergențiSuprafața exterioară a trei eșantioane (dispersoare sau eșantioane de materiale), după ce a fost încălzită la 50 °C ± 5 °C, este scufundată timp de 5 minute într-un amestec menținut la 23 °C ± 5 °C și compus din 99 părți de apă distilată care nu conține mai mult de 0,02 % impurități și dintr-o parte de alchilarilsulfonat.La sfârșitul încercării, eșantioanele sunt uscate la 50 °C ± 5 °C. Suprafața eșantioanelor se curăță cu o cârpă umedă.2.3.2. Rezistența la hidrocarburiSuprafața exterioară a acestor trei eșantioane este frecată apoi ușor, timp de un minut, cu o bucată de material din bumbac impregnată cu un amestec compus din 70 % de n-heptan și 30 % de toluen (procentaj din volum), apoi uscată în aer liber.2.3.3. RezultateDupă efectuarea succesivă a acestor două încercări, variația coeficientului de transmisie Δt = (T2 – T3)/T2 măsurată pe cele trei eșantioane în conformitate cu procedura descrisă în apendicele 2 la prezenta anexă trebuie să aibă o valoare medie mai mică sau egală cu 0,020 (Δtm ≤ 0,010).2.4. Rezistența la deteriorarea mecanică2.4.1. Metoda de deteriorare mecanicăSuprafața exterioară a trei eșantioane (dispersoare) noi este supusă încercării de deteriorare mecanică uniformă prin metoda din apendicele 3 la prezenta anexă.2.4.2. RezultateDupă această încercare, variațiile:coeficientului de transmisie: Δt = (T2 – T3)/T2;difuziei: Δd = (T5 – T4)/T2sunt măsurate în conformitate cu procedura descrisă în apendicele 2 în zona definită la punctul 2.2.4.1.1 din prezentul regulament, iar valoarea lor medie pe cele trei eșantioane trebuie să fie astfel încât:Δtm ≤ 0,100;Δdm ≤ 0,050.2.5. Încercarea de adeziune a eventualelor acoperiri2.5.1. Pregătirea eșantionuluiO suprafață de 20 mm × 20 mm a acoperirii unui dispersor se taie cu o lamă sau cu un ac, astfel încât să se obțină un caroiaj format din pătrate de aproximativ 2 mm × 2 mm. Presiunea lamei sau a acului trebuie să fie suficientă pentru a tăia cel puțin acoperirea.2.5.2. Descrierea încercăriiSe utilizează o bandă adezivă cu forța de adeziune de 2 N/(cm lățime) ±20 %, măsurată în condițiile standard descrise în apendicele 4 la prezenta anexă. Această bandă adezivă, cu o lățime de minimum 25 mm, este presată pe suprafața pregătită în conformitate cu cerințele de la punctul 2.5.1 timp de cel puțin 5 minute.Apoi, capătul benzii adezive este supus unei sarcini, până la echilibrarea forței de adeziune pe suprafața în cauză de o forță perpendiculară pe această suprafață. În acest moment, banda este dezlipită cu o viteză constantă de 1,5 m/s ± 0,2 m/s.2.5.3. RezultateNu trebuie să se constate alterări vizibile ale suprafeței caroiate. Sunt admise alterări la intersecțiile caroiajului sau pe marginea inciziilor, cu condiția ca suprafața alterată să nu depășească 15 % din suprafața caroiată.2.6. Încercări ale farului complet care are încorporat un dispersor din material plastic2.6.1. Rezistența la deteriorarea mecanică a suprafeței dispersorului2.6.1.1. ÎncercăriDispersorul farului nr. 1 este supus încercării descrise la punctul 2.4.1 de mai sus.2.6.1.2. RezultateDupă încercare, rezultatele măsurărilor fotometrice efectuate pe far în conformitate cu prezentul regulament nu trebuie să fie mai mari de 130 % din valorile maxime prescrise pentru punctele B 50 L și HV, nici mai mici de 90 % din valoarea minimă prescrisă pentru punctul 75 R (în cazul farurilor destinate circulației pe stânga, punctele luate în considerare sunt B 50 R, HV și 75 L).2.6.2. Încercarea de adeziune a eventualei acopeririDispersorul farului nr. 2 este supus încercării descrise la punctul 2.5 de mai sus.3. CONTROLUL CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI3.1. În ceea ce privește materialele utilizate pentru fabricarea dispersoarelor, conformitatea cu prezentul regulament a farurilor de serie este admisă dacă:3.1.1. După încercarea de rezistență la agenți chimici și încercarea de rezistență la detergenți și la hidrocarburi, suprafața exterioară a eșantioanelor nu prezintă nici fisuri, nici exfolieri, nici deformări vizibile cu ochiul liber (a se vedea punctele 2.2.2, 2.3.1 și 2.3.2).3.1.2. După ce au fost supuse încercării descrise la punctul 2.6.1.1, valorile fotometrice în punctele de măsurare indicate la punctul 2.6.1.2 se încadrează în limitele prevăzute în regulamentul corespunzător pentru conformitatea producției.3.2. Dacă rezultatele încercărilor nu îndeplinesc cerințele, încercările sunt repetate pe un alt eșantion de far, prelevat la întâmplare.--------------------------------------------------Apendicele 1ORDINEA CRONOLOGICĂ A ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGAREA. Încercări pe materiale plastice (dispersoare sau eșantioane de materiale furnizate în temeiul punctului 2.2.4 din prezentul regulament)Încercări | Eșantioane | Dispersoare sau eșantioane de materiale | Dispersoare |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |1.1. | Măsurări fotometrice limitate (punctul 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |1.1.1. | Schimbare de temperatură (punctul 2.1.1) | | | | | | | | | | X | X | X | |1.1.2. | Măsurări fotometrice limitate (punctul 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |1.2.1. | Măsurarea coeficientului de transmisie | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | |1.2.2. | Măsurarea difuziei | X | X | X | | | | X | X | X | | | | |1.3. | Agenți atmosferici (punctul 2.2.1) | X | X | X | | | | | | | | | | |1.3.1. | Măsurarea coeficientului de transmisie | X | X | X | | | | | | | | | | |1.4. | Agenți chimici (punctul 2.2.2) | X | X | X | | | | | | | | | | |1.4.1. | Măsurarea difuziei | X | X | X | | | | | | | | | | |1.5. | Detergenți (punctul 2.3.1) | | | | X | X | X | | | | | | | |1.6. | Hidrocarburi (punctul 2.3.2) | | | | X | X | X | | | | | | | |1.6.1. | Măsurarea coeficientului de transmisie | | | | X | X | X | | | | | | | |1.7. | Deteriorare (punctul 2.4.1) | | | | | | | X | X | X | | | | |1.7.1. | Măsurarea coeficientului de transmisie | | | | | | | X | X | X | | | | |1.7.2. | Măsurarea difuziei | | | | | | | X | X | X | | | | |1.8. | Adeziune (punctul 2.5) | | | | | | | | | | | | | X |B. Încercări pe faruri complete (furnizate în temeiul punctului 2.2.3 din prezentul regulament)Încercări | Far complet |Eșantion nr. |1 | 2 |2.1. | Deteriorare (punctul 2.6.1.1) | X | |2.2. | Fotometrie (punctul 2.6.1.2) | X | |2.3. | Adeziune (punctul 2.6.2) | | X |--------------------------------------------------Apendicele 2METODA DE MĂSURARE A DIFUZIEI ȘI A TRANSMISIEI LUMINII1. APARATURĂ (a se vedea figura)Fasciculul unui colimator K cu semidivergența β/2 = 17,4 × 10-4 rd este diafragmat la 6 mm cu ajutorul diafragmei DT, în fața căreia este plasat suportul pentru eșantion.O lentilă convergentă acromatică L2, având aberațiile sferice corectate, conjugă diafragma DT cu receptorul R; diametrul lentilei L2 trebuie să fie astfel încât să nu diafragmeze lumina difuzată de eșantion într-un con cu semiunghiul la vârf β/2 = 14°.O diafragmă inelară DD cu unghiurile α0/2 = 1° și αmax/2 = 12° este plasată într-un plan focal imagine al lentilei L2.Partea centrală netransparentă a diafragmei este necesară pentru a elimina lumina care vine direct de la sursa luminoasă. Trebuie să fie posibilă înlăturarea părții centrale a diafragmei fasciculului luminos, astfel încât aceasta să revină exact la poziția sa inițială.Distanța L2 DT și lungimea focală F2 [1] a lentilei L2 trebuie să fie alese astfel încât imaginea diafragmei DT să acopere în întregime receptorul R.Pentru un flux incident inițial adus la 1000 unități, precizia absolută a fiecărei citiri trebuie să fie mai mare decât unitatea.2. MĂSURĂRITrebuie să fie efectuate următoarele citiri:Valoare citită | Cu eșantion | Cu partea centrală a DD | Mărimea reprezentată |T1 | nu | nu | fluxul incident măsurat inițial |T2 | da (înaintea încercării) | nu | fluxul transmis prin materialul nou, într-un câmp de 24 °C |T3 | da (după încercare) | nu | fluxul transmis prin materialul încercat într-un câmp de 24° |T4 | da (înaintea încercării) | da | fluxul difuzat prin materialul nou |T5 | Da (după încercare) | da | fluxul difuzat prin materialul de încercat |+++++ TIFF +++++[1] Pentru L2, se recomandă utilizarea unei distanțe focale de aproximativ 80 mm.--------------------------------------------------Apendicele 3METODA DE ÎNCERCARE PRIN PULVERIZARE1. ECHIPAMENT DE ÎNCERCARE1.1. Pistol pentru pulverizatSe utilizează un pistol pentru pulverizat, dotat cu o duză care are un diametru de 1,3 mm și care permite un debit al lichidului de 0,24 l/min ± 0,02 l/min, la o presiune de 6,0 bari – 0, + 0,5 bari.În aceste condiții de utilizare, trebuie să se obțină un jet cu diametrul de 170 mm ± 50 mm pe suprafața care trebuie degradată, situată la o distanță de 380 mm ± 10 mm de duză.1.2. Amestecul pentru încercareAmestecul pentru încercare este compus din:- nisip silicios cu duritatea 7 pe scara Mohr și o granulometrie cuprinsă între 0 mm și 0,2 mm, cu o distribuție practic normală, având un factor unghiular de 1,8 la 2;- apă, a cărei duritate nu depășește 205 g/m3, pentru un amestec în proporție de 25 g de nisip pentru 1 litru de apă.2. ÎNCERCARESuprafața exterioară a dispersoarelor farurilor este supusă, o dată sau de mai multe ori, acțiunii jetului de nisip, produs prin metodele și în condițiile descrise mai sus, acest jet fiind împrăștiat cvasiperpendicular pe suprafața de deteriorat.Deteriorarea este controlată cu ajutorul unuia sau a mai multor eșantioane de sticlă plasate ca referință în apropierea dispersoarelor de încercat. Amestecul este împrăștiat până când variația difuziei luminii pe eșantion (eșantioane) măsurată în conformitate cu metoda descrisă în apendicele la anexa 4, este astfel încât:/T2 = 0,0250 ± 0,0025Se pot utiliza mai multe eșantioane de referință pentru a verifica dacă întreaga suprafață de încercat a fost degradată omogen.--------------------------------------------------Apendicele 4ÎNCERCAREA DE ADEZIUNE A BENZII ADEZIVE1. SCOPPrezenta metodă are ca scop determinarea, în condiții standard, a forței liniare de adeziune a unei benzi adezive pe o placă de sticlă.2. PRINCIPIUSe măsoară forța necesară pentru a dezlipi o bandă adezivă de o placă de sticlă la un unghi de 90°.3. CONDIȚII ATMOSFERICE SPECIFICATEMediul ambiant trebuie să fie la 23 °C ± 5 °C și 65 % ±5 % umiditate relativă (RH).4. EPRUVETEÎnainte de încercare, se condiționează ruloul eșantion timp de 24 ore în atmosfera specificată (a se vedea punctul 3 de mai sus).Pentru fiecare rulou, se efectuează încercări pe 5 epruvete de 400 mm lungime. Epruvetele sunt prelevate după ce primele 3 înfășurări au fost îndepărtate.5. PROCEDURAÎncercarea se efectuează în atmosfera specificată la punctul 3.Se prelevează cele 5 epruvete derulând radial banda cu o viteză de aproximativ 300 mm/s, apoi acestea sunt aplicate în următoarele 15 secunde după cum urmează:Se aplică progresiv banda pe placa de sticlă printr-o mișcare ușoară de frecare longitudinală cu degetul, astfel încât să nu existe nici o bulă de aer între bandă și placa de sticlă, fără a exercita o presiune prea mare.Se lasă ansamblul să stea timp de 10 minute în condițiile ambiante specificate.Se dezlipește epruveta de pe placa de sticlă pe o lungime de aproximativ 25 mm, într-un plan perpendicular pe axa epruvetei.Se fixează placa și se rabatează la 90o extremitatea liberă a benzii. Se aplică o forță astfel încât linia de separare dintre placă și bandă să fie perpendiculară pe această forță și perpendiculară pe placă.Se trage de bandă pentru a o dezlipi cu o viteză de 300 m/s ±30 mm/s și se înregistrează forța necesară.6. REZULTATECele cinci valori obținute trebuie să fie aranjate în ordine, iar valoarea medie trebuie să fie reținută ca rezultat al măsurării. Această valoare trebuie să fie exprimată în newtoni pe centimetru de lățime a benzii.--------------------------------------------------ANEXA 7Cerințe minime privind eșantionarea efectuată de un inspector1. GENERALITĂȚI1.1. Cerințele de conformitate sunt considerate ca fiind îndeplinite din punct de vedere mecanic și geometric, în conformitate cu cerințele din prezentul regulament, dacă este cazul, dacă diferențele nu depășesc toleranțele inevitabile de fabricație.1.2. În ceea ce privește performanțele fotometrice, nu este contestată conformitatea farurilor de serie în cazul în care, în timpul încercării performanțelor fotometrice ale unui far ales la întâmplare și echipat cu o lampă cu incandescență etalon:1.2.1. nici o valoare măsurată nu se abate, în sens defavorabil, cu mai mult de 20 % de la valorile prescrise în prezentul regulament. Pentru valorile B 50 L (sau R) și zona III, abaterea maximă admisibilă este următoarea:B 50 L (sau R): 0,2 lucși, respectiv 20 %0,3 lucși, respectiv 30 %Zona III: 0,3 lucși, respectiv 20 %0,45 lucși, respectiv 30 %1.2.2. sau dacă1.2.2.1. pentru fasciculul de întâlnire, valorile prescrise în prezentul regulament sunt atinse în punctul HV (cu o toleranță de + 0,2 lucși ) și, în raport cu această dreaptă, în cel puțin un punct din fiecare regiune delimitată pe ecranul de măsurare (la 25 m), de un cerc cu raza de 15 cm în jurul punctelor B 50 L (sau R) (cu o toleranță de + 0,1 lucși), 75 R (sau L), 50 V, 25 R și 25 L, precum și pe toată suprafața zonei IV care nu este situată la mai mult de 22,5 cm deasupra liniei 25 R și 25 L;1.2.2.2. și dacă, pentru fasciculul de drum, punctul HV fiind situat în interiorul isoluxului 0,75 Emax, s-a respectat în cazul valorilor fotometrice, în orice punct de măsurare definit la punctul 6.3.2 din prezentul regulament, o toleranță de ± 20 % pentru valorile maxime și de –20 % pentru valorile minime. Nu se ține seama de marcajul de referință.1.2.3. Dacă rezultatele încercărilor descrise mai sus nu sunt conforme cu cerințele, se poate modifica poziția farului, cu condiția ca axa fasciculului să nu fie deplasată lateral cu mai mult de 1o spre dreapta sau spre stânga [1].1.2.4. Dacă rezultatele încercărilor descrise mai sus nu sunt conforme cu cerințele, farul este supus unei noi încercări, cu o altă lampă cu incandescență de serie.1.2.5. Nu se iau în considerare farurile care prezintă defecte evidente.1.2.6. Nu se ia în considerare marcajul de referință.1.3. Coordonatele cromatice trebuie să fie îndeplinite atunci când farul este echipat cu o lampă cu incandescență la temperatura de culoare conformă cu etalonul A. Caracteristicile fotometrice ale unui far care emite o lumină galben-selectiv trebuie înmulțite cu 0,84, atunci când este echipat cu o lampă cu incandescență incoloră.2. PRIMA EȘANTIONARELa prima eșantionare, se aleg la întâmplare patru faruri. Primul și al treilea eșantion sunt marcate cu litera A, iar al doilea și al patrulea eșantion cu litera B.2.1. Conformitatea nu este contestată.2.1.1. După efectuarea procedurii de prelevare indicată în figura 1 din prezenta anexă, conformitatea farurilor de serie nu este contestată în cazul în care abaterile valorilor măsurate pe faruri, în sens defavorabil, sunt următoarele:2.1.1.1. eșantion A.A1 : pentru un far 0 %pentru celălalt far nu mai mult de 20 %A2 : pentru ambele faruri peste 0 %dar nu mai mult de 20 %se trece la eșantionul B2.1.1.2. eșantion BB1 : pentru ambele faruri 0 %2.1.2. sau în cazul în care sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2 pentru eșantionul A.2.2. Conformitatea este contestată.2.2.1. După efectuarea procedurii de prelevare indicată în figura 1 din prezenta anexă, conformitatea farurilor de serie este contestată și i se cere producătorului să își pună producția în conformitate cu cerințele, în cazul în care abaterile valorilor măsurate pe faruri sunt următoarele:2.2.1.1. eșantion AA3 : pentru un far nu mai mult de 20 %pentru celălalt far mai mult de 20 %dar nu mai mult de 30 %2.2.1.2. eșantion BB2 : în cazul A2, pentru un far mai mult de 0 %dar nu mai mult de 20 %pentru celălalt far, nu mai mult de 20 %B3 : în cazul A2, pentru un far 0 %pentru celălalt far mai mult de 20 %dar nu mai mult de 30 %2.2.2. sau în cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2 pentru eșantionul A.2.3. Retragerea omologăriiConformitatea este contestată și se aplică punctul 13 în cazul în care, după efectuarea procedurii de prelevare indicate în figura 1 din prezenta anexă, abaterile valorilor măsurate pe faruri sunt următoarele:2.3.1. eșantion AA4 : pentru un far nu mai mult de 20 %pentru celălalt far mai mult de 30 %A5 : pentru ambele faruri mai mult de 20 %2.3.2. eșantion B:B4 : în cazul A2, pentru un far mai mult de 0 %dar nu mai mult de 20 %pentru celălalt far mai mult de 20 %B5 : în cazul A2, pentru ambele faruri mai mult de 20 %B6 : în cazul A 2, pentru un far 0 %pentru celălalt far peste 30 %2.3.3. sau în cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2 pentru eșantioanele A și B.3. A DOUA PRELEVAREÎn cazul eșantioanelor A3, B2 și B3, trebuie să se efectueze o nouă prelevare, alegând un al treilea eșantion C, compus din două faruri, și un al patrulea eșantion D, compus din două faruri, alese din stocul produs după punerea în conformitate, în cele două luni de la notificare.3.1. Conformitatea nu este contestată.3.1.1. După efectuarea procedurii de prelevare indicate în figura 1 din prezenta anexă, conformitatea farurilor de serie nu este contestată, în cazul în care abaterile valorilor măsurate pe faruri sunt următoarele:3.1.1.1. eșantion CC1 : pentru un far 0 %pentru celălalt far nu mai mult de 20 %C2 : pentru ambele faruri mai mult de 0 %dar nu mai mult de 20 %se trece la eșantionul D3.1.1.2. eșantion DD1 : în cazul C2, pentru ambele faruri 0 %3.1.2. sau în cazul în care sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2 pentru eșantionul C.3.2. Conformitatea este contestată.3.2.1. După efectuarea procedurii de prelevare indicată în figura 1 din prezenta anexă, conformitatea farurilor de serie este contestată și i se cere producătorului să își pună producția în conformitate cu cerințele, în cazul în care abaterile valorilor măsurate pe faruri sunt următoarele:3.2.1.1. eșantion DD2 : în cazul C2, pentru un far mai mult de 0 %dar nu mai mult de 20 %pentru celălalt far nu mai mult de 20 %3.2.1.2. sau în cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2. pentru eșantionul C.3.3. Retragerea omologăriiConformitatea este contestată și se aplică punctul 14 dacă, după efectuarea procedurii de prelevare indicată în figura 1 din prezenta anexă, abaterile valorilor măsurate pe faruri sunt următoarele:3.3.1. eșantion CC3 : pentru un far nu mai mult de 20 %pentru celălalt far mai mult de 20 %C4 : pentru ambele faruri mai mult de 20 %3.3.2. eșantion DD3 : în cazul C2pentru un far 0 % sau mai mult de 0 %pentru celălalt far mai mult de 20 %3.3.3. sau în cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile enunțate la punctul 1.2.2 pentru eșantioanele C și D nu sunt îndeplinite.4. MODIFICAREA POZIȚIEI VERTICALE A LINIEI DE SEPARAREPentru a verifica schimbarea poziției verticale a liniei de separare sub efectul căldurii, se aplică următoarea metodă:După prelevarea eșantioanelor în conformitate cu figura 1, un far din eșantionul A este supus încercărilor în conformitate cu procedura prevăzută la punctul 2.1 din anexa 4, după ce a fost supus de trei ori consecutiv ciclului definit în punctul 2.2.2 din anexa 4.Farul este considerat acceptabil dacă Dr nu depășește 1,5 mrad.Dacă această valoare depășește 1,5 mrad, fără a depăși 2 mrad, al doilea far din eșantionul A este supus încercării, după care media valorilor absolute înregistrate pentru ambele eșantioane nu trebuie să depășească 1,5 mrad.Totuși, dacă această valoare de 1,5 mrad nu este respectată pentru eșantionul A, ambele faruri din eșantionul B sunt supuse aceleiași proceduri, iar valoarea Dr pentru fiecare dintre ele nu trebuie sădepășească 1,5 mrad.Figura 12 dispozitive2 dispozitivePrima prelevare4 dispozitive alese la întâmplare și repartizate între eșantioanele A și BSFÂRȘITse trece la eșantionul BSFÂRȘITPunerea în conformitateproducătorul trebuie să își pună producția în conformitate cu cerințeleRezultate posibile ale încercărilor pe eșantionul DRezultate posibile ale încercărilor pe eșantionul BRezultate posibile ale încercărilor pe eșantionul A2 dispozitive2 dispozitiveA doua prelevare4 dispozitive alese la întâmplare și repartizate între eșantioanele C și DSFÂRȘITse trece la eșantionul BRezultate posibile ale încercărilor pe eșantionul CSFÂRȘITse trece la punerea în conformitateRetragerea omologăriiAbaterea maximă în % în sens defavorabil, în raport cu valorile limită+++++ TIFF +++++[1] A se vedea nota de subsol corespunzătoare din textul regulamentului.--------------------------------------------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Anunţ juridic important
 |
 22001D0113
 Jurnalul Oficial L 322 , 06/12/2001 p. 0025 - 0025 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 LV.ES capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 MT.ES capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 PL.ES capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 SK.ES capitol 11 volum 06 p. 295 - 295 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 06 p. 295 - 295
 Decizia nr. 113/2001 a Comitetului mixt al SEEdin 28 septembrie 2001de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 91/2001 a Comitetului mixt al SEE din 13 iulie 2001 [1].(2) Decizia 2001/171/CE a Comisiei din 19 februarie 2001 de stabilire a condițiilor derogatorii pentru ambalajele din sticlă de la nivelul concentrației de metale grele stabilit prin Directiva 94/62/CE privind ambalajele și deșeurile din ambalaje [2], trebuie să fie încorporată în acord,DECIDE:Articolul 1După punctul 7c (Decizia 1999/177/CE a Comisiei) din capitolul XVII al Anexei II la acord se inserează următorul punct:"7d. 32001 D 0171: Decizia 2001/171/CE a Comisiei din 19 februarie 2001 de stabilire a condițiilor derogatorii pentru ambalajele din sticlă de la nivelul concentrației de metale grele stabilit prin Directiva 94/62/CE privind ambalajele și deșeurile din ambalaje (JO L 62, 2.3.2001, p. 20)."Articolul 2Textele Deciziei 2001/171/CE a Comisiei în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicată în Suplimentul SEE al Jurnalului Oficial al Comunităților Europene, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 29 septembrie 2001, cu condiția efectuării tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE [***].Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 28 septembrie 2001.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleE. Bull[1] JO L 251, 20.9.2001, p. 17.[2] JO L 62, 2.3.2001, p. 20.[***] Nu sunt indicate cerințe constituționale.--------------------------------------------------