type: legislation

text:
 |
 52013PC0937
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo dėl perėjimo prie Sąjungos kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 260/2012 /* COM/2013/0937 final - 2013/0449 (COD) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1. Pasiūlymo aplinkybės
 Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
 Reglamentu (ES)
 Nr. 260/2012 nustatomi kredito pervedimų ir tiesioginio debeto
 operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai; iš esmės jis
 yra svarbus bendros mokėjimų eurais erdvės (SEPA)
 įgyvendinimo elementas. Tame reglamente kaip galutinis terminas euro
 zonoje nustatyta 2014 m. vasario 1 d., kai nacionalinės ir Europos vidaus
 kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijos eurais turėtų
 tapti SEPA kredito pervedimais (angl. SCT) ir SEPA tiesioginio debeto
 operacijomis (angl. SDD).
 Remiantis naujausiais Europos Centrinio Banko
 (ECB) statistiniais duomenimis, bendras perėjimo prie SCT rodiklis euro
 zonoje nuo 59,87 % 2013 m. spalio mėn. išaugo iki 64,1 %
 lapkričio mėn., o bendras perėjimo prie SDD rodiklis nuo
 11,52 % spalio mėn. išaugo iki 26 % lapkričio mėn.
 Nepaisant Komisijos daugkartinių pastangų didinti valstybių
 narių kompetentingų institucijų informuotumą ir Europos
 Centrinio Banko reikšmingų su perėjimu prie SEPA susijusių
 kampanijų daugelyje valstybių narių, mažosios bei vidutinės
 įmonės (MVĮ), mažos viešosios valdžios institucijos ir vietos
 valdžios institucijos tebėra mažiausiai pasirengusios faktiškai pereiti
 prie SEPA. Neatrodo, kad MVĮ skirtos bankų sektoriaus komunikacijos
 pastangos ir nacionalinės informavimo kampanijos būtų
 turėjusios planuotą ar bent planuoto masto poveikį.
 Turint omenyje lėtą
 perėjimą prie SCT kai kuriose valstybėse narėse ir prie SDD
 daugelyje valstybių narių, labai mažai tikėtina, kad prie SEPA
 bus galutinai pereita 2014 m. vasario 1 d. Tačiau, atsižvelgdami į
 šį teisinį terminą, bankai ir kiti mokėjimo paslaugų
 teikėjai nuo tos datos tikriausiai atsisakys vykdyti senos formos mokėjimus,
 neatitinkančius SEPA taisyklių. Kol nebus visiškai pereita prie SCT
 ir SDD, negalima atmesti galimybės, kad bus mokėjimo incidentų,
 dėl kurių vėluotų mokėjimai arba būtų rinkos
 veikimo sutrikimų. Tai galėtų paveikti visus mokėjimo
 paslaugų vartotojus, visų pirma MVĮ ir vartotojus.
 Turint omenyje šią didelę
 teisinę problemą ir galimai rimtas pasekmes piliečiams bei
 įmonėms, Komisija siūlo iš dalies pakeisti Reglamentą (ES)
 Nr. 260/2012, įvedant tęstinumo nuostatą, kuri leistų bankams
 ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams ir po 2014 m. vasario 1
 d. ribotą 6 mėnesių laikotarpį pagal savo senąsias
 mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, toliau vykdyti SEPA
 taisyklių neatitinkančius mokėjimus. Aiškus pranešimas apie
 tokį dalinį pakeitimą mokėjimo paslaugų vartotojams
 suteiks tikrumo, kad jų mokėjimai bus toliau vykdomi po 2014 m.
 vasario 1 d., ir šalims, kurios dar neperėjo prie SEPA, sudarys
 sąlygas kuo greičiau tai padaryti. Pats galutinis terminas
 nekeičiamas, o tęstinumo nuostata – išimtinė vienkartinė
 priemonė. Kad ir kaip bebūtų, dabartines informavimo kampanijas
 apie perėjimą prie SEPA reikėtų tęsti. Tęstinumo
 laikotarpio pabaigoje Komisija imsis visų būtinų veiksmų
 siekdama užtikrinti visišką ES teisės taikymą valstybėse
 narėse.
 2013 m. gruodžio 19 d. dėl šios
 iniciatyvos konsultuotasi su SEPA aukšto lygio susitikimo dalyviais, t. y.
 Europos Centrinio Banko aukšto lygio atstovais ir Eurosistemos centrinių
 bankų valdybų nariais.
 Atsižvelgiant į šias priežastis ir į
 labai trumpą iki 2014 m. vasario 1 d. likusį
 laikotarpį, Europos Parlamentas ir Taryba šį reglamentą
 turėtų priimti skubos tvarka ir jis turėtų įsigalioti
 nedelsiant. Šis reglamentas būtinas, kad būtų išvengta teisinio
 netikrumo bankams ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams, taip
 pat įmonėms ir vartotojams, nes Reglamentu (ES) Nr. 260/2012
 mokėjimo paslaugų teikėjai būtų įpareigoti po šio
 termino atsisakyti vykdyti SEPA reikalavimų neatitinkančius
 mokėjimus eurais. Skubos tvarka nepriėmus siūlomo reglamento,
 nuo 2014 m. vasario 1 d. galėtų kilti didelė teisinė ir
 techninė su mokėjimo operacijomis susijusi rizika.
 Bendrosios aplinkybės
 Reglamentas (ES) Nr. 260/2012
 įsigaliojo 2012 m. kovo 31 d., taigi rinkos dalyviai savo mokėjimo
 procesams pritaikyti prie SEPA reikalavimų, susijusių su SCT ir SDD,
 turėjo dvejus metus. Per tuos dvejus metus Komisija ir ECB kartu su
 nacionalinėmis valdžios institucijomis atidžiai stebėjo perėjimo
 prie SEPA pažangą. ECB periodiškai skelbė perėjimo prie SEPA
 pažangos ataskaitas. Įvyko keletas SEPA tarybos posėdžių,
 kuriuose perėjimo prie SEPA pažangą Komisija aptarė tiek su
 mokėjimų rinkos paslaugų teikėjų, tiek su jų
 vartotojų atstovais, pabrėždama aktyvesnių komunikacijos su
 mokėjimo paslaugų teikėjais ir visų kategorijų
 mokėjimo paslaugų vartotojais (įmonėmis, įskaitant
 MVĮ, viešosios valdžios institucijomis, vartotojais ir kt.) pastangų
 poreikį. 2012 m. kovo 30 d. Komisija surengė specialų Reglamento
 (ES) Nr. 260/2012 aiškinimo seminarą su SEPA tarybos techniniais
 ekspertais, o 2013 m. liepos 12 d. – su valstybių narių atstovais.
 2013 m. balandžio 17 d. Komisija taip pat surinko SEPA klausimų
 techninių ekspertų grupę. Be to, Komisija pažangą
 aptarė ir dukart per metus vykstančiame ES SEPA forume, ir
 Mokėjimų komitete su valstybių narių atstovais. Perėjimas
 prie SEPA periodiškai įtraukiamas į daugelio techninių ECB
 susitikimų su nacionalinių centrinių bankų atstovais
 darbotvarkę, taip pat kai kurių forumų su bankų sektoriaus
 atstovais darbotvarkę.
 Atsižvelgdama į 2013 m. kovo
 mėn. perėjimo prie SEPA ataskaitoje ECB paskelbtus žemus
 perėjimo prie SEPA rodiklius, 2013 m. gegužės 14 d. ECOFIN taryba
 priėmė išsamias Tarybos išvadas, kuriose pabrėžiama
 perėjimo prie SEPA svarba ir valstybės narės bei rinkos dalyviai
 raginami atitinkamomis priemonėmis aktyviai remti ir spartinti
 perėjimo prie SEPA procesą. Vadovaujantis ECOFIN išvadomis, 2013 m.
 gegužės 15 d. finansų ministrams ir nacionalinių centrinių
 bankų vadovams išsiųstas bendras Komisijos ir ECB raštas, kuriame
 taip pat pabrėžiama perėjimo prie SEPA svarba ir būtinybė
 skubiai imtis veiksmų nacionaliniu lygmeniu.
 2. Konsultacijų su
 suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimų rezultatai
 2.1. Šio pasiūlymo perdavimas
 nacionaliniams parlamentams
 Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami
 teisės aktų projektai, įskaitant Komisijos pasiūlymus, turi
 būti perduoti nacionaliniams parlamentams pagal Protokolą
 (Nr. 1) dėl nacionalinių parlamentų vaidmens Europos
 Sąjungoje, pridėtą prie Sutarčių.
 Pagal protokolo 4 straipsnį nuo
 teisės akto projekto pateikimo nacionaliniams parlamentams iki jo
 įtraukimo į preliminarią Tarybos posėdžių
 darbotvarkę jam priimti arba pozicijai priimti pagal teisėkūros
 procedūrą turi praeiti aštuonios savaitės.
 Vis dėlto pagal 4 straipsnį išimtys
 įmanomos skubos atvejais, kurių motyvai nurodomi Tarybos akte arba
 pozicijoje. Komisija ragina Europos Parlamentą ir Tarybą šį
 pasiūlymą apsvarstyti ypatingos skubos tvarka dėl pirmiau
 minėtų priežasčių.
 2.2. Konsultacijos su kitomis
 suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas
 Atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio
 mėn. ECB paskelbtus žemus perėjimo prie SEPA rodiklius, Komisija ir
 ECB išanalizavo visiško perėjimo prie SEPA 2014 m. vasario 1 d.
 tikimybę. Pripažinta, kad tai būtų labai mažai tikėtina,
 nors keletas didelių mokėjimo paslaugų vartotojų, pvz.,
 daug mokėjimo operacijų atliekančios komunalinių
 paslaugų bendrovės, nurodė planuojantys prie SEPA pereiti
 artėjant galutiniam terminui.
 Nors ir sunku įvertinti, kiek rinkos
 dalyvių iki teisinio galutinio termino neatitiks SEPA taisyklių,
 aišku, kad perėjimo konkrečiai prie SDD rodikliai niekaip nebus
 artimi 100 %.
 Tikėtina, kad bankai ir kiti
 mokėjimo paslaugų teikėjai nuo 2014 m. vasario 1 d. atsisakys
 vykdyti SEPA taisyklių neatitinkančius mokėjimus. Didžiausia
 neperėjimo prie SEPA rizika susijusi su MVĮ, iš kurių dauguma
 dar nėra perėjusios prie SEPA. Atsižvelgdamas į šią
 riziką, ECB išanalizavo galimus scenarijus, jų poveikį ir
 situacijos ištaisymo galimybes. Mokėjimo paslaugų teikėjai
 techniškai galėtų toliau vykdyti taisyklių neatitinkančius
 mokėjimus naudodami senąsias schemas. Be to, rinkos dalyviai, kurie
 dar neatitinka SEPA taisyklių, turėtų būti nustatyti ir
 tinkamai informuoti, kaip efektyviai pereiti prie SEPA.
 Nors rinkos dalyviams su priežiūros
 institucijų parama techniškai įmanoma įgyvendinti tarpinius
 sprendimus galimoms perėjimo prie SEPA problemoms įveikti po 2014 m.
 vasario 1 d., kyla tikra rizika, kad ši nepriimtina situacija sukels
 painiavą ir vartotojams, ir kitiems mokėjimo paslaugų
 vartotojams, taip pat teisinį netikrumą mokėjimo paslaugų
 teikėjams, dirbantiems su rinkos dalyviais, (dar) neįgyvendinusiais
 šių tarpinių sprendimų. Tarp taisyklių
 neatitinkančių rinkos dalyvių yra daug MVĮ. Tai, kad po
 2014 m. vasario 1 d. bankai galimai nevykdys jų senos formos mokėjimų,
 taip pat galėtų pakenkti visos euro sistemos reputacijai. Mažai
 tikėtina, kad tarpiniai sprendimai, net jei jie ir techniškai
 įmanomi, bus įgyvendinti laiku.
 Siekiant išvengti nebūtinų
 mokėjimo sutrikimų dėl SEPA taisyklių neatitikimo ir
 užtikrinti teisinį tikrumą visiems rinkos dalyviams, Komisijos
 nuomone, yra pagrindo siūlyti leisti, kad ribotą 6 mėnesių
 laikotarpį po 2014 m. vasario 1 d., šalia SCT ir SDD schemų,
 egzistuotų nacionalinės senosios sistemos. Tokio pereinamojo
 laikotarpio trukmė turėtų būti proporcinga. Būtų
 siekiama išlaikyti spaudimą rinkos dalyviams pereiti prie SEPA kuo
 greičiau, kartu užtikrinant teisinį tikrumą ir tai, kad
 mokėjimo paslaugų teikėjų sąnaudos, susijusios su
 tolesniu lygiagrečiu abiejų mokėjimo sistemų naudojimu, būtų
 ribotos. Tie mokėjimo paslaugų teikėjai, kurie jau perėjo prie
 SCT ir SDD, gali apsvarstyti galimybę teikti konversijos paslaugas rinkos
 dalyviams, kurie prie SEPA dar neperėjo. Pereinamuoju laikotarpiu
 valstybės narės neturėtų taikyti sankcijų
 mokėjimo paslaugų teikėjams, vykdantiems taisyklių
 neatitinkančius mokėjimus, ir mokėjimo paslaugų
 vartotojams, kurie dar nėra (visiškai) perėję prie SEPA.
 Nustačius išimtinį ir
 vienintelį papildomą laikotarpį, per kurį būtų
 toleruojamas senos formos mokėjimų vykdymas, taip pat bus sudarytos
 sąlygos laipsniškai pereiti prie SEPA. Atsižvelgdami į
 artėjantį terminą, keletas didesnių komunalinių
 paslaugų teikėjų nurodė, kad prie SEPA pereis artėjant
 dabartiniam galutiniam 2014 m. vasario 1 d. terminui. Dėl to gali susidaryti
 tam tikrų trukdžių, visų pirma kalbant apie mokėjimo paslaugų
 teikėjus ir programinės įrangos pardavėjus, kurie gali
 turėti tam tikrų pajėgumo suvaržymų.
 Turint omenyje dabartinius perėjimo prie
 SEPA duomenis ir numatomą jo tempą, tinkamu laikomas 6
 mėnesių tęstinumo laikotarpis iki 2014 m. rugpjūčio 1
 d. Šiuo laikotarpiu Komisija ir ECB kartu su nacionalinėmis valdžios
 institucijomis toliau atidžiai stebės perėjimo prie SEPA procesą
 ir bus pasirengę prireikus imtis papildomų priemonių.
 Prie šio pasiūlymo nepridedamas atskiras
 poveikio vertinimas, nes jau atliktas Reglamento (ES) Nr. 260/2012 poveikio
 vertinimas. Šiuo pasiūlymu nekeičiama reglamento esmė ir
 įmonėms nenustatoma naujų įpareigojimų. Juo siekiama
 tik nustatyti pereinamąjį laikotarpį po reglamento 6 straipsnio
 1 ir 2 dalyse nustatytos galutinės datos, kad būtų išvengta
 teisinio netikrumo priežiūros institucijoms, mokėjimo paslaugų teikėjams,
 įmonėms ir vartotojams.
 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai
 Komisija siūlo iš dalies pakeisti
 Reglamentą (ES) Nr. 260/2012, įvedant tęstinumo nuostatą,
 kuri leis bankams ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams iki
 2014 m. rugpjūčio 1 d. pagal šiuo metu esamas senąsias
 mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, toliau vykdyti taisyklių
 neatitinkančius mokėjimus. Šiuo pakeitimu užtikrinama, kad rinkos
 dalyviai, nepasirengę SEPA iki 2014 m. vasario 1 d., galėtų
 toliau atlikti mokėjimus ir kad vartotojai nepatirtų nepatogumų.
 Pasiūlyme numatoma, kad pakeitimas
 taikomas nuo 2014 m. sausio 31 d. Ši nuostata taip pat sudaro taikymo atgaline
 data sąlygas, jei Europos Parlamentas ir Taryba pasiūlymą
 priimtų ne iki vasario 1 d., bet vėliau. Taip bus išvengta
 teisėkūros spragos nuo 2014 m. vasario 1 d., dėl kurios kiltų
 teisinis netikrumas.
 Šio pereinamojo laikotarpio nustatymas
 senosioms sistemoms pakeisti turėtų būti laikomas išimtine
 priemone, kurios galiojimas nebebus pratęstas. Todėl, nepažeidžiant
 įvairių Reglamento (ES) Nr. 260/2012 16 straipsnyje
 nustatytų išimčių, visi rinkos dalyviai SEPA reikalavimus turi
 atitikti iki 2014 m. rugpjūčio 1 d.
 4. Poveikis biudžetui
 Reglamentas neturi poveikio Komisijos
 biudžetui.
 2013/0449 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo dėl perėjimo prie Sąjungos
 kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų iš dalies
 keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 260/2012
 (Tekstas svarbus EEE)
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl
 Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114
 straipsnį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 teisėkūros procedūra priimamo
 akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
 socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
 atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko
 nuomonę,[2]
 laikydamiesi įprastos
 teisėkūros procedūros[3],
 kadangi:
 (1) kartu su Europos Parlamento
 ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 924/2009[4]
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 260/2012[5] yra svarbus bendros mokėjimų eurais erdvės (SEPA),
 kurioje nėra skirtumo tarp nacionalinių ir tarptautinių
 mokėjimų eurais, užbaigimo elementas. Pagrindinis Reglamento (ES)
 Nr. 260/2012 tikslas – perėjimas nuo nacionalinių kredito
 pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų schemų prie SEPA
 kredito pervedimų (angl. SCT) ir SEPA tiesioginio debeto operacijų
 (angl. SDD) schemų, inter alia, suteikiant Sąjungos
 piliečiams unikalų tarptautinį banko sąskaitos numerį
 (IBAN), kurį galima naudoti visiems SEPA kredito pervedimams ir
 tiesioginio debeto operacijoms eurais atlikti;
 (2) Reglamente (ES) Nr. 260/2012
 numatyta, kad prie SEPA bus pereita iki 2014 m. vasario 1 d., siekiant
 mokėjimo paslaugų teikėjams ir mokėjimo paslaugų
 vartotojams suteikti pakankamai laiko pritaikyti savo procesus prie techninių
 reikalavimų, susijusių su perėjimu prie SCT ir SDD;
 (3) nuo Reglamento (ES) Nr.
 260/2012 priėmimo Komisija ir Europos Centrinis Bankas atidžiai
 stebėjo perėjimo prie SEPA pažangą. Surengta keletas
 susitikimų su valstybių narių, nacionalinių valdžios
 institucijų ir rinkos dalyvių atstovais. Remdamasis nacionalinių
 centrinių bankų surinktais mokėjimo duomenimis, Europos
 Centrinis Bankas periodiškai skelbė perėjimo prie SEPA pažangos
 ataskaitas. Tos ataskaitos rodo, kad kai kurių euro zonos valstybių
 narių perėjimo prie SCT rodikliai šiuo metu artėja prie
 100 %. Didžioji dauguma mokėjimo paslaugų teikėjų
 pranešė, kad jie jau atitinka SEPA taisykles. Tačiau keliose kitose
 valstybėse narėse perėjimo prie SEPA rodikliai neatitinka lūkesčių.
 Tai ypač aktualu SDD;
 (4) 2013 m. gegužės
 mėn. išvadose[6] ECOFIN taryba dar kartą pabrėžė perėjimo prie SEPA
 svarbą. Atkreiptas dėmesys, kad perėjimas prie SEPA toli gražu
 nebaigtas ir kad, siekiant laiku pereiti prie SEPA, visiems rinkos dalyviams
 reikės imtis neatidėliotinų pastangų. Priimtas veiksmų
 planas, kuriame prekiautojai, įmonės, MVĮ ir viešosios valdžios
 institucijos raginami neatidėliojant imtis konkrečių
 vidinių veiksmų, būtinų savo procesams pritaikyti ir
 klientams pranešti savo IBAN;
 (5) nepaisant didelių
 Europos Centrinio Banko, valstybių narių, jų nacionalinių
 valdžios institucijų ir įvairių rinkos dalyvių
 pastangų pastaraisiais mėnesiais, naujausi statistiniai duomenys
 rodo, kad bendras perėjimo prie SEPA kredito pervedimų (SCT) rodiklis
 euro zonoje nuo 40 % birželio mėn. teišaugo iki maždaug 64 %
 lapkričio mėn., o bendras perėjimo prie SEPA tiesioginio debeto
 operacijų (SDD) rodiklis tepasiekė 26 %. Nors nacionaliniai
 duomenys rodo didelę pažangą keliose valstybėse narėse, vis
 dar yra svarbi gerokai nuo planuojamų perėjimo rodiklių atsiliekančių
 valstybių narių grupė. Todėl, atsižvelgiant į
 dabartinį lėtą perėjimą prie SEPA tose valstybėse
 narėse, labai mažai tikėtina, kad visi rinkos dalyviai atitiks SEPA
 taisykles iki 2014 m. vasario 1 d.;
 (6) nuo 2014 m. vasario 1 d.
 bankai ir kiti mokėjimo paslaugų teikėjai dėl teisinių
 įpareigojimų turės atsisakyti vykdyti SEPA taisyklių
 neatitinkančius kredito pervedimus ar tiesioginio debeto operacijas, nors
 techniškai jie galėtų vykdyti tuos mokėjimus toliau naudodami
 esamas senąsias mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, kaip yra
 šiuo metu. Jei nebus visiškai pereita prie SCT ir SDD, gali pasitaikyti su
 mokėjimais susijusių incidentų, dėl kurių tie
 mokėjimai vėluotų. Tai galėtų paveikti visus mokėjimo
 paslaugų vartotojus ir visų pirma MVĮ bei vartotojus;
 (7) labai svarbu išvengti
 nebūtinų mokėjimo sutrikimų dėl to, kad iki 2014 m.
 vasario 1 d. ne visiškai pereita prie SEPA. Todėl mokėjimo
 paslaugų teikėjams reikėtų leisti ribotą laiką
 toliau vykdyti mokėjimo operacijas naudojant senąsias schemas, šalia
 SCT ir SDD schemų, kaip jie tai daro šiuo metu. Todėl
 reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kuris
 sudarytų sąlygas toliau lygiagrečiai vykdyti skirtingų
 formatų mokėjimus. Turint omenyje dabartinius perėjimo prie SEPA
 duomenis ir numatomą jo tempą, tinkamu laikomas vienintelis
 papildomas pereinamasis 6 mėnesių laikotarpis. SEPA taisyklių
 neatitinkančių senųjų sistemų tęstinumo nuostata
 turėtų būti laikoma išimtine priemone ir dėl to galioti kuo
 trumpiau, nes greitai ir visapusiškai pereiti prie SEPA yra būtina
 siekiant užtikrinti visą integruotos mokėjimų rinkos naudą.
 Be to, svarbu apriboti laiką, kurį mokėjimo paslaugų
 teikėjai patirs sąnaudų, susijusių su tolesniu
 senųjų mokėjimo schemų naudojimu lygiagrečiai su SEPA
 sistema. Mokėjimo paslaugų teikėjai, kurie jau visiškai
 perėjo prie SEPA, gali apsvarstyti galimybę šiuo pereinamuoju
 laikotarpiu teikti konversijos paslaugas mokėjimo paslaugų
 vartotojams, kurie prie SEPA dar neperėjo. Pereinamuoju laikotarpiu
 valstybės narės neturėtų taikyti sankcijų mokėjimo
 paslaugų teikėjams, vykdantiems taisyklių neatitinkančius
 mokėjimus, ir mokėjimo paslaugų vartotojams, kurie dar nėra
 perėję prie SEPA;
 (8) keli dideli tiesioginio
 debeto priemonių vartotojai jau nurodė planuojantys prie SEPA pereiti
 artėjant galutiniam terminui. Tų perėjimo prie SEPA
 projektų atidėjimas galėtų sukelti laikiną
 įtampą, susijusią su atitinkamų įmonių
 gaunamų mokėjimų ir pinigų srautais, o kartu ir likvidumu.
 Dėl plataus masto vėlyvo perėjimo prie SEPA taip pat
 galėtų susidaryti tam tikrų trukdžių, visų pirma
 kalbant apie bankus ir programinės įrangos pardavėjus, kurie
 gali turėti tam tikrų pajėgumo suvaržymų. Papildomas
 laikotarpis naujajai sistemai įvesti sudarytų sąlygas tai
 padaryti ne taip koncentruotai. Rinkos dalyviai, kurie dar nepradėjo
 įgyvendinti būtinų pakeitimų, kad būtų laikomasi
 SEPA taisyklių, raginami kuo greičiau tai padaryti. Rinkos dalyviai,
 kurie jau pradėjo keisti savo mokėjimo procesus, vis dėlto turėtų
 perėjimą užbaigti kuo greičiau;
 (9) atsižvelgiant į
 bendrą tikslą koordinuotai ir integruotai pereiti prie SEPA,
 tikslinga pereinamąjį laikotarpį taikyti ir SCT, ir SDD.
 Skirtingi pereinamieji laikotarpiai SCT ir SDD sukeltų painiavą
 vartotojams, mokėjimo paslaugų teikėjams, MVĮ ir kitiems
 mokėjimo paslaugų vartotojams;
 (10) teisinio tikrumo sumetimais ir
 siekiant išvengti Reglamento (ES) Nr. 260/2012 netaikymo, būtina, kad
 šis reglamentas įsigaliotų skubiai ir būtų taikomas nuo
 2014 m. sausio 31 d.;
 (11) todėl Reglamentas (ES)
 Nr. 260/2012 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 REGLAMENTĄ:
 1 straipsnis
 Reglamento (ES) Nr. 260/2012 16 straipsnio 1
 dalis pakeičiama taip:
 „1. Nepaisant 6 straipsnio 1 ir 2 dalių, iki
 2014 m. rugpjūčio 1 d. MPT gali toliau vykdyti tokių
 formatų mokėjimo operacijas eurais, kurie skiriasi nuo formatų,
 reikalingų SEPA kredito pervedimams ir SEPA tiesioginio debeto operacijoms
 vykdyti.
 Valstybės narės taisykles dėl
 sankcijų, nustatytų pagal 11 straipsnį ir taikomų už 6
 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimus, taiko tik nuo 2014 m.
 rugpjūčio 2 d.
 Nukrypstant nuo 6 straipsnio 1 ir 2 dalių
 valstybės narės iki 2016 m. vasario 1 d. gali leisti MPT teikti
 nacionalinio mokėjimo konversijos paslaugas MPV, taip suteikiant MPV,
 kurie yra vartotojai, galimybę toliau naudoti BBAN vietoj priedo 1 punkto
 a papunktyje nurodyto mokėjimo sąskaitos identifikatoriaus, jei
 užtikrinama sistemų sąveika techniškai ir saugiai konvertuojant
 mokėtojo ir gavėjo BBAN į atitinkamą mokėjimo
 sąskaitos identifikatorių, kaip nurodyta priedo 1 punkto a
 papunktyje. Tas mokėjimo sąskaitos identifikatorius pateikiamas
 inicijuojančiam MPV prieš mokėjimo vykdymą. Tokiu atveju MPT
 netaiko MPV papildomų mokesčių ar kitų rinkliavų,
 tiesiogiai ar netiesiogiai susijusių su tomis konversijos paslaugomis.“
 2 straipsnis
 Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
 Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 31 d.
 Šis reglamentas privalomas visas ir
 tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 Pirmininkas Pirmininkas
 [1] OL C, , p. .
 [2] OL C, , p. .
 [3]
 [4] 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento
 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 924/2009 dėl tarptautinių
 mokėjimų Bendrijoje, panaikinantis Reglamentą (EB)
 Nr. 2560/2001 (OL L 266, 2009 10 9, p. 11).
 [5] 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos
 reglamentas (ES) Nr. 260/2012, kuriuo nustatomi kredito pervedimų ir
 tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai
 ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 (OL L 94, 2012 3
 30, p. 22).
 [6] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/137122.pdf.


type: other

text:
fejlbehandling Højesteret giver medhold patientskadesag
 Højesteret giver fejlbehandlede medhold.
 I medierne har der flere gange været omtalt sager om personer, der har været udsat for en patientskade, har fået udbetalt erstatning som følge heraf, og som så efterfølgende er blevet pålagt at tilbagebetale erstatningsbeløbet.
 Højesteret tog den 7. december 2017 stilling til et sådant efterfølgende krav om tilbagebetaling af erstatningsbeløb i 2 patientskadesager.
 I begge sager havde den skadelidte i henhold til en afgørelse fra Patientforsikringen (nu Patienterstatningen) fået anerkendt en patientskade og tilkendt et erstatningsbeløb. Afgørelsen blev ikke påklaget af hverken den skadelidt eller af Regionen. Efterfølgende blev der i samme sag truffet en ny afgørelsen af Patienterstatningen som blev påklaget af den skadelidte. I ankesagen nåede Ankenævnet for Patienterstatningen frem til, at der slet ikke var tale om en patientskade. Som følge heraf rejste Regionen krav mod den skadelidte om at tilbagebetale det tidligere modtagne erstatningsbeløb. Det var dette spørgsmål om tilbagebetaling, som Højesteret skulle tage stilling til.
 I begge sager nåede Højesteret frem til, at erstatningsbeløbet IKKE skulle tilbagebetales af den skadelidte. I begge tilfælde lagde Højesteret vægt på, at den afgørelse, som havde tilkendt den skadelidte erstatningsbeløbet, aldrig var blevet påklaget (det var kun en senere afgørelse), og at der ikke i forbindelse med udbetalingen af erstatningsbeløbet var taget et konkret forbehold for at kunne kræve pengene tilbage på et senere tidspunkt.
 Hos Advocare er vi meget glade for, at Højesteret nu har tilsidesat den dybt urimelige retstilstand der har hersket indtil nu. Spørgsmålet er nu, hvad Regionernes modsvar bliver til Højesterets afgørelser i de to sager.


type: wikipedia

text:
{{Infobox Cours d'eau
 |nom=Arpa
 |autres noms=,
 |image=Arpa river.jpg
 |légende image=L'Arpa près d'Eghegnazor.
 |carte=Rivers_of_Armenia.jpg
 |légende carte=bassin de l'Arpa en Arménie
 |longueur=128
 |longueur notes=
 |bassin=2630
 |bassin notes=
 |bassin collecteur=Koura
 |débit=14
 |débit lieu=Areni
 |débit notes=
 |régime=
 |source=source
 |source localisation=
 |source altitude=
 |source latitude=39/57/11/N
 |source longitude=45/39/51/E
 |confluence=Araxe
 |confluence localisation=
 |confluence altitude=
 |confluence latitude=39/28/7/N
 |confluence longitude=44/56/48/E
 |affluents rive gauche=Darb, Amaghou
 |affluents rive droite= Eghegis, Gerger
 |pays=,
 |régions=
 |villes=
 |sources=
 }}
 LArpa (en , en ) est un cours d'eau ayant sa source en Arménie, dans le marz de Vayots Dzor. C'est un affluent de l'Araxe, donc un sous-affluent de la Koura.
 Géographie
 La rivière coule vers le sud-ouest et entre en Azerbaïdjan, dans la république autonome du Nakhitchevan. C'est un affluent de l'Araxe (rive gauche), qu'il rejoint à la frontière entre cette république et l'Iran.
 L'Arpa reçoit notamment les eaux de l'Amaghou.
 Voir aussi
 l'Araxe
 la Koura
 Notes et références
 2Arpa
 Cours d'eau en Arménie
 Cours d'eau en Azerbaïdjan


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 25.8.2014
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 282/2
 Απόφαση του Δικαστηρίου (δεύτερο τμήμα) της 12ης Ιουνίου 2014 — Deltafina SpA κατά Ευρωπαϊκής Επιτροπής
 (Υπόθεση C-578/11 P) (1)
 ((Αίτηση αναιρέσεως - Συμπράξεις - Ιταλική αγορά προμήθειας και πρώτης μεταποιήσεως ακατέργαστου καπνού - Απόφαση με την οποία διαπιστώθηκε παράβαση του άρθρου 81 ΕΚ - Απαλλαγή από τα πρόστιμα - Υποχρέωση συνεργασίας - Δικαιώματα άμυνας - Όρια του δικαστικού ελέγχου - Δικαίωμα για δίκαιη δίκη - Κατάθεση μαρτύρων ή διαδίκων - Εύλογη προθεσμία - Αρχή της ίσης μεταχειρίσεως))
 2014/C 282/02
 Γλώσσα διαδικασίας: η ιταλική
 Διάδικοι
 Αναιρεσείουσα: Deltafina SpA (εκπρόσωποι: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, avvocati)
 Αντίδικος κατ’ αναίρεση: Ευρωπαϊκή Επιτροπή (εκπρόσωποι: E. Gippini Fournier και L. Malferrari)
 Διατακτικό
 Το Δικαστήριο αποφασίζει:
 1)
 Απορρίπτει την αίτηση αναιρέσεως.
 2)
 Καταδικάζει την Deltafina SpA στα δικαστικά έξοδα.
 (1) ΕΕ C 25 της 28.1.2012.


text:
Svenska alfabetet är en variant av det moderna latinska alfabetet. Det består av 29 bokstäver varav 26 är det latinska alfabetets grundbokstäver och tre är latinska bokstäver modifierade med diakritiska tecken (Å, Ä och Ö).
 Om bokstäverna
 Uttal
 Fem av bokstäverna har inte ett eget uttal: C uttalas som K eller S, W uttalas som V, Q uttalas som K, X uttalas som KS och Z uttalas som S.
 Användning
 Bokstaven Q användes efter stavningsreformen 1906 i princip inte för något annat än vissa efternamn som Lindquist och utländska geografiska namn som Qatar, men numera finns det 18 ord som börjar på Q i Svenska Akademiens ordlista. Detta beror på nya lånord så som qigong, queer och quorn.
 Alla övriga bokstäver A-Ö används i ordförrådet.
 Utökning av alfabetet
 W ansågs allmänt som en variant av V fram till 2006 då Svenska Akademien i den trettonde upplagan av Svenska Akademiens ordlista över svenska språket började sortera W som enskild bokstav.
 W är ett av de minst använda tecknen, men har börjat bli populärare på grund av de engelska lånorden såsom till exempel webb/webben och watt.
 Språkrådet anser att bokstäverna V och W bör behandlas som en och samma bokstav vid namnsortering. Anledningen är att man inte kan höra om ett namn stavas med W eller V och detsamma gäller även vissa ord.
 Bokstäver med särskilda diakritiska tecken
 Tecknen som À, É och Ü ses som varianter av A, E och Y trots att de används i svenska ord och är egna bokstäver i andra språk. Norska/danska Ø ser lite annorlunda ut men är samma bokstav som Ö, precis som Æ är samma bokstav som Ä.
 Diakritiska tecken utelämnas ofta i stavningen av icke-svenska traditionella namn. I den av rådet utgivna publikationen Svenska skrivregler (Språkrådet och Liber 2008) ges rekommendationer för hur man skriver och utformar texter. Av dessa framgår att diakritiska tecken så långt som möjligt bör återges.
 Referenser
 Alfabet baserade på det latinska alfabetet
 Svenska


text:
 27.10.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 380/24
 Appell ippreżentat fis-17 ta’ Settembru 2014 minn Robert Klar u Francisco Fernandez Fernandez mid-digriet mogħti fis-16 ta’ Lulju 2014 mit-Tribunal għas-Servizz Pubbliku fil-Kawża F-114/13, Klar u Fernandez Fernandez vs Il-Kummissjoni
 (Kawża T-665/14 P)
 2014/C 380/32
 Lingwa tal-kawża: il-Franċiż
 Partijiet
 Appellanti: Robert Klar (Grevenmacher, il-Lussemburgu) u Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, il-Lussemburgu) (rappreżentant: A. Salerno, avukat)
 Appellata: Il-Kummissjoni Ewropea
 Talbiet
 —
 tannulla d-digriet tat-Tribunal għas-Servizz Pubbliku tas-16 ta’ Lulju 2014;
 —
 tirrinvija l-kawża quddiem it-Tribunal għas-Servizz Pubbliku sabiex dan jagħti deċiżjoni fuq il-mertu tagħha;
 —
 tikkundanna lill-Kummissjoni Ewropea għall-ispejjeż kollha.
 Aggravji u argumenti prinċipali
 Insostenn tal-appell, l-appellanti jinvokaw aggravju wieħed ibbażat fuq il-fatt li t-Tribunal għas-Servizz Pubbliku kkunsidra b’mod żbaljat li r-rikors kien manifestament inammissibbli, minħabba nuqqas ta’ proċedura prekontenzjuża regolari, safejn in-nota tal-Awtorità tal-Ħatra ta’ Ottubru 2012 ma tikkostitwixxix la min-naħa tal-kliem tagħha, la min-naħa tal-kuntest, u lanqas min-naħa tal-forma tagħha, att li jikkawża preġudizzju, li n-notifika tiegħu kienet tiskatta t-terminu għall-preżentata tal-ilment.


text:
C 180/22 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 27.7.2002
 ARREST VAN HET GERECHT VAN EERSTE AANLEG ARREST VAN HET GERECHT VAN EERSTE AANLEG
 van 16 mei 2002
 van 14 mei 2002
 in zaak T-17/01: Georgios Rounis tegen Commissie van
 de Europese Gemeenschappen (1)
 in zaak T-194/00: Nuno Antas de Campos tegen Europees
 Parlement (1)
 (Ambtenaren — Overmaking van deel van bezoldiging in
 valuta van andere lidstaat dan land van zetel van instelling
 — Artikel 17, lid 2, sub a en b, van bijlage VII bij Statuut
 (Ambtenaar — Afwijzing van verzoek tot toepassing van — Gecombineerde toepassing)
 uittredingsregeling — Beroep tot nietigverklaring en tot
 schadevergoeding)
 (2002/C 180/37)
 (2002/C 180/36) (Procestaal: Frans)
 (Procestaal: Portugees)
 In zaak T-17/01, Georgios Rounis, ambtenaar van de Commis-
 sie van de Europese Gemeenschappen, wonende te Brussel,
 vertegenwoordigd door É. Boigelot, advocaat, domicilie geko-
 zen hebbende te Luxemburg, tegen Commissie van de Europese
 Gemeenschappen (gemachtigden: J. Currall en F. Clotuche-
 In zaak T-194/00, Nuno Antas de Campos, ambtenaar van het Duvieusart), betreffende, ten eerste, een beroep tot nietigverkla-
 Europees Parlement, wonende te Lissabon, vertegenwoordigd ring van het besluit van de Commissie van 24 februari 2000
 door C. Botelho Moniz, advocaat, tegen Europees Parlement waarbij de overmaking van de inkomsten van verzoeker naar
 (gemachtigden: R. Da Silva Passos en J. F. De Wachter), het Verenigd Koninkrijk werd beperkt tot 19 % van zijn netto
 betreffende een beroep tot nietigverklaring van het besluit van maandsalaris, en van conclusie nr. 102/84 van het College van
 3 september 1999 houdende afwijzing van zijn verzoek tot Hoofden van de administratie betreffende de overmaking van
 toepassing van een maatregel van beëindiging van de dienst de inkomsten van ingezeten ambtenaren en personeelsleden,
 op grond van verordening (EG, Euratom, EGKS) nr. 2688/95 en ten tweede, een beroep tot vergoeding van de gestelde
 tot vaststelling van bijzondere maatregelen betreffende de materiële schade, heeft het Gerecht (Vierde kamer), samenge-
 beëindiging van de dienst van ambtenaren van de Europese steld als volgt: M. Vilaras, president, V. Tiili en P. Mengozzi,
 Gemeenschappen naar aanleiding van de toetreding van Oos- rechters; griffier: J. Plingers, administrateur, op 16 mei 2002
 tenrijk, Finland en Zweden (PB L 280, van 23.11.1995, blz. 1), een arrest gewezen waarvan het dictum luidt als volgt:
 en een beroep tot schadevergoeding, heeft het Gerecht (Tweede
 kamer), samengesteld als volgt: R. M. Moura-Ramos, president, 1) Verklaart nietig het besluit van de Commissie van 24 februari
 J. Pirrung en A. W. H. Meij, rechters; griffier: J. Palacio 2000 waarbij de overmaking van de inkomsten van verzoeker
 González, administrateur, op 14 mei 2002 een arrest gewezen naar het Verenigd Koninkrijk werd beperkt tot 19 % van zijn
 waarvan het dictum luidt als volgt: netto maandsalaris.
 2) Veroordeelt de Commissie tot vergoeding van de schade die
 1) Verklaart de vordering tot nietigverklaring ongegrond. verzoeker heeft geleden door het besluit van 24 februari 2000,
 met dien verstande dat het bedrag van de schadevergoeding
 dient te worden vermeerderd met moratoire interessen op de voet
 2) Verklaart de vordering tot vergoeding van de door het bestreden van 5,25 % per jaar tot aan de betaling.
 besluit veroorzaakte schade ongegrond.
 3) Verstaat dat de partijen het Gerecht binnen een termijn van vijf
 3) Verklaart de vordering tot schadevergoeding niet-ontvankelijk maanden te rekenen vanaf de datum van de uitspraak van dit
 voor het overige. arrest hun akkoord over de te betalen bedragen voorleggen.
 4) Verstaat dat zij, indien zij geen overeenstemming bereiken, het
 4) Verstaat dat elk der partijen de eigen kosten zal dragen. Gerecht binnen dezelfde termijn hun berekeningen voorleggen.
 5) Houdt de beslissing omtrent de kosten aan.
 (1) PB C 285 van 7.10.2000.
 (1) PB C 95 van 24.3.2001.


text:
Freeman John Dyson, ameriški matematik, fizik in astrofizik, * 15. december 1923, Crowthorne, grofija Berkshire, Anglija, † 28. februar 2020, Princeton, New Jersey, ZDA.
 Življenje in delo
 Dyson je študiral na Univerzi v Cambridgeu, kjer je že pred diplomo delal za britansko vlado na področju uporabne matematike. Diplomiral je leta 1945. Po 6. letih je leta 1951 kot raziskovalec v Združenem kraljestvu in ZDA, postal profesor fizike na Univerzi Cornell v Ithaci, New York. Leta 1953 se je preselil na Inštitut za višji študij (IAS) v Princetonu.
 Je avtor renormalizacijske teorije, ki so jo najprej za potrebe kvantne mehanike razvili še Feynman, Schwinger, Tomonaga in drugi fiziki. Leta 1946 je Feynman na Univerzi Cornell po kratkem času nedejavnosti v treh letih izdelal novo obliko kvantne elektrodinamike. To je teorija pojavov z naelektrenimi delci in tokovi, ki upošteva kvantno naravo elektronov in posebno teorijo relativnosti. Njegovo odkritje se ni pokazalo v enem zamahu. Kmalu po vojni so na sestankih v majhnem krogu razpravljali o tedanjih odkritjih. Na enem poznejših takšnih sestankov je Schwinger na dolgo in izčrpno predstavil svojo obliko kvantne elektrodinamike. Po poti, ki so jo prej nakazali Dirac in drugi, je skrbno, korak za korakom izpeljal nove enačbe. Čeprav je bila pot težavna, so jo drugi razumeli in sprejeli. Feynman je le na hitro poročal o svojih dognanjih, ki pa so jih zaradi nenavadnosti razumeli v manjši meri. Pozneje se je pokazalo, da je med vojno na Japonskem osamljen podobno sklepal Tomonaga. Dyson je prišel po vojni iz Anglije in je dobro leto delal na Univerzi Cornell. Pogovarjal se je s Feynmanom in podrobneje spoznal njegovo pot, ob tem pa tudi Schwingerjevo in Tomonagovo. Ugotovil je, da se zadnji dve v bistvu skladata in da Feynmanova pripelje do enakih izidov. Precej časa je trajalo, preden je fizike prepričal, da ima Feynmanova pot nekaj prednosti. Posebej težko je bilo prepričati Oppenheimerja. Teorija in njeni matematični prijemi so postali središče sodobne teoretične fizike druge polovice 20. stoletja.
 Še ko je bil študent se je Dyson ukvarjal z vojaško uporabo fizike in z miroljubno uporabo jedrske energije. V tem je bil pravo nasprotje svojemu učitelju, znanemu, tedaj najpomembnejšemu angleškemu matematiku Hardyju. Njegovi knjigi, Vznemirjanje Vesolja (Disturbing the Universe), 1979 in Orožje in upanje (Weapons and Hope), 1984, ki razpravljata o jedrski strategiji in nadzoru orožja, vsebujeta njegov življenjepis. Napisal je še knjigi Izvori življenja (Origins of Life), 1985 in Neskončno v vseh smereh (Infinite in All Directions), 1988.
 Od leta 2003 je Dyson predsednik Inštituta za vesoljske študije (SSI), organizacije za vesoljske raziskave, ki jo je leta 1978 pod okriljem fizikalnega oddelka Univerze Princeton ustanovil inženir in fizik Gerard Kitchen O'Neill (1927–1992).
 Dyson je član Ameriškega fizikalnega društva (APS), član Nacionalne akademije ZDA in član londonske Kraljeve družbe.
 Priznanja
 Nagrade
 Leta 1965 je prejel Dannie Heinemanovo nagrado za matematično fiziko Ameriškega fizikalnega društva.
 V letu 2000 je Dyson prejel Templetonovo nagrado.
 Leta 2003 je Dyson skupaj z Rubakovom prejel Pomerančukovo nagrado za teoretično fiziko Inštituta za teoretično in eksperimentalno fiziko Alihanova (ITEP) v Moskvi.
 Glej tudi
 Dysonova sfera
 Dysonova večna inteligenca
 Dysonovo drevo
 seznam fizikov
 seznam astrofizikov
 seznam ameriških fizikov
 seznam angleških fizikov
 seznam ameriških astrofizikov
 seznam angleških astrofizikov
 seznam angleških matematikov
 Sklici
 Akademsko drevo Freemana Johna Dysona na Physics Tree
 Stran o Freemanu Johnu Dysonu Univerze svetega Andreja
 Ameriški astrofiziki
 Ameriški fiziki
 Ameriški matematiki
 Ameriški univerzitetni učitelji
 Ameriški akademiki
 Predavatelji na Univerzi Cornell
 Predavatelji na Univerzi Princeton
 Naturalizirani državljani ZDA
 Člani Kraljeve družbe
 Člani Nacionalne akademije znanosti ZDA
 Člani Francoske akademije znanosti
 Člani Ameriškega fizikalnega društva
 Prejemniki Templetonove nagrade
 Prejemniki Wolfove nagrade za fiziko
 Prejemniki Matteuccijeve medalje
 Prejemniki Pomerančukove nagrade
 Prejemniki Hughesove medalje
 Prejemniki Heinemanove nagrade
 Prejemniki Nagrade Enrica Fermija


text:
 19.2.2005
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 45/10
 ARRÊT DE LA COUR
 (cinquième chambre)
 du 16 décembre 2004
 dans l'affaire C-528/03: Commission des Communautés européennes contre Royaume des Pays-Bas (1)
 (Manquement d'État - Directive 2002/35/CE - Transports maritimes - Sécurité des navires de pêche)
 (2005/C 45/20)
 Langue de procédure: le néerlandais
 Dans l'affaire C-528/03, ayant pour objet un recours en manquement au titre de l'article 226 CE, introduit le 18 décembre 2003, Commission des Communautés européennes (agents: MM. W. Wils et K. Simonsson) contre Royaume des Pays-Bas (agents: Mmes H. G. Sevenster et C. A. H. M. ten Dam) la Cour (cinquième chambre), composée de Mme R. Silva de Lapuerta, président de chambre, MM. J. Makarczyk et P. Kūris (rapporteur), juges, avocat général: M. M. Poiares Maduro, greffier: M. R. Grass, a rendu le 16 décembre 2004 un arrêt dont le dispositif est le suivant:
 1.
 En ne prenant pas les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer pleinement à la directive 2002/35/CE de la Commission, du 25 avril 2002, modifiant la directive 97/70/CE du Conseil instituant un régime harmonisé pour la sécurité des navires de pêche de longueur égale ou supérieure à 24 mètres, le royaume des Pays-Bas a manqué aux obligations qui lui incombent en vertu de cette directive.
 2.
 Le royaume des Pays-Bas est condamné aux dépens.
 (1) JO C 59 du 06.03.2004.