text:
 15.7.2010
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 181/27
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 58/2010
 tat-30 ta’ April 2010
 li temenda l-Protokoll 31 tal-Ftehim taż-ŻEE dwar kooperazzjoni f’oqsma speċifiċi barra l-erba’ libertajiet
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat permezz tal-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa ’l quddiem imsejjaħ ‘il-Ftehim’, u b’mod partikolari l-Artikoli 86 u 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Il-Protokoll 31 tal-Ftehim kien emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 70/2007 tad-29 ta’ Ġunju 2007 (1).
 (2)
 Ir-Regolament (KE) Nru 1692/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-24 ta’ Ottubru 2006 li jistabbilixxi t-tieni programm “Marco Polo” għall-għoti ta’ assistenza finanzjarja tal-Komunità biex tittejjeb il-prestazzjoni ambjentali tas-sistema tal-ġarr tal-merkanzija (Marco Polo II), u li jħassar ir-Regolament (KE) Nru 1382/2003 (2), kif korrett mill-ĠU L 65, 3.3.2007, p. 12., ġie inkluż fil-Protokoll 31 tal-Ftehim permezz tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 70/2007 tad-29 ta’ Ġunju 2007 (3)
 (3)
 Huwa xieraq li l-kooperazzjoni bejn il-Partijiet Kontraenti fil-Ftehim għandha tiġi estiża biex tinkludi r-Regolament (KE) Nru 923/2009 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-16 ta’ Settembru 2009 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1692/2006 li jistabbilixxi t-tieni programm “Marco Polo” għall-għoti ta’ assistenza finanzjarja tal-Komunità biex tittejjeb il-prestazzjoni ambjentali tas-sistema tat-trasport tal-merkanzija (Marco Polo II) (4),
 (4)
 Il-Protokoll 31 tal-Ftehim għandu għalhekk jiġi emendat sabiex din l-estensjoni ta’ kooperazzjoni tkun tista’ sseħħ mill-1 ta’ Jannar 2010,
 IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 Dan li ġej għandu jiżdied fl-inċiż (Ir-Regolament (KE) Nru 1692/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Artikolu 12(3) tal-Protokoll 31 tal-Ftehim:
 “ , kif emendat permezz ta’:
 —
 32009 R 0923: Ir-Regolament (KE) Nru 923/2009 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-16 ta’ Settembru 2009 (ĠU L 266, tad-9.10.2009. p. 1).”.
 Artikolu 2
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum ta’ wara l-aħħar notifika lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim (*).
 Hija għandha tapplika mill-1 ta’ Jannar 2010.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, it-30 ta’ April 2010.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Alan SEATTER
 (1) ĠU L 304, 22.11.2007, p. 54.
 (2) ĠU L 328, 24.11.2006, p. 1.
 (3) ĠU L 304, 22.11.2007, p. 54.
 (4) ĠU L 266, 9.10.2009, p. 1.
 (*) M’huma indikati l-ebda rekwiżiti kostituzzjonali.


type: wikipedia

text:
Guennadi Ivanovich Bujarin –en ruso, Генадий Иванович Бухарин– (10 de agosto de 1929-3 de noviembre de 2020) fue un deportista soviético que compitió en piragüismo en la modalidad de aguas tranquilas.
 Participó en los Juegos Olímpicos de Melbourne 1956, obteniendo dos medallas de bronce en las pruebas de C1 1000 m y C1 . Ganó dos medallas de oro en el Campeonato Mundial de Piragüismo de 1958, y tres medallas de plata en el Campeonato Europeo de Piragüismo en los años 1957 y 1959.
 Palmarés internacional
 Referencias
 Enlaces externos
 Lista de medallistas olímpicos y mundiales en piragüismo (1936-2007): parte 1, parte 2. Federación Internacional de Piragüismo .
 Piragüistas de la Unión Soviética
 Medallistas olímpicos de bronce de la Unión Soviética
 Campeones mundiales de piragüismo


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 27.2.2020
 SL
 Uradni list Evropske unije
 LI 56/1
 IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) 2020/274
 z dne 27. februarja 2020
 o izvajanju Uredbe (EU) 2019/1890 o omejevalnih ukrepih glede na nedovoljene dejavnosti vrtanja, ki jih Turčija izvaja v vzhodnem Sredozemlju
 SVET EVROPSKE UNIJE JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2019/1890 z dne 11. novembra 2019 o omejevalnih ukrepih glede na nedovoljene dejavnosti vrtanja, ki jih Turčija izvaja v vzhodnem Sredozemlju (1), in zlasti člena 12(1) Uredbe,
 ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Svet je 11. novembra 2019 sprejel Uredbo (EU) 2019/1890.
 (2)
 Evropski svet je 12. decembra 2019 izpostavil svoje prejšnje sklepe o Turčiji z dne 22. marca in 20. junija 2019. Ponovno je potrdil svoje sklepe z dne 17. in 18. oktobra 2019 v zvezi z nezakonitimi dejavnostmi vrtanja, ki jih Turčija izvaja v ciprski izključni ekonomski coni, ter nedvoumno potrdil solidarnost s Ciprom.
 (3)
 Ob upoštevanju navedenega in glede na dejstvo, da Turčija še naprej izvaja nedovoljene dejavnosti vrtanja v vzhodnem Sredozemlju, bi bilo treba dve osebi vključiti na seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov in organov iz Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1890.
 (4)
 Prilogo I k Uredbi (EU) 2019/1890 bi bilo treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga I k Uredbi (EU) 2019/1890 se spremeni, kot je določeno v Prilogi k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 27. februarja 2020
 Za Svet
 Predsednik
 D. HORVAT
 (1) UL L 291, 12.11.2019, str. 3.
 PRILOGA
 Na seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov in organov iz Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1890 se dodata naslednji osebi:
 Ime
 Podatki za ugotavljanje istovetnosti
 Razlogi
 Datum uvrstitve na seznam
 „1.
 Mehmet Ferruh AKALIN
 Datum rojstva: 9. 12. 1960
 Št. potnega lista ali osebne izkaznice: 13571379758
 Državljanstvo: turško
 Spol: moški
 Mehmet Ferruh Akalin je podpredsednik (pomočnik generalnega direktorja) in član upravnega odbora podjetja Turkish Petroleum Corporation (TPAO). Vodi njegove oddelke za raziskovanje, raziskave in razvoj ter informacijske tehnologije.
 Kot podpredsednik TPAO in vodja njegovega oddelka za raziskovanje je Mehmet Ferruh Akalin odgovoren za načrtovanje, usmerjanje in izvajanje dejavnosti TPAO za iskanje ogljikovodikov na morju. To vključuje dejavnosti vrtanja TPAO, ki jih Republika Ciper ni odobrila in so navedene v nadaljevanju.
 Te nedovoljene dejavnosti vrtanja so izvajala:
 (a)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ v teritorialnem morju Republike Ciper med julijem in septembrom 2019;
 (b)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ na območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode in meje katere so bile določene v sporazumu z Egiptom, med oktobrom 2019 in januarjem 2020;
 (c)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Fatih‘ v izključni ekonomski coni Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode, v neposredni bližini njenega teritorialnega morja, od novembra 2019;
 (d)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Fatih‘ na zahodnem območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode, med majem in novembrom 2019.
 TPAO je tudi najavila nadaljnje dejavnosti vrtanja, ki naj bi jih brez odobritve Republike Ciper med januarjem in majem 2020 izvajalo vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ na območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode in meje katere so bile določene v sporazumih z Egiptom in Izraelom.
 27.2.2020
 2.
 Ali Coscun NAMOGLU
 Datum rojstva: 27. 11. 1956
 Št. potnega lista ali osebne izkaznice: 11096919534
 Državljanstvo: turško
 Spol: moški
 Ali Coscun Namoglu je namestnik direktorja oddelka za raziskovanje pri podjetju Turkish Petroleum Corporation (TPAO).
 V tej vlogi je udeležen pri načrtovanju, usmerjanju in izvajanju dejavnosti TPAO za iskanje ogljikovodikov na morju. To vključuje dejavnosti vrtanja TPAO, ki jih Republika Ciper ni odobrila in so navedene v nadaljevanju.
 Te nedovoljene dejavnosti vrtanja so izvajala:
 (a)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ v teritorialnem morju Republike Ciper med julijem in septembrom 2019;
 (b)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ na območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode in meje katere so bile določene v sporazumu z Egiptom, med oktobrom 2019 in januarjem 2020;
 (c)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Fatih‘ v izključni ekonomski coni Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode, v neposredni bližini njenega teritorialnega morja, od novembra 2019;
 (d)
 vrtalno plovilo TPAO ‚Fatih‘ na zahodnem območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode, med majem in novembrom 2019.
 TPAO je tudi najavila nadaljnje dejavnosti vrtanja, ki naj bi jih brez odobritve Republike Ciper med januarjem in majem 2020 izvajalo vrtalno plovilo TPAO ‚Yavuz‘ na območju izključne ekonomske cone Republike Ciper, o kateri je slednja uradno obvestila Združene narode in meje katere so bile določene v sporazumih z Egiptom in Izraelom.“
 27.2.2020


type: contracts

text:
 30.6.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 171/7
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 10/2011
 tal-1 ta’ April 2011
 li temenda l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) mal-Ftehim taż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekomika Ewropea, kif emendat mill-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa ‘l quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”, u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness II tal-Ftehim kien emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 62/2010 tal-11 ta’ Ġunju 2010 (1).
 (2)
 Id-Direttiva tal-Kummissjoni 2009/108/KE tas-17 ta’ Awwissu 2009 li temenda, bl-iskop li din tiġi adattata għal progress tekniku, id-Direttiva 97/24/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill dwar ċerti komponenti u karatteristiċi ta’ vetturi ta’ żewġ jew tliet roti b’mutur (2) għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim,
 IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied mal-punt 45x (id-Direttiva 97/24/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Kapitolu I tal-Anness II mal-Ftehim:
 “—
 32009 L 0108: Id-Direttiva tal-Kummissjoni 2009/108/KE tas-17 ta’ Awwissu 2009 (ĠU L 213, 18.8.2009, p. 10).”
 Artikolu 2
 It-testi tad-Direttiva 2009/108/KE bil-lingwa Islandiża u dik Norveġiża, li għandhom ikunu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom jitqiesu li huma awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fl-1 ta’ Mejju 2011, sakemm in-notifiki kollha li jinsabu fl-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ikunu saru lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, l-1 ta’ April 2011.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 L-Aġent President
 Gianluca GRIPPA
 (1) ĠU L 244, 16.9.2010, p. 8.
 (2) ĠU L 213, 18.8.2009, p. 10.
 (*) L-ebda rekwiżiti kostituzzjonali ma huma indikati.


text:
A Magyar Nemzeti Bank (MNB) Magyarország központi bankja. A központi bankok – vagy más néven jegybankok – fő feladatai elsősorban a monetáris politika vitele, az árstabilitás fenntartása, a pénzügyi rendszer stabilitásának biztosítása, és sok ország esetében a devizatartalékok kezelése. A Magyar Nemzeti Bank feladatait a 2013. évi CXXXIX. törvény (jegybanktörvény) rögzíti.
 Története
 Az első világháborút lezáró trianoni békeszerződés 189. cikkelye Magyarországnak, a saint-germain-en-laye-i békeszerződés pedig Ausztriának előírta, hogy a szerződés aláírását követő napon meg kell kezdeni az Osztrák–Magyar Bank felszámolási műveleteit. E rendelkezéseknek Magyarország 1921. augusztus 1-jén, a Magyar Királyi Állami Jegyintézet megalapításával tett eleget.
 1922 nyarára az ország gazdasága olyan állapotba került, hogy elengedhetetlenné vált a szanálás, amihez a Népszövetség csak úgy biztosított támogatást, ha új központi bank alakul. Ennek megfelelően hozták meg az 1924. évi V. törvényt, amely április 26-án lépett hatályba.
 Az önálló magyar jegybank, a Magyar Nemzeti Bank részvénytársasági formában 1924. június 24-én kezdte meg munkáját. Első elnöke Popovics Sándor volt. A jegybank teremtette meg az első világháborút követően inflálódott korona stabilizációját a Népszövetség kölcsöneinek segítségével 1924-ben, majd 1926-ban kibocsátotta az új valutát, a pengőt. Átvette az állami számlák vezetését, az államadósság kezelését. Kamat- és hitelpolitikájával, váltóleszámítolási elveivel és gyakorlatával irányította az ország hiteléletét, befolyásolta a bankrendszer működését. Hatáskörébe került a devizagazdálkodás felügyelete is. Megalakulásától – 1930 – részvényese és aktív tagja a Nemzetközi Fizetések Bankjának (BIS).
 Az 1929 őszén kirobbant nagy gazdasági világválság előidézte pénzügyi krízis 1931 júliusában elérte Magyarországot is. A Magyar Nemzeti Bank ez időtől kezdve 2001-ig a kötött devizagazdálkodás megvalósítója, e téren a hatósági feladatok ellátója, gazdaságpolitikai felelősséggel és hatáskörrel rendelkező központi bank volt. A második világháború időszakában a jegybank erőfeszítései dacára a nemzeti valuta, a pengő inflációja bontakozott ki. A háború befejezését követően a pengő értékvesztése a világtörténelem eddigi legnagyobb méretű pénzromlását produkálta.
 A Magyar Nemzeti Bank közreműködésével valósult meg 1946. augusztus 1-jén a stabilizáció, jelent meg az új fizetőeszköz, a forint. A nagybankok – köztük a jegybank – magyar tulajdonú részvényeinek 1947 végén lezajlott államosítását követően a bankrendszert rövid idő alatt átalakították. A kereskedelmi bankokat és a takarékpénztárakat felszámolták, és a többi szocialista országhoz hasonlóan egyszintű bankrendszert alakítottak ki. A Magyar Nemzeti Bank 1948 második felétől a jegybanki hatáskörök mellett kereskedelmi banki feladatokat is ellátott. Mint államosított központi bank, irányítása kormányzati fennhatóság alá került.
 1987. január 1-jével Magyarországon visszaállt a kétszintű bankrendszer. A létrejövő új kereskedelmi bankok apparátusa, fiókhálózata, ügyfélköre kevés kivételtől eltekintve a Magyar Nemzeti Banktól került át a megalakuló pénzintézetekhez. A Magyar Nemzeti Bankról 1991 októberében elfogadott – majd többször módosított – törvény helyreállította a jegybank függetlenségét, újraszabályozta feladatkörét.
 Bár hivatalosan az árfolyam rögzített volt, a kilencvenes évek első felében, az infláció növekedésével párhuzamosan gyakran került sor árfolyam-leértékelésekre. Ezt az árfolyam-mechanizmust váltotta fel 1995-ben a csúszó leértékelés rendszere, melyben az árfolyam a középparitás körüli 2,25%-os sávban ingadozhatott, és a középparitás értéke egy előre meghatározott mértékben naponta leértékelődött. A csúszó leértékeléses árfolyamrendszerrel a kilencvenes évek második felében sikerült az árfolyam- és inflációs várakozásokat stabilizálni, és a monetáris politika hitelességét növelni, ugyanakkor az egyre növekvő tőkebeáramlás semlegesítése nagyfokú jegybanki intervenciót tett szükségessé, ezért a csúszó leértékelés 2001-ben megszüntetésre került.
 A monetáris politika jelenlegi kereteit 2001-től kezdődően, több lépcsőben alakították ki. Az árfolyamrezsim a sávos árfolyam-rendszerek közé tartozik, ahol az árfolyam lebegési sávja többször is változott, jelenleg ±15%. Ezekkel az intézkedésekkel párhuzamosan bevezették az inflációs célkövetés rendszerét, melyben a jegybank az infláció jövőbeni értékére adott előrejelzések függvényében úgy alakítja monetáris politikáját, hogy biztosítsa az alacsony és stabil inflációt. Mindezek mellett a jegybanktörvény – az EU elvárásainak is megfelelő – módosítása kiteljesítette a jegybank pénzügyi, személyi és eszközfüggetlenségét.
 Magyarország EU-csatlakozásával az MNB 2004-től tagjává vált a Központi Bankok Európai Rendszerének (KBER).
 Intézményi felépítése, szervei
 A Magyar Nemzeti Bank részvénytársasági formában működik, tulajdonosa (részvényese) a magyar állam.
 Az MNB fő szervei a Monetáris Tanács és a Felügyelő Bizottság, továbbá 2013-tól a Pénzügyi Stabilitási Tanács.
 A bank működéséről üzleti jelentés és beszámoló formájában évente beszámol az Országgyűlésnek, tevékenységét ezen felül az Állami Számvevőszék, valamint a Felügyelő Bizottság ellenőrzi.
 A Monetáris Tanács
 A Monetáris Tanács a Magyar Nemzeti Bank (MNB) legfőbb döntéshozó szerve.
 A Tanács szükség esetén bármikor összehívható, de havonta legalább egy alkalommal ülésezik.
 A tanács tagjai a jegybank elnöke, 1-3 (jelenleg két) alelnöke, valamint további külsős tagok.
 A Tanácsban a külsős tagok száma jelenleg kilenc, amely fokozatosan, a tagok mandátumának lejártával csökken le maximum 4 főre.
 A törvénymódosítás alapján a külsős tagok közül kettőt a jegybankelnök, kettőt a miniszterelnök javasol.
 A Monetáris Tanács tagjainak mandátuma hat évre szól, és a köztársasági elnök nevezi ki őket. Megbízatásuk lejártát követő három évig nem jelölhetők újra.
 A Monetáris Tanács hoz döntést a mindenkori jegybanki alapkamat mértékéről, a gazdaság állapotának, a különböző pénz-, és devizapiaci folyamatok, valamint a forint árfolyamának figyelembevételével.
 A kamatdöntő ülések időpontja előre meghatározott; a Monetáris Tanács döntését az elnök nyilvános sajtótájékoztató során jelenti be. Az ülésről rövidített jegyzőkönyv készül, melyet a szavazati megoszlással együtt az ülést követő második héten teszik közzé. (A sajtótájékoztatók szerkesztett leiratai megtekinthetők a jegybank honlapján.)
 A Monetáris Tanács legfontosabb feladata a jegybanki alapkamat mértéknek meghatározása az árstabilitás, mint fő cél elérése és fenntartása érdekében.
 Az alapkamat meghatározásán keresztül a Tanácsnak jelentős szerepe van a gazdasági folyamatok befolyásolásában, hiszen a jegybanki kamat nagysága hat a forint árfolyamának alakulására illetve a kereskedelmi bankok hitel- és betéti kamataira. A jegybank inflációs célkövető rendszert alkalmaz, a kormánnyal közösen határozza meg az inflációs célt, amelynek teljesítésére a jegybank kötelezettséget vállal. Az alkalmazott árfolyamrendszerről szintén közösen dönt a két testület.
 Története
 A Monetáris Tanácsot a 2001. június 19-én elfogadott új jegybanktörvény hozta létre, amely növelte a jegybank függetlenségét és módosította döntéshozatali mechanizmusát. A jegybanktörvény az árstabilitás védelmét jelölte meg a jegybank fő céljaként, és a kormány gazdaságpolitikájának támogatását csak abban az esetben engedi meg, ha ezzel a fő célt nem veszélyezteti.
 A Tanács kezdetben a törvény szerint hét-kilenc tagú volt. A kilenc tag öt „belsős” (az elnök és négy alelnök) és négy „külső” tagból állt össze. 2004 végén a jegybanktörvény módosítása során újabb négy külsős taggal bővült a testület, valamit módosultak a tagok kinevezésének szabályai is. A módosítások szakmai körökben heves reakciókat váltottak ki mind itthon, mind külföldön. Jegybanki vezetők, az Európai Központi Bank valamint az Európai Bizottság is a függetlenségbe való beavatkozásként értékelte a döntést. A kritikák nyomán a törvényjavaslatot több ponton megváltoztatták, de a Tanács kibővítése és a kinevezési szabályok módosítását nem vonták vissza. Ez a módosítás vezette be azt a szabályt is, amely szerint a Tanács tagjai (beleértve elnökét és az alelnökeit) megbízatásuk megszűnését követően három évig nem jelölhetők újra.
 A Pénzügyi Stabilitási Tanács
 A megszüntetett Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete bizonyos hatásköreit 2013. októberétől a Pénzügyi Stabilitási Tanács mint az MNB szerve vette át. A pénzügyi Stabilitási Tanács 3 - 10 tagú testület. Tevékenységének stratégiai kereteit a Monetáris Tanács határozza meg. Rendszeresen beszámol a Monetáris Tanácsnak.
 Hatásköre
 a) a pénzügyi közvetítőrendszer egészének stabilitása érdekében folyamatosan figyelemmel kíséri a pénzügyi közvetítőrendszer egészének, illetve a pénzügyi piacoknak a stabilitását,
 b) számba veszi a pénzügyi közvetítőrendszer egészét veszélyeztető kockázati tényezőket,
 c) elemzi azokat az intézmény- vagy terméktípushoz, ezek gyors elterjedéséhez kapcsolódó kockázatokat, amelyek veszélyt jelenthetnek a pénzügyi közvetítőrendszer egészére nézve,
 d) nyomon követi a nemzetközi és az európai piacokon zajló fejleményeket és a pénzügyi közvetítőrendszer egészének stabilitását veszélyeztető kockázatokat, és a Monetáris Tanács által meghatározott stratégiai keretek között dönt a szükséges intézkedésekről,
 e) megtárgyalja a pénzügyi közvetítőrendszer egészét érintő stratégiai, szabályozási, kockázati, kérdéseket és szükség esetén állást foglal,
 f) a pénzügyi közvetítőrendszer egészének stabilitását fenyegető helyzetben értékeli a rendszerkockázatokat, dönt az azok csökkentése vagy megszüntetése érdekében szükséges intézkedésekről,
 g) szükség szerint napirendre tűzi az Európai Rendszerkockázati Testületnek a pénzügyi közvetítőrendszer egészének szempontjából releváns ajánlásait, állásfoglalásait, kockázati figyelmeztetéseit,
 h) szükség szerint megtárgyalja az Európai Felügyeleti Hatóságok által kiadott ajánlásokat, határozatokat, ideértve az európai pénzügyi rendszer stabilitásának komoly veszélyeztetettsége esetén a nemzeti felügyeleti hatóságoknak címzett, egyedi intézkedések megtételére felszólító határozatokat is, valamint állást foglalt az azokból származó feladatokról,
 i) az MNB jogalkalmazási gyakorlatának alapjait ismertető, a 39. §-ban meghatározott törvények hatálya alá tartozó személyekre és szervezetekre nézve kötelező erővel nem rendelkező ajánlást ad ki,
 j) évente meghatározza az MNB ellenőrzési tevékenységének kiemelt célterületeit és
 k) döntést hoz a jegybanktorvény 39. §-ában meghatározott törvények hatálya alá tartozó személyek és szervezetek, valamint tevékenységek feletti a jegybanktörvény 4. § (9) bekezdése szerinti felügyelet gyakorlásával kapcsolatos hatósági eljárásokban.
 Az MNB törvényben rögzített kötelezettségei
 Az MNB céljai
 Az MNB elsődleges célja az árstabilitás elérése és fenntartása.
 Az MNB elsődleges céljának veszélyeztetése nélkül, a rendelkezésére álló monetáris politikai eszközökkel támogatja a Kormány gazdaságpolitikáját.
 Az MNB feladatai
 a monetáris politika megvalósítása,
 a törvényes fizetőeszközök (forintbankjegy és -érme) kibocsátása
 az ország hivatalos deviza- és aranytartalékának kezelése,
 devizaműveletek végzése az árfolyam-politikával és a devizatartalék kezelésével kapcsolatosan,
 a belföldi fizetési és elszámolási, valamint értékpapír-elszámolási rendszerek kialakítása és felvigyázása, a pénzforgalom zavartalan lebonyolítása érdekében,
 a pénzforgalom lebonyolításának szabályozása,
 a pénzügyi rendszer stabilitásának felügyelete,
 statisztikai adatok összegyűjtése és szolgáltatása az EU felé,
 számlavezetés a bankok és hitelintézetek részére, illetve hitelek nyújtása, valamint betétek elfogadása ugyanezektől.
 Az inflációs célkövetés Magyarországon
 Az inflációs célkövetés bevezetésekor, 2001-ben a magyar jegybank elsődleges feladata nem az árstabilitás fenntartása, hanem annak az elérése volt. Ezért az első években a jegybank és a kormány nem törekedett az árstabilitásnak megfelelő inflációs szint számszerűsítésére, ehelyett 1,5-2 évre előre jelentették be az év végi célokat, ezáltal kijelölve a dezinflációs pályát (lásd a táblázatot). A mérsékelt infláció elérésével azonban 2005. augusztusban lehetőség nyílott arra, hogy az MNB középtávú inflációs célt tűzzön ki, amit a 2007-től kezdődő időszakra a 12 havi teljes fogyasztóiár-index 3%-os értékében határozott meg. A korábbi, év végi célokkal szemben a jelenlegi rezsimben a cél nem kitüntetett jövőbeli időpontokra vonatkozik, hanem folyamatosan érvényben van. A folyamatos érvényű cél legfontosabb előnye, hogy kiszámítható környezetet biztosít a gazdasági szereplők számára, segíti az inflációs várakozások lehorgonyzását, ezáltal hozzájárul ahhoz, hogy az infláció tartósan alacsony, az árstabilitásnak megfelelő szinten maradjon.
 Az inflációs célkövetéses rendszerek egyik sarkalatos eleme a jegybank publikus inflációs előrejelzése. Az MNB negyedévente – márciusban, júniusban, szeptemberben és decemberben – publikálja előrejelzéseit. Ennek oka, hogy a gazdaságot érő sokkok eltéríthetik az infláció mértékét a célként kijelölt értéktől, és a sokkok inflációs hatásainak azonnali és folyamatos semlegesítése nem lehetséges a monetáris politika lassú, sok áttételen keresztül működő hatásmechanizmusa és a gazdaság jövőbeli pályájának bizonytalanságai miatt. Azon túl, hogy ez nem lehetséges, nem is lenne kívánatos: az infláció túl gyors visszahozásának ugyanis reálgazdasági költségei lehetnek. A jegybank tehát arra törekszik, hogy a jövőbeni inflációt – az inflációs előrejelzés alapján – a kijelölt cél közelében tartsa. Az elmúlt évek tapasztalatairól az alábbi tanulmány ad részletes áttekintést:
 Az MNB meghirdetett inflációs céljai
 Kívánt elérési dátum Cél értéke
 2001. december 7± 1%
 2002. december 4,5 ± 1%
 2003. december 3,5 ± 1%
 2004. december 3,5 ± 1%
 2005. december 4 ± 1%
 2006. december 3,5 ± 1%
 2007–től 3% (*) középtávú folyamatos cél
 További információkért lásd:
 A jegybank kamat- és devizaárfolyam-politikai eszközei
 A jegybank kamat és devizaárfolyam politikájának célja a gazdaságban lévő pénzmennyiség csökkentésén/növelésén keresztül a gazdasági rendszer működésének befolyásolása a nemzeti pénzügyi egyensúly megteremtése, és a gazdaságpolitika legfőbb céljainak támogatása.
 Direkt eszközök
 Direkt eszközök esetén a jegybank aktívan beleavatkozik a kereskedelmi bankok pénzügyi működésébe.
 A hitelkontingentálás esetén a jegybank a hitelnyújtási igényektől, lehetőségektől függetlenül
 meghatározza a kihelyezhető hitelek mértékét.
 A viszontleszámítolási plafon előírása esetén a központi bank a kereskedelmi bank számára a viszontleszámítolás összegét írja elő.
 Kamatszabályozás esetén a központi bank a hitelkamat és a betéti kamat konkrét mértékét írja elő.
 Indirekt eszközök
 Tartalékráta növelése: a központ bank növeli a kötelező tartalékráta mértékét.
 Refinanszírozási hitelek: a kereskedelmi bankok számára refinanszírozási hiteleket nyújt.
 Alapkamat növelés: a kereskedelmi bankok refinanszírozási hiteleinek alapkamatát növeli.
 Nyílt piaci műveletek: a jegybank jelentős mennyiségű állampapírral rendelkezik, melyeknek adás-vételével tudja alakítani a gazdaságban lévő pénz mennyiségét.
 Erkölcsi ráhatás: a jegybank az általa fontosnak tartott cél elérése érdekében egyeztetésekkel, meggyőzéssel próbálja a kereskedelmi bankokat a megfelelő tevékenységre rávenni.
 Értékpapírok leszámítolása, viszontleszámítolása
 Változások 2007-ben
 2007 márciusában Járai Zsigmond mandátuma lejárt, helyette Simor András lett az új jegybankelnök. Szapáry György alelnök helyére Karvalits Ferenc került, Adamecz Péter és Auth Henrik alelnökök mandátumának lejárta után Király Júliát nevezték ki. A tanácsban így a külső és belső tagok aránya 9:3 lett. A legutóbbi törvénymódosításnak megfelelően a tanács létszáma a továbbiakban fokozatosan csökken. A törvény szerinti minimum 4, de maximum 7 fős létszámot úgy érik el, hogy azon tagok helyére, akiknek lejár a mandátumuk, nem neveznek ki új tagokat.
 Kinevezési szabályok
 A Jegybanktörvény legutóbbi módosítása óta a kinevezési szabályok a következők:
 Valamennyi tagot a köztársasági elnök nevezi ki 6 évre. A tagok mandátumuk lejáratát követő három évben nem nevezhetők ki újra.
 A Tanácsban részt vevő alelnök személyére az elnök tesz javaslatot, és a miniszterelnök terjeszti a köztársasági elnök elé. Az alelnököket a köztársasági elnök nevezi ki.
 A külsős tagok közül két fő kinevezésére az MNB elnöke tesz javaslatot, amelyet egyetértés esetén szintén a miniszterelnök terjeszt a köztársasági elnök elé.
 A másik két tag kinevezésére a miniszterelnök tesz javaslatot a köztársasági elnöknek. A miniszterelnök kikérheti az MNB Elnökének véleményét, ám annak nincs vétójoga.
 Ha egy tag megbízatása megszűnik, akkor az őt eredetileg javasló hivatal viselője jogosult az új tag személyére javaslatot tenni.
 A Tanács működési rendje
 A Tanács a 2007 júliusában hatályba lépett törvény szerint havonta legalább egyszer ülésezik. Az elmúlt években kialakult gyakorlat szerint az ülések időpontja előre meghatározott, melyek közül havonta egyszer kerül sor rendszeres kamatdöntésre. Rendkívüli ülést az MNB alapszabálya szerint bármikor tarthat a testület; ezt az elnök hívja össze és vezeti le, de bármely tag kezdeményezheti.
 A testület határozatképes, ha tagjainak többsége jelen van az ülésen. A Monetáris Tanács szótöbbséggel hozza meg határozatait, szavazategyenlőség esetén az elnök (ha ő akadályoztatva van, akkor az elnökhelyettes) szava dönt. A Monetáris Tanács álláspontját az elnök, vagy távollétében a Tanács elnökhelyettese kommunikálja nyilvánosan, ugyanakkor semmi nem tiltja, hogy a tagok saját véleményüket nyilvánosan elmondják.
 A tagok kinevezési időtartama
 A Monetáris Tanács (illetve elődje, a Jegybanktanács) kinevezésük időpontjával és zárójelben a kinevezés időtartamával, kormányzati ciklusonként az alábbiak:
 *Káró Tamás nem töltötte ki mandátumát (2003 novemberében meghalt).
 **Kornai János 2001 júniusában lemondott, miután az Országgyűlés elfogadta az új jegybanktörvényt.
 ***Oblath Gábor nem töltötte ki első mandátumát (2003 januárjában lemondott).
 Bankjegy- és érmekibocsátás
 A jegybank összetett emissziós feladatokat lát el. A jegybanktörvény értelmében a pénzkibocsátás kizárólagos jogosultjaként végzi a készpénz előállításával és forgalomba hozatalával kapcsolatos teendőket.
 Az MNB emissziós tevékenységének fő célja a készpénzforgalom igényeinek biztonságos, maradéktalan kielégítése korszerű, jó minőségű, esztétikus bankjegyekkel és érmékkel. E cél érdekében a Magyar Nemzeti Bank 1993-ban új forgalmi érmesort, 1997 és 2001 között új bankjegysorozatot bocsátott ki, továbbá folyamatosan fejleszti a bankjegyeken található biztonsági elemeket. 1999 szeptemberétől kizárólag az új bankjegysorozat és az új érmesorozat címletei vesznek részt a készpénzforgalomban, a régi bankjegyeket és érméket a jegybank bevonta a forgalomból. Bevonás után a jegybank az átváltási határnapig váltja át a régi bankjegyeket és érméket törvényes fizetőeszközre (2009. december 31-éig az 1997 előtt gyártott 500, 1000 és 5000 forintos bankjegyeket). Ha a jövőben újabb bankjegyet vagy érmét vonnak be, az MNB – a jegybanktörvény előírásának megfelelően – hosszabb ideig fogja azokat váltani: a bankjegyeket a bevonás határnapjától számított 20 évig, míg az érméket 5 évig. Egy bizonyos ideig számos hitelintézeti és postafiók is részt vesz a bevont bankjegyek és érmék váltásában. Az átváltási határnap után a jegybankon kívül maradt, törvényes fizetőeszközre be nem váltott érmék, illetve bankjegyek értékét bevonási nyereségként kell elszámolni, és azt a jegybanktörvény alapján az MNB-vel szemben fennálló államadósság csökkentésére kell fordítani.
 A jegybank által kibocsátott törvényes fizetőeszközök a jegybank pénztárain keresztül kerülnek forgalomba. A Magyar Nemzeti Bank legfőbb ügyfelei a hitelintézetek, melyek részére a Bank pénzforgalmi számlát vezet. A Magyar Nemzeti Bank – a bank által Üzleti Feltételekben közzétett feltételek szerint – készpénz be- és kifizetési, valamint váltási tevékenységet is végez. Ez utóbbi szolgáltatást nem csak a hitelintézetek, hanem más, nem hitelintézeti tevékenységet végző szervezetek, vállalkozások és magánszemélyek is igénybe vehetik. Az MNB a készpénzkezelési- és váltási tevékenységét a bank által Hirdetményben közzétett készpénzkezelési vagy váltási díj ellenében, illetve meghatározott esetekben díjmentesen végzi. A beáramló készpénz feldolgozása során az MNB megvizsgálja a bankjegyek minőségét, kiszűri a hamis bankjegyeket, illetve megsemmisíti a forgalomképtelen fizetőeszközöket.
 A jegybank gondoskodik a forgalomban elhasználódott készpénzmennyiség pótlásáról. Kielégíti a pénzforgalom címletösszetétel szerinti igényeit, részt vesz a készpénzforgalom szabályozásában és ellenőrzésében.
 Az MNB a forgalmi érmék és bankjegyek mellett 1968 óta emlékérméket, és újabban forgalmi érmék emlékváltozatát és emlékbankjegyeket is kibocsát. Ezek kibocsátása neves történelmi kulturális, tudományos vagy más eseményhez , illetve évfordulóhoz kapcsolódik. Az emlékérmék és emlékbankjegyek nemcsak numizmatikai értéket képviselnek, hanem – a Magyar Közlönyben megjelenő MNB hirdetmény alapján – törvényes fizetőeszközök is.
 A Magyar Nemzeti Bank Látogatóközpontjában megtekinthetők a forgalomban lévő és forgalomból kivont fém- és papírpénzek, emlékérmék, történelmi értékpapírok.
 Annak érdekében, hogy a jelenleg 7 címletből álló bankjegysoron alkalmazott biztonsági elemek minél szélesebb körben váljanak ismertté, a bankjegyek bemutatásán túl az MNB a honlapján Bankjegyismeret című anyagot tett közzé.
 Értéktár program
 2014. január 16-án a Nemzeti Bank elindította „Értéktár program” elnevezésű műkincs-vásárlási programját, melynek célja az elmúlt időszakokban külföldi tulajdonba került legfontosabb magyar vonatkozású műkincsek visszaszerzése Magyarország számára. A jegybank elkötelezett a nemzeti értékek megőrzése iránt, ezért – más országok központi bankjainak műkincsvásárlási tevékenységéhez hasonlóan – támogatja a kiemelkedő kulturális javak felkutatását és megőrzését.
 Magyar Pénzmúzeum és Látogatóközpont
 A Magyar Nemzeti Bank Látogatóközpontja 2004. március 19-én nyílt meg. 2022. március 16-án nyílt meg a Magyar Nemzeti Bank új épületében, 1122 Budapest Krisztina krt. 6. alatt a Pénzmúzeum.
 Az MNB épülete
 A főépület (V. Szabadság tér 8-9.) eredetileg az Osztrák–Magyar Bank budapesti főintézetének székházaként létesült. A bank 1900 nyarán írta ki zártkörű pályázatát, amelyre nyolc-nyolc neves magyar és osztrák építészt hívtak meg. 1901. május 10–12-én tartott ülésén a zsűri (két magyar és két osztrák építész) az első díjat egyhangúlag Alpár Ignácnak ítélte.
 Az építkezés 1902 tavaszán kezdődött és 1905 tavaszán fejeződött be, az épület az előirányzott hárommillióhoz képest négy és fél millió koronába került. Monumentális, palotahomlokzatú épület készült, gazdag külső és főleg belső díszítéssel. Ez utóbbiak közül kiemelkedőek Róth Miksa színes üvegablakai, amelyek a főlépcsőházat ékesítik. Az épület 1976 óta védett műemlék.
 Az épület küldíszei
 A bankszékház Bank utcai és Szabadság téri főhomlokzata aszimmetrikus. A Szabadság tér felé forduló homlokzat díszítésben gazdagabb, ezzel harmonizál a tér túloldalán található Tőzsdepalotával. Az épület homlokzatát Senyei Károly szobrászművész díszítette. A reliefek a következő jeleneteket rögzítik: ércolvasztás és nemesfémrudak öntése, pénzverés, papírpénzek metszése és sajtolása, papírpénzek rajzolása és jelzése, művészetek, tudomány és ötvösművészet, állattenyésztés-földművelés és ipar, főníciai-egyiptomi-arab-zsidó kereskedelem, középkori bank és ércbányászat. A főbejárat felett látható erkélyt Tóth István kőszobrai őrzik. A bank épületének mellvédjein két jelentős alkotás emelkedik ki. A nyugati és a déli homlokzat sarkán a Magyar Nemzeti Bank jelképe helyezkedik el, a szoborcsoport Róna József műve. A Szabadság téri mellvéden álló szobrokat és címert Markup Béla készítette.
 Az épület belső ékei
 Az épülethez eredetileg négy emelet tartozott, az 1950-es években az első és a második emelet közé egy másik szintet építettek. Ennek ellenére az épület megőrizte eredeti külső képét. Minden szint világát egy növény jelképe fonja díszbe. A földszintet a búza, az első emeletet az írisz és a bogáncs, a harmadik emeletet a vadgesztenye motívumai ékesítik. Jeles képzőművészek alkotásai teszik méltóvá az épületet arra, hogy a magyar jegybank székhelye legyen. A belső épületszobrászati munkákat Maróti Géza végezte, a míves faragású ajtókat és kereteket Michl Alajos készítette, a kovácsoltvas korlátokat Alpár Ede tervezte, míg a káprázatos harmadik emeleti rózsaablakok atyja Róth Miksa.
 Az épület felépítése
 Az átépítés előtt az első emeleten az eredeti funkciónak megfelelően egymástól elszigetelt kis irodákat működtettek. Ez az emelet szolgálta a bankügyleteket. A második emeleten voltak a vezérkar irodái, lakásai és a tanácsterem. Így a ma már harmadik emeletnek számító szinten helyezkednek el a tanácstermek mellett az elnök és az alelnök dolgozószobái. A Nagytanácsterem a Monetáris Tanács üléseinek helyszíne. A neoreneszánsz stílusú terem már csak az eredeti mintájára készült bútorokkal dicsekedhet. Ennél azonban sokkal nagyobb értéke van a velencei tükröknek, márványoszlopoknak és az eredeti csillároknak. A Kistanácsterem az igazgatóság üléseinek ad helyet. Néhány éve ezt a helységet az első elnökről, Popovics Sándorról Popovics-teremnek nevezték el. Az akkori harmadik (ma: negyedik) emeleten személyzeti lakásokat tartottak fenn. A bank belső udvarát 1949-50-ben beépítették, napjainkban Látogatóközpontot üzemeltetnek a helyén.
 Az MNB elnökei
 Jegyzetek
 További információk
 mnb.hu – az MNB honlapja
 MNB árfolyam
 Állami tulajdonban lévő intézmények
 Központi bankok
 Nemzeti Bank
 Budapest V. kerülete
 Eklektikus építészet
 Budapest 20. századi építményei


type: caselaw

text:
 26.9.2009
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 233/15
 Digriet tal-Qorti tal-Prim’Istanza tad-9 ta’ Lulju 2009 — infeurope vs Il-Kummissjoni
 (Kawża T-176/08) (1)
 (“Rikors għal nuqqas li tittieħed azzjoni, għal annullament u għad-danni - Kuntratti pubbliċi għal servizzi - Sejħa għal offerti dwar il-manutenzjoni tas-sistemi informatiċi tal-UASI - Appell amministrattiv quddiem il-Kummissjoni - Deċiżjoni impliċita ta’ ċaħda tal-Kummissjoni - Talbiet ġodda - Rabta bejn rikors għal nuqqas li tittieħed azzjoni u rikors għad-danni - Inammissibbiltà manifesta”)
 2009/C 233/27
 Lingwa tal-kawża: L-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrenti: infeurope (Lussemburgu, il-Lussemburgu) (rappreżentant: O. Mader, avukat)
 Konvenuta: Il-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej (rappreżentanti: N. Bambara u E. Manhaeve, aġenti)
 Suġġett
 L-ewwel nett, prinċipalment, talba intiża sabiex jiġi kkonstatat li l-Kummissjoni naqset milli tieħu azzjoni sa fejn hija astjeniet illegalment milli tannulla d-deċiżjoni ta’ għoti tal-kuntratti qafas tal-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) (UASI) wara l-proċedura ta’ sejħa għal offerti AO/042/05 għall-manutenzjoni tas-software relatat mas-sistemi tal-attività prinċipali tal-UASI fir-rigward tat-trade marks u disinni, kif ukoll li ttemm il-ftehim speċifiku konkluż wara dawn il-kuntratti qafas u, sussidjarjament, talba għall-annullament tal-allegata deċiżjoni impliċita tal-Kummissjoni li tiċħad l-appell amministrattiv tar-rikorrenti tat-2 ta’ Diċmebru 2007 fil-kuntest tal-imsemmija sejħa għal offerti u, it-tieni nett, talba intiża għall-kumpens tad-dannu allegatament subit minħabba l-allegati nuqqasijiet illegali tal-Kummissjoni.
 Dispożittiv
 (1)
 Ir-rikors huwa miċħud.
 (2)
 Infeurope hija kkundannata għall-ispejjeż tagħha kif ukoll għal dawk tal-Kummissjoni.
 (1) ĠU C 171, 5.7.2008.


text:
 Avis juridique important
 |
 32001R2089
 Verordening (EG) nr. 2089/2001 van de Commissie van 25 oktober 2001 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer in de sector melk en zuivelproducten
 Publicatieblad Nr. L 282 van 26/10/2001 blz. 0040 - 0046
 Verordening (EG) nr. 2089/2001 van de Commissievan 25 oktober 2001tot vaststelling van de restituties bij uitvoer in de sector melk en zuivelproductenDE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,Gelet op Verordening (EG) nr. 1255/1999 van de Raad van 17 mei 1999 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector melk en zuivelproducten(1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1670/2000(2), inzonderheid op artikel 31, lid 3,Overwegende hetgeen volgt:(1) Krachtens artikel 31 van Verordening (EG) nr. 1255/1999 kan het verschil tussen de in de internationale handel geldende prijzen van de producten als bedoeld in artikel 1 van genoemde verordening en de prijzen van deze producten in de Gemeenschap overbrugd worden door een restitutie bij de uitvoer voorzover de akkoorden gesloten overeenkomstig artikel 300 van het Verdrag dat toestaan.(2) Krachtens Verordening (EG) nr. 1255/1999 moeten de restituties voor de producten als bedoeld in artikel 1 van die verordening, die als zodanig worden uitgevoerd, worden vastgesteld rekening houdend met:- de situatie en de verwachte ontwikkeling op de markt van de Gemeenschap met betrekking tot de prijzen voor melk en zuivelproducten en de beschikbare hoeveelheden, evenals met de prijzen voor melk en zuivelproducten in de internationale handel,- de afzetkosten en de meest gunstige vervoerskosten, berekend vanaf de markten van de Gemeenschap tot aan de havens of andere plaatsen van uitvoer van de Gemeenschap, evenals met de aanvoerkosten tot aan de landen van bestemming,- de doelstellingen van de gemeenschappelijke ordening der markten in de sector melk en zuivelproducten, zijnde het verzekeren van een evenwichtige en een natuurlijke ontwikkeling van de prijzen en het handelsverkeer op deze markten,- de beperkingen die resulteren uit de akkoorden gesloten overeenkomstig artikel 300 van het Verdrag,- het belang dat erin gelegen is om verstoringen op de markt van de Gemeenschap te voorkomen,- het economisch aspect van de beoogde uitvoer.(3) Krachtens artikel 31, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1255/1999 worden de prijzen in de Gemeenschap bepaald met inachtneming van de toegepaste prijzen die met het oog op de uitvoer het gunstigst blijken te zijn. Bij de bepaling van de prijzen in de internationale handel wordt met name rekening gehouden met:a) de prijzen die op de markten in derde landen worden toegepast,b) de gunstigste prijzen bij invoer in de derde landen van bestemming uit andere derde landen,c) de producentenprijzen die in de uitvoerende derde landen worden geconstateerd en, in voorkomend geval, met inachtneming van de subsidies die door deze landen worden toegekend,d) de aanbiedingsprijzen franco grens van de Gemeenschap.(4) Krachtens artikel 31, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1255/1999 kunnen de situatie op de wereldmarkt of de specifieke eisen van bepaalde markten het noodzakelijk maken dat voor de producten als bedoeld in artikel 1 van genoemde verordening naar gelang van hun bestemming een verschillend restitutiebedrag wordt vastgesteld.(5) Artikel 31, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1255/1999 voorziet erin dat de lijst van producten waarvoor een restitutie wordt verleend bij uitvoer, en het bedrag van deze restitutie ten minste eenmaal per vier weken worden vastgesteld. Het bedrag van de restitutie kan echter gedurende meer dan vier weken op hetzelfde niveau gehandhaafd blijven.(6) Krachtens artikel 16 van Verordening (EG) nr. 174/1999 van de Commissie van 26 januari 1999 tot vaststelling van de specifieke uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 804/68 van de Raad inzake de uitvoercertificaten en de invoerrestituties in de sector melk en zuivelproducten(3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1681/2001(4), is de verleende restitutie voor zuivelproducten met toegevoegde suiker gelijk aan de som van twee elementen. Het ene element dient om rekening te houden met de hoeveelheid zuivelproducten en wordt berekend door het basisbedrag te vermenigvuldigen met het gehalte aan zuivelproducten van het betrokken product, het andere element dient om rekening te houden met de hoeveelheid toegevoegde sacharose en wordt berekend door het basisbedrag van de restitutie die op de dag van uitvoer geldt voor de producten als bedoeld in artikel 1, lid 1, onder d), van Verordening (EG) nr. 1260/2001 van de Raad van 19 juni 2001 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker(5), te vermenigvuldigen met het sacharosegehalte van het gehele product. Dit laatste element evenwel wordt uitsluitend in aanmerking genomen als de sacharose is geproduceerd uit in de Gemeenschap geteelde suikerbieten of in de Gemeenschap geteeld suikerriet.(7) Bij Verordening (EEG) nr. 896/84 van de Commissie(6), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 222/88(7), zijn aanvullende bepalingen ingesteld inzake de toekenning van de restituties in geval van wijziging van het verkoopseizoen. Deze bepalingen voorzien in de mogelijkheid de restituties naar gelang van de datum waarop de producten zijn vervaardigd te differentiëren.(8) Voor de berekening van het restitutiebedrag voor smeltkaas moet worden bepaald dat de eventueel toegevoegde hoeveelheid aan caseïne en/of caseïnaten niet in aanmerking wordt genomen.(9) De toepassing van deze regels op de huidige marktsituatie in de zuivelsector, in het bijzonder op de prijzen van deze producten in de Gemeenschap en op de wereldmarkt, leidt tot het vaststellen van de restitutie voor de producten op de bedragen aangegeven in de bijlage.(10) Het Comité van beheer voor melk en zuivelproducten heeft geen advies uitgebracht binnen de door zijn voorzitter bepaalde termijn,HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:Artikel 1De restituties bedoeld in artikel 31 van Verordening (EG) nr. 1255/1999 voor de uitgevoerde producten in ongewijzigde staat worden vastgesteld op de bedragen als aangegeven in de bijlage.Artikel 2Deze verordening treedt in werking op 26 oktober 2001.Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.Gedaan te Brussel, 25 oktober 2001.Voor de CommissieFranz FischlerLid van de Commissie(1) PB L 160 van 26.6.1999, blz. 48.(2) PB L 193 van 29.7.2000, blz. 10.(3) PB L 20 van 27.1.1999, blz. 8.(4) PB L 227 van 23.8.2001, blz. 36.(5) PB L 178 van 30.6.2001, blz. 1.(6) PB L 91 van 1.4.1984, blz. 71.(7) PB L 28 van 1.2.1988, blz. 1.BIJLAGEbij de verordening van de Commissie van 25 oktober 2001 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer in de sector melk en zuivelproducten>RUIMTE VOOR DE TABEL>NB:De codes van de producten en de codes van de bestemmingen serie "A" zijn vastgesteld in Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (PB L 366 van 24.12.1987, blz. 1), zoals gewijzigd.De numerieke codes voor de bestemmingen zijn vastgesteld in Verordening (EG) nr. 2032/2000 van de Commissie (PB L 243 van 28.9.2000, blz. 14).De andere bestemmingen worden als volgt vastgesteld:L02 Zwitserland, Liechtenstein,L03 Ceuta, Melilla, IJsland, Noorwegen, Andorra, Gibraltar, Heilige Stoel (gebruikelijke naam: Vaticaanstad), Malta, Turkije, Estland, Letland, Litouwen, Polen, Tsjechië, Slowakije, Hongarije, Roemenië, Bulgarije, Canada, Cyprus, Australië en Nieuw-Zeeland,L04 Albanië, Slovenië, Kroatië, Bosnië-Herzegovina, Joegoslavië en de Voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië,L05 alle bestemmingen met uitzondering van Polen en de Verenigde Staten van Amerika."970" omvat de uitvoer zoals bedoeld in artikel 36, lid 1, onder a) en c), en artikel 44, lid 1, onder a) en b), van Verordening (EG) nr. 800/1999 van de Commissie (PB L 102 van 17.4.1999, blz. 11) en de uitvoer op basis van contracten met op het grondgebied van een lidstaat gestationeerde maar niet onder zijn gezag vallende strijdkrachten.


text:
 4.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 231/4
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1490
 af 3. september 2015
 om godkendelse af præparatet af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum som fodertilsætningsstof til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er Pancosma France S.A.S.)
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for udstedelse af en sådan godkendelse.
 (2)
 Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om godkendelse af præparatet af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum. Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (3)
 Ansøgningen vedrører godkendelse af præparatet af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum som fodertilsætningsstof til slagtekyllinger, til klassificering i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer«.
 (4)
 Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) konkluderede i sin udtalelse af 27. januar 2015 (2), at præparatet af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum på de påtænkte anvendelsesbetingelser ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller miljøet, og at det potentielt kan forbedre forholdet mellem foderindtag og tilvækst hos slagtekyllinger. Autoriteten mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. Den har også gennemgået den rapport om metoden til analyse af fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det ved forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.
 (5)
 Vurderingen af præparatet af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Anvendelsen af præparatet bør derfor godkendes som fastlagt i bilaget til nærværende forordning.
 (6)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Det i bilaget opførte præparat, der tilhører tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »andre zootekniske tilsætningsstoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstof på de betingelser, der er fastsat i bilaget.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 3. september 2015.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.
 (2) EFSA Journal 2015;13(2):4011.
 BILAG
 Tilsætningsstoffets identifikationsnummer
 Navn på indehaveren af godkendelsen
 Tilsætningsstof
 Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse, analysemetode
 Dyreart eller -kategori
 Maksimumsalder
 Minimumsindhold
 Maksimumsindhold
 Andre bestemmelser
 Godkendelse gyldig til
 mg/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 %
 Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: andre zootekniske tilsætningsstoffer (forbedring af zootekniske parametre)
 4d11
 Pancosma France S.A.S.
 Præparat af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Præparat af carvacrol, kanelaldehyd og oleoresiner af Capsicum med et indhold af:
 —
 carvacrol på 4,6 %-5,3 %
 —
 kanelaldehyd på 2,6 %-3,2 %
 —
 oleoresiner af Capsicum på ≥ 2 % (med et samlet indhold af capsaicin og dihydrocapsaicin på 0,06 %-0,21 %)
 Aktivstoffernes karakteristika
 —
 carvacrol (1) (renhed ≥ 98 %)
 C10H14O. CAS- nummer: 499-75-2
 —
 kanelaldehyd (1) (renhed ≥ 98 %)
 C9H8O. CAS-nummer: 104-55-2
 —
 oleoresiner af Capsicum med et samlet minimumsindhold af capsaicin og dihydrocapsaicin på 6 %-7 %
 Analysemetode
 (2)
 Til kvantificering af carvacrol, kanelaldehyd, capsaicin og dihydrocapsaicin i fodertilsætningsstoffet:
 —
 gaskromatografi med flammeioniseringsdetektor (GC/FID)
 Slagtekyllinger
 —
 —
 100
 1.
 I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringsbetingelserne og pelleteringsstabilitet.
 2.
 Tilsætningsstoffet må ikke anvendes sammen med andre kilder til carvacrol, kanelaldehyd, capsaicin og dihydrocapsaicin.
 3.
 Sikkerhedsforanstaltninger: Der skal bæres åndedrætsværn, sikkerhedsbriller og handsker under håndteringen.
 4.
 Anbefalet minimumsdosis: 100 mg/kg fuldfoder.
 24. september 2025
 (1) JECFA, Online Edition: »Specifications for Flavourings« (http://www.fao.org/ag/agn/jecfa-flav/index.html#T).
 (2) Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på referencelaboratoriets hjemmeside: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.