type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 29.8.2009
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 205/45
 Skarga wniesiona w dniu 6 lipca 2009 r. — Defense Technology przeciwko OHIM — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
 (Sprawa T-262/09)
 2009/C 205/83
 Język skargi: angielski
 Strony
 Strona skarżąca: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Stany Zjednoczone) (przedstawiciel: R. Kunze, adwokat i solicitor)
 Strona pozwana: Urząd Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory)
 Stroną postępowania przed Izbą Odwoławczą była również: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt nad Menem, Niemcy)
 Żądania strony skarżącej
 —
 stwierdzenie nieważności decyzji Czwartej Izby Odwoławczej Urzędu Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) z dnia 4 maja 2009 r. w sprawie R 493/2002-4 (II); oraz
 —
 obciążenie strony pozwanej kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Zgłaszający wspólnotowy znak towarowy: DEF-TEC Defense Technology GmbH
 Zgłoszony wspólnotowy znak towarowy: graficzny znak towarowy „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR” dla towarów z klas 5, 8 i 13 -zgłoszenie nr 643 668
 Właściciel znaku lub oznaczenia, na które powołano się w sprzeciwie: strona skarżąca
 Znak lub oznaczenie, na które powołano się w sprzeciwie: zarejestrowany w Stanach Zjednoczonych słowny znak towarowy „FIRST DEFENSE” dla towarów z klasy 13; zarejestrowane w Stanach Zjednoczonych dwa graficzne znaki towarowe dla towarów z klasy 13; wcześniejszy powszechnie znany w Belgii, Niemczech i Francji znak towarowy „FIRST DEFENSE”; wcześniejszy powszechnie znany w Belgii, Niemczech i Francji znak towarowy „FIRST DEFENSE AND DESIGN”; wcześniejszy niezarejestrowany słowny znak towarowy „FIRST DEFENSE” objęty ochroną w Niemczech i we Francji; wcześniejszy niezarejestrowany w Belgii, Niemczech i Francji znak towarowy „FIRST DEFENSE AND DESIGN”; objęta ochroną w Niemczech nazwa handlowa „FIRST DEFENSE”
 Decyzja Wydziału Sprzeciwów: częściowe uwzględnienie sprzeciwu
 Decyzja Izby Odwoławczej: uchylenie decyzji Wydziału Sprzeciwów i oddalenie sprzeciwu
 Podniesione zarzuty: naruszenie art. 8 ust. 3 rozporządzenia Rady nr 207/2009 z uwagi na to, iż Izba Odwoławcza nieprawidłowo zastosowała wyżej wymieniony przepis i ponadto wydała błędną decyzję opartą na błędnym zrozumieniu przedstawionego stanu faktycznego; naruszenie art. 65, 75 i 76 rozporządzenia Rady nr 207/2009, ze względu na to, że Izba Odwoławcza nie podjęła działań niezbędnych w celu zastosowania się do wyroku Sądu Pierwszej Instancji wydanego w dniu 6 września 2006 r. w sprawie T-6/05 DEF-TEC Defense Technology przeciwko OHIM — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR).


type: legislation

text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52004PC0772
 Priekšlikums Padomes regulaI ar ko groza Regulu (EK) Nr 1868/94, ar ko ievieš kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu /* COM/2004/0772 galīgā redakcija - CNS 2004/0269 */
 Briselē, 06.12.2004COM(2004) 772 galīgā redakcija2004/0269 (CNS).KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEIpar kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanuPriekšlikumsPADOMES REGULAIar ko groza Regulu (EK) Nr 1868/94, ar ko ievieš kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu.(iesniegusi Komisija)KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEIpar kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu1. IEVADS: ZIņOJUMA NEPIECIEšAMīBAPadomes Regulas (EK) Nr. 1868/94, ar ko ievieš kvotu režīmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu[1], 3. pantā ir pieprasīts, lai Komisija līdz 2004. gada 30. septembrim iesniegtu izskatīšanai Padomei tādu ziņojumu par kvotu piešķiršanu Kopienā, kam būtu pievienoti piemēroti priekšlikumi. Šajā ziņojumā jāņem vērā iespējamie grozījumi attiecībā uz maksājumiem kartupeļu ražotājiem, kā arī cietes un kartupeļu cietes tirgus attīstība.Regulas (EK) Nr. 1868/94 3. panta 2. punktā paredzēts, ka Padomei, pieņemot lēmumu, pamatojoties uz Līguma 37. pantu, līdz 2004. gada 31. decembrim jāsadala turpmāko trīs gadu kartupeļu cietes kvotas starp dalībvalstīm, balstoties uz ziņojumu, kas apskatīts iepriekšējā rindkopā.Pašreizējās kvotas ar Regulu (EK) Nr. 1868/94 noteiktas līdz 2004./2005. tirdzniecības gada beigām (2005. gada 30. jūnijs).2. KLP REFORMA2003. gada 23. jūnijā Padome īstenoja Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) fundamentālu reformu, kas lielos apmēros mainīja Kopienas lauksaimniecības nozares pabalsta nosacījumus. Kopš tā brīža lielākā maksājumu daļa tika izmaksāta neatkarīgi no ražošanas apjoma. Šie jaunie «vienotie platībmaksājumi» ir pakļauti normu ievērošanai un jo īpaši attiecībā uz vidi. Saites pārraušana starp subsīdiju un ražošanu ļauj Savienības lauksaimniekiem kļūt konkurētspējīgākiem un savu darbību vairāk virzīt saskaņā ar tirgu, tajā pat laikā nodrošinot ienākumu nepieciešamo stabilitāti.Lai saglabātu cietes ražošanu tradicionālajās ražošanas zonās un atzītu kartupeļu ražošanas lomu augu sekā, attiecībā uz šo sektoru tika pieņemts daļējs palīdzības atdalījums. Viena daļa (40 %) no pašreizējās palīdzības[2] tiks atdalīta un iekļauta vienoto platībmaksājumu sistēmā (VPM), pamatojoties uz piegādēm cietes ražošanas rūpnīcām iepriekšējos periodos. Atlikušie 60 % tiks saglabāti kā palīdzība lauksaimniekiem, kuri audzē kartupeļus, kas paredzēti tādai cietes ražošanai, kāda definēta Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003[3] 93. un 94. pantā. Ja stājas spēkā fakultatīvs pārejas periods[4] attiecībā uz dalībvalsti, kas aizkavējusies palīdzības atdalījuma piemērošanā, tad spēkā paliek pašreizējā atbalsta summa.Atbalsts tiek maksāts tikai par kartupeļu daudzumu, ko nosaka līgums starp ražotāju un cietes ražošanas rūpnīcām, ievērojot šim uzņēmumam noteikto kvotu ierobežojumu, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1868/94 noteikumiem.Tajās jaunajās dalībvalstīs, kurās ražo kartupeļu cieti, piemērota vienkāršota vienotā platībmaksājuma sistēma (Vienotā platībmaksājuma sistēma vai VPM), kam vajadzības gadījumā pievienoti valsts tiešie maksājumi ( top-ups ).3. PAPLAšINāšANāSKopš 2004./2005. tirdzniecības gada sešas jaunas valstis piedalās kartupeļu cietes kvotu sistēmā un savā starpā dala kopējās kvotas, kas pielīdzināmas 186 613 tonnām un ir noteiktas 2004./2005. gadam, no tām 78 % Polijai, 18 % Čehijas Republikai un 4 % sadalīti starp Igauniju, Latviju, Lietuvu un Slovākiju.Tādējādi ES kvotas palielinās par 11 %, no 1,762 miljoniem tonnu (ES-15) uz 1,949 miljoniem tonnu (ES-25).4. KVOTU SISTēMAKARTUPEļU CIETE KONKURē AR GRAUDAUGU CIETI. PIEMēROTIE PRODUKCIJAS IEROBEžOJUMI GRAUDAUGU NOZARē, JO īPAšI ATTIECīBā UZ ATSTāšANU ATMATā, UN CIETES RAžOšANAS PALIELINāšANāS 1990. GADA SāKUMā, LIKA PADOMEI IEROBEžOT CIETES RAžOšANU NO 1995 ./1996. gada, ieviešot kvotu sistēmu (Regula (EK) Nr. 1868/94), balstoties uz šiem elementiem:- kvotas tiek noteiktas katrā dalībvalstī un pēc tam tiek sadalītas apakškvotās katrā cietes ražošanas rūpnīcā,- kartupeļu audzētāji saņem maksājumu, kas aprakstīts 2. punktā, par katru tonnu cietes no kartupeļiem, kas piegādāti cietes ražošanas rūpnīcām, ievērojot apakškvotas,- cietes ražošanas rūpnīcas saņem prēmiju, ievērojot apakškvotas, lai kompensētu dažus strukturālos trūkumus, salīdzinājumā ar graudaugu cietes ražotājiem (mazāk apakšproduktu, kuru pārdošana jāveicina, īsāks ražošanas periods, paaugstinātās izmaksas pret piesārņojumu); prēmija tiek izmaksāta, ja ražotājs ir samaksājis minimālo samaksu to kartupeļu, kas paredzēti cietes ražošanai, audzētājiem.Kartupeļu audzētājiem un cietes ražošanas rūpnīcām katru gadu ir jāparaksta līgums, lai novērstu jebkādu apakškvotu pārsniegšanu; šis līgums jo īpaši formulē piegādājamās cietes paredzamo daudzumu un minimālo cenu, ko izmaksā cietes ražošanas rūpnīcas; cietes ražošanas rūpnīca nevar pieņemt kartupeļu piegādi, kas nav apstiprināta ar līgumu. Izņemot 5% fleksibilitātes klauzulu, jebkurai kartupeļu cietei, kas ražota ārpus apakškvotu robežām, jātiek eksportētai apstrādātā veidā bez Kopienas eksportēšanas ierobežojumiem līdz 1. janvārim pēc minētās mārketinga kampaņas beigām; attiecībā uz šo daudzumu jāizmaksā minimālā cena, prēmija cietes ražošanas rūpnīcām un tie maksājumi ražotājiem, kas nav izmaksāti.Kvotu sistēmas sīki izstrādātie noteikumi precizēti Komisijas Regulās (EK) Nr. 2235/2003[5] un (EK) Nr 2236/2003[6], kas izskaidro jautājumus par līgumu slēgšanu, minimālo kartupeļu daudzumu cietes ieguvi, cietes svara un daudzuma noteikšanu kartupeļos, kas tiek nodoti cietes ražošanas rūpnīcās, noteikumiem attiecībā uz eksportēšanu bez ierobežojumiem, attiecīgajiem kontroles noteikumiem un sankcijām, piemērojamiem noteikumiem apvienošanās gadījumos, īpašuma maiņas gadījumā un cietes ražošanas rūpnīcu komerciālās darbības uzsākšanas vai pārtraukšanas gadījumā.Regulas (EK) Nr. 2237/2003[7] 6. pantā ir sīki izstrādāti atbalsta piemērošanas noteikumi par cietes ražošanai paredzētajiem kartupeļiem 2004./2005. tirdzniecības gadam. Pēc 2004./2005. gada tiks publicēta jauna regula attiecībā uz tālākiem laikposmiem.5. KVOTU UN RAžOšANAS NOVēRTēJUMS CIETEIA UN B TABULāS, KAS ATRODAS PIELIKUMā, ATSPOGUļOTS KARTUPEļU CIETES RAžOšANAS NOVēRTēJUMS ATTIECīBā UZ KVOTU PIEšķIRšANAS SISTēMU, Kā ARī DALīBVALSTU NOTEIKTIE DAžāDIE KVOTU LīMEņI.Kopš kvotu sistēmas, attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu, ieviešanas 1995. gadā,[8] izskatīšanai Padomē un Parlamentā ir nodoti divi ziņojumi, kam bija pievienots priekšlikums par kvotu samazināšanu. 2000. gada darba plānā Padome nolēma samazināt kvotas 2000./2001. gadā un 2001./2002. gadā, to kompensējot ar lielāku kompensāciju līmeni cietes ražošanas rūpnīcu kartupeļiem nekā graudaugiem (cenu pazeminājums par 75 % pret 48,4 % pazeminājumu graudaugiem), joprojām nodrošinot budžeta līdzsvaru.1. tabula atspoguļo ES-15 attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanas attīstību, salīdzinot ar kvotām. Izņemot 1998./1999. gadu un 2003./2004. gadu (slikti klimatiskie apstākļi), ES ražošana robežojās ar noteikto kvotu līmeni.2003./2004. gada kampaņa norisinājās sarežģītos apstākļos (liels karstums vasarā dažos reģionos), tomēr dažas cietes ražošanas rūpnīcas izmantoja fleksibilitātes klauzulu 5 % robežās (saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1868/94 6.panta 2. punktu).Pirmie elementi attiecībā uz 2004./2005. tirdzniecības gadu norāda uz cietes ražošanai paredzēto kartupeļu ražas novākšanu, ņemot vērā klimatisko apstākļu uzlabošanos.1. tabula ES kartupeļu cietes pamatkvotu un ražošanas novērtējums1 000 tonnas1998./1999. | 1999./2000. | 2000./2001. | 2001./2002. | 2002./2003. | 2003./2004. |RAŽOŠANA | 1 660,5 | 1 804,8 | 1 849,7 | 1 601,1 | 1 684,8 | 1 461,9 |KVOTAS | 1 864,3 | 1 864,3 | 1 814,2 | 1 762,1 | 1 762,1 | 1 762,1 |Attiecība: ražošana/kvotas | 89 % | 97 % | 102 % | 91 % | 96 % | 83 % |6. CIETES NOZARES NOVēRTēJUMS6.1. Cietes eksportsPasaules tirgus veido svarīgu noieta tirgu cietei, tai skaitā tās derivātiem. Apmēram 50 % no saražotās cietes tiek eksportēti uz trešajām valstīm. Nākamā tabula atspoguļo eksporta attīstību attiecībā uz galvenajām nozares precēm.2. tabula ir izveidota, balstoties uz dalībvalstu sarunām, Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu (eksporta atļaujas ar vai bez ierobežojumiem Līguma I pielikuma precēm) un Uzņēmējdarbības ģenerāldirektorātu (eksporta ierobežojumu maksājumi precēm, kas nav I pielikumā).2. tabula Kartupeļu cietes un cietes eksporta novērtējums1 000 tonnas cietesApraksts | 1998. | 1999. | 2000. | 2001. | 2002. | 2003. |apstrādāta kviešu ciete | 42 | 58 | 36 | 57 | 48 | 57 |apstrādāta kukurūzas ciete valstī | 136 | 84 | 154 | 144 | 138 | 120 |apstrādāta kartupeļu ciete valstī | 431 | 322 | 400 | 335 | 460 | 409 |kopējais apstrādātās cietes daudzums valstī | 609 | 464 | 590 | 536 | 646 | 586 |Glikozes | 212 | 222 | 279 | 265 | 269 | 252 |Modificētās cietes | 360 | 359 | 535 | 453 | 491 | 410 |KOPĒJAIS | 1 181 | 1 045 | 1 404 | 1 254 | 1 405 | 1 248 |Avoti: | – apstrādātās cietes un glikozes: Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts/ dalībvalstis, eksporta atļauju prasība; – modificētās cietes: Uzņēmējdarbības ģenerāldirektorāts/ dalībvalstis – mēneša maksājumi. |Pamatojoties uz 4. tabulu, 1998–2003. gadā paredzētā eksporta kopējais līmenis vidēji saglabājās 1,250 miljoni tonnu, 1,4 miljonu tonnu līmenī 2000. un 2002. gadā. Divas galvenās kategorijas, ko sedz apstrādātā ciete, kas svārstās no 0,5 līdz 0,6 miljoniem tonnu, un tādi modificētās cietes produkti, kas ražoti galvenokārt no kartupeļu un kukurūzas cietes, ir no 0,4 līdz 0,5 miljoniem tonnu tajā pašā laikposmā; tādu glikozes produktu eksports, kas galvenokārt ražoti uz kukurūzas un kviešu cietes bāzes, pieaudzis no 0,2 līdz 0,3 miljoniem tonnu.Turklāt daži cietes krājumi tiek eksportēti I pielikumā neiekļautu produktu veidā, izņemot modificētās cietes; tas ir, attiecīgo produktu klāsta sarežģītības dēļ, tie nav iekļauti 2. tabulā.6.2 Cietes ražošana3. tabula Cietes ražošanas novērtējums (novērtējumi ES-15)miljoni tonnuCietes ražošana | 1998./1999. | 1999./2000. | 2000./2001. | 2001./2002. | 2002./2003. | 2003./2004. |Ciete: | kukurūzas | 3,7 | 3,7 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 4,0 |% | 48 % | 46 % | 45 % | 46 % | 45 % | 46 % |kviešu | 2,2 | 2,4 | 2,8 | 3,0 | 3,0 | 3,1 |% | 29 % | 30 % | 32 % | 34 % | 34 % | 36 % |kartupeļu (ciete) | 1,8 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,9 | 1,6 |% | 23 % | 24 % | 23 % | 20 % | 21 % | 18 % |KOPĒJAIS | 7,7 | 8,0 | 8,7 | 8,8 | 8,9 | 8,7 |% | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % |Gada maiņas līmenis | 1,3 % | 3,9 % | 8,7 % | 0,6 % | 1,1 % | –1,7 % |Avoti: | – graudaugu cietei: GCA (ES Graudaugu cietes asociācija); – kartupeļu cietei: dalībvalstu sarunas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 97/95 20. pantu, tai skaitā produkcija ārpus kvotām, jo īpaši ražojumu zaudējumi, kas ir mazāki par Regulā (EK) Nr. 97/95 paredzētajiem. |Graudaugu cietes un kartupeļu cietes ražošanas palielināšanās Kopienā vidēji bija apmēram 2 % gadā no 1998./1999. gada, galvenokārt kviešu cietes dēļ; kartupeļu cietes ražošana bija ierobežota ar kvotu sistēmu, kartupeļu cietei visas amilāzes produkcijas kopumā ir tendence samazināties par apmēram 20 %.7. PRIEKšLIKUMSKOPš PēDēJā ZIņOJUMA PāRSKATīšANAS 2001. GADā IR PIEVIENOTI SVARīGI ELEMENTI AR DAžāDIEM EFEKTIEM, KAS JāNOVēRTē, JO īPAšI:- Kopējās lauksaimniecības politikas reforma (KLP) un palīdzības atdalījuma sekas uz dažādām nozarēm un pamatojoties uz sīki izstrādātajiem piemērošanas noteikumiem,- Eiropas Savienības paplašināšanās (ES) un sekas attiecībā uz produkciju pašreizējās sistēmās.Pirmos rezultātus būs iespējams noteikt tikai pēc viena vai diviem gadiem.Gaidot pirmos rezultātus, balstoties uz šo ziņojumu, jo īpaši attiecībā uz tirgus līdzsvaru starp kartupeļu cieti un graudaugu cieti, Komisija piedāvā 2004./2005. gadā esošo kvotu pagarināšanu uz diviem gadiem (2005./2006. gada un 2006./2007. tirdzniecības gadam).* **Galvenās ES regulas(atsaucoties uz publikāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī )Tiešie maksājumi un atbalsta sadalījums |Padomes Regula (EK) Nr. 1782/2003 | (OJ L 270, 21.10.2003., 1. lpp.) |Komisijas Regula (EK) Nr. 2237/2003 | (OJ L 339, 24.12.2003., 52. lpp.) |Līdz 2004. gada 30. jūnijam: |Padomes Regula (EEK) Nr. 1766/92 | (OJ L 181, 1.7.1992., 21. lpp.) |Kartupeļu ciete |Padomes Regula (EEK) Nr. 1868/94 | (OJ L 197, 30.7.1994., 4. lpp.) |Komisijas Regula (EK) Nr. 2235/2003 | (OJ L 339, 24.12.2003., 36. lpp.) |Komisijas Regula (EK) Nr. 2236/2003 | (OJ L 339, 24.12.2003., 45.lpp.) |Līdz 2004. gada 30. jūnijam: |Komisijas Regula (EEK) Nr. 97/95 | (OJ L 16, 24.1.1995., 3. lpp.). |PIELIKUMSA tabula Kartupeļu cietes produkcijas attīstība kvotu sistēmas ietvaros (1)1 000 tonnasPRODUKCIJA | 1998./1999. | 1999./2000. | 2000./2001. | 2001./2002. | 2002./2003. | 2003./2004. |Dānija | 173,6 | 177,0 | 180,2 | 168,8 | 166,8 | 161,4 |Vācija | 627,6 | 663,2 | 698,2 | 619,9 | 630,2 | 515,6 |Spānija | – | – | – | – | – | – |Francija | 271,7 | 305,6 | 274,2 | 217,4 | 271,6 | 253,8 |Nīderlande | 431,8 | 505,2 | 528,4 | 443,7 | 458,6 | 401,3 |Austrija | 45,5 | 44,0 | 48,1 | 43,6 | 40,1 | 31,9 |Somija | 44,5 | 50,6 | 54,5 | 51,9 | 55,8 | 39,0 |Zviedrija | 65,8 | 59,2 | 66,1 | 55,7 | 61,5 | 58,9 |(1) kāda tā noteikta Regulās (EK) Nr. 1868/94 un (EK) Nr. 97/95, tai skaitā 5% maksimālā fleksibilitāte, nav iekļauts eksportētās cietes daudzums bez ierobežojumiem. Avots: dalībvalstu sarunas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 97/95 20. pantu. |B tabula Kartupeļu cietes ražošanai noteikto kvotu attīstība1 000 tonnasRegulas (EEK) Nr. 1868/94 grozījumi | Regula (EK) Nr. 1284/98 | Plāns 2000 – Regula (EK) Nr. 1252/1999 | Regula (EK) Nr. 962/2002 | Pievienošanās akts |KVOTAS | 1998./1999., 1999./2000., (un 2000./2001.) gads | 2000./2001. gads | 2001./2002. gads | 2002./2003., 2003./2004. un 2004./2005. gads | 2004./2005. gads |Dānija | 178,5 | 173,4 | 168,2 | 168,2 |Vācija | 696,3 | 676,7 | 656,3 | 656,3 |Spānija | 2,0 | 2,0 | 1,9 | 1,9 |Francija | 281,5 | 273,6 | 265,4 | 265,4 |Nīderlande | 538,3 | 523,2 | 507,4 | 507,4 |Austrija | 49,1 | 48,4 | 47,7 | 47,7 |Somija | 54,8 | 54,0 | 53,2 | 53,2 |Zviedrija | 63,9 | 63,0 | 62,1 | 62,1 |Kopējais ES-15 | 1 864,304 | 1 814,237 | 1 762,148 | 1 762,148 |Čehijas Republika | 33,7 |Igaunija | 0,3 |Latvija | 5,8 |Lietuva | 1,2 |Polija | 145,0 |Slovākija | 0,7 |Kopējais ES-10 | 186,613 |Kopējās kvotas ES-25 2004./2005. gadā: 1 948 761 tonnas. Atsauce: Padomes Regula (EK) Nr. 1868/94, ko groza Pievienošanās akts. |2004/0269 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAIar ko groza Regulu (EK) Nr 1868/94, ar ko ievieš kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 36. un 37. pantu,ņemot vērā Komisijas[9] priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta[10] atzinumu,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas[11] atzinumu,tā kā(1) Padomes Regula (EK) Nr. 1868/94[12] 2. pantā ir noteiktas kartupeļu cietes kvotas dalībvalstīm, kas to ražo, attiecībā uz 2002./2003., 2003./2004. un 2004./2005. tirdzniecības gadam.(2) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1868/94 3. panta 2. punktu, jāsadala turpmāko trīs gadu ražošanas kvotas starp dalībvalstīm, kas ražo cieti, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu Padomei. Šajā nolūkā jāņem vērā Kopējās lauksaimniecības politika un to dalībvalstu produkcija, kas Kopienai pievienojās 2004. gada 1. maijā, un gaidot pirmos rezultātus nozarē, uz ierobežotu divu gadu laikposmu jāpagarina kvotas, kas bija spēkā 2004./2005. tirdzniecības gadā.(3) Dalībvalstīm, kas ražo cieti, jāsadala savas kvotas divu gadu laikposmam starp visām cietes ražošanas rūpnīcām, pamatojoties uz kvotām, kas tika noteiktas 2004./2005. tirdzniecības gadam.(4) Cietes ražošanas rūpnīcu izmantotie apjomi papildus 2004./2005. tirdzniecības gada kvotai ir jāatņem no 2005./2006. tirdzniecības gada kvotas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1868/94 6. panta 2. punktu.(5) Attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1868/94,IR PIEņēMUSI ŠO REGULU:1. pantsRegulas (EK) Nr. 1868/94 2. un 3. pantu aizstāj ar šādu tekstu:“2. pants1. Dalībvalstīm, kas ražo cieti, tiek noteiktas kartupeļu cietes kvotas 2005./2006. un 2006./2007. tirdzniecības gadam saskaņā ar pielikumu.2. Katra dalībvalsts, kas ražo cieti un ir minēta pielikumā, sadala tai piešķirtās kvotas, starp cietes ražošanas rūpnīcām to izmantošanai 2005./2006. un 2006./2007. tirdzniecības gadā, pamatojoties uz pieejamām apakškvotām, kas noteiktas katrai cietes ražošanas rūpnīcai 2004./2005. gadā, otrās rindkopas piemērošanas gadījumā.Pieejamās apakškvotas, kas noteiktas katrai cietes ražošanas rūpnīcai 2005./2006. tirdzniecības gadam, tiks labotas saskaņā ar 6. panta 2. punktu, lai ņemtu vērā jebkuru daudzumu, kas izmantots papildus kvotu robežai 2004./2005. tirdzniecības gadā.3. pants1. Komisija Padomei iesniedz ziņojumu līdz 2006. gada 30. septembrim par kvotu noteikšanu Kopienā, kam pievienoti atbilstoši priekšlikumi. Šajā ziņojumā jāņem vērā iespējamie grozījumi attiecībā uz maksājumiem kartupeļu ražotājiem, kā arī cietes un kartupeļu cietes tirgus attīstība.2. Līdz 2006. gada 31. decembrim Padome saskaņā ar Līguma 37. pantu, pieņem lēmumus, pamatojoties uz šā panta pirmajā punktā minēto ziņojumu un Komisijas piemērotajiem priekšlikumiem.3. Līdz 2007. gada 31. janvārim dalībvalstis paziņo ieinteresētajām personām par nozarē pieņemtajiem noteikumiem.”2. pantsŠī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro no 2005. gada 1. jūlija.Šī Regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [...]Padomes vārdāPriekšsēdētājsPIELIKUMSKvotas 2005./2006. un 2006./2007. tirdzniecības gadam(tonnas) |Čehijas Republika | 33 660 |Dānija | 168 215 |Vācija | 656 298 |Igaunija | 250 |Spānija | 1 943 |Francija | 265 354 |Latvija | 5 778 |Lietuva | 1 211 |Nīderlande | 507 403 |Austrija | 47 691 |Polija | 144 985 |Slovākija | 729 |Somija | 53 178 |Zviedrija | 62 066 |Kopā | 1 948 761 |FICHE FINANCIÈRE |1. | LIGNES BUDGÉTAIRES: 05 02 01 03 05 02 03 15 05 02 12 02 | CRÉDITS APB 2005: 47 Mio EUR 195 Mio EUR 1 394 Mio EUR |2. | INTITULÉ DE LA MESURE: Règlement du Conseil modifiant le règlement (CE) n° 1868/94 instituant un régime de contingentement pour la production de fécule de pomme de terre. |3. | BASE JURIDIQUE: Articles 36 et 37 du traité |4. | OBJECTIFS DE LA MESURE: Répartir le contingent entre les Etats membres producteurs de fécule de pomme de terre pour les campagnes 2005/06 et 2006/07. |5. | INCIDENCES FINANCIÈRES | PÉRIODE DE 12 MOIS (Mio EUR) | EXERCICE EN COURS 2004 (Mio EUR) | EXERCICE SUIVANT 2005 (Mio EUR) |5.0 | DÉPENSES A LA CHARGE – DU BUDGET DES CE (RESTITUTIONS/INTERVENTIONS) – DES BUDGETS NATIONAUX – D'AUTRES SECTEURS | – | – |5.1 | RECETTES – RESSOURCES PROPRES DES CE (PRÉLÈVEMENTS / DROITS DE DOUANE) – SUR LE PLAN NATIONAL |2006 | 2007 | 2008 | 2009 |5.0.1 | PRÉVISIONS DES DÉPENSES | 203,1 | 167,5 | – | – |5.1.1 | PRÉVISIONS DES RECETTES |5.2 | MODE DE CALCUL: |en Mio € | 2006 | 2007 | explications |Prime féculière | 43,4 | 43,4 |UE 25 | 43,4 | 43,4 | =1 948 761 t x 22,25 €/t |Aide aux pommes de terre | 159,7 | 124,1 |UE 15 | 153,5 | 116,9 | voir observations |UE 10 | 6,2 | 7,2 | = taux de phasing-in x 186 613 t x 110,54 €/t |TOTAL | 203,1 | 167,5 |6.0 | FINANCEMENT POSSIBLE PAR CRÉDITS INSCRITS AU CHAPITRE CONCERNÉ DU BUDGET EN COURS D'EXÉCUTION | OUI / NON |6.1 | FINANCEMENT POSSIBLE PAR VIREMENT ENTRE CHAPITRES DU BUDGET EN COURS D'EXÉCUTION | OUI / NON |6.2 | NÉCESSITÉ D'UN BUDGET SUPPLÉMENTAIRE | OUI / NON |6.3 | CRÉDITS A INSCRIRE DANS LES BUDGETS FUTURS | OUI / NON |OBSERVATIONS: Dès qu’un Etat membre appliquera le paiement unique (cf. déclaration des Etats), 40 % de l’aide aux pommes de terre féculières sera découplée, seuls les 60 % restants couplés ont un impact financier. Pour l’UE 10, il est fait l’hypothèse que le régime de paiement unique à la surface, calculé une fois par an, est maintenu jusqu’en 2008. |[1] OJ L 197, 30.7.1994., 4. lpp. Jaunākie grozījumi regulā izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OJ L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).[2] Skatīt Regulas (EK) Nr. 1782/2003 43. pantu un VII pielikumu.[3] Padomes Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem(OJ L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).[4] Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 71. pantu.[5] Komisijas Regula (EK) Nr. 2235/2003, ar ko nosaka kopīgus noteikumus Padomes Regulu (EK)Nr. 1782/2003 un (EK) Nr. 1868/94 piemērošanai attiecībā uz kartupeļu cieti(OJ L 339, 24.12.2003., 36. lpp.).[6] Komisijas Regula (EK) Nr. 2236/2003, ar kuru nosaka sīki izstrādātas normas Padomes Regulas (EK) Nr. 1868/94, ar ko ievieš kvotu sistēmu attiecībā uz kartupeļu cietes ražošanu, piemērošanai(OJ L 339, 24.12.2003., 45. lpp).[7] Komisijas Regula (EK) Nr. 2237/2003, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu dažas atbalsta shēmas, kas paredzētas ar Padomes Regulas (EK) 1782/2003 IV sadaļu, ar kuru izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OJ L 339, 24.12.2003., 52. lpp.).[8] – KOM(1997) 576 galīgais, 11.11.1997., 1998./1999. gada, 1999./2000. gada un 2000./2001. gada kvotas– KOM(2001) 677 galīgais, 16.11.2001., 2002./2003. gada, 2003./2004. gada un 2004./2005. gada kvotas.[9] OJ C [...], [...], lpp. [...].[10] OJ C [...], [...], lpp. [...].[11] OJ C [...], [...], lpp. [...].[12] OJ L 197, 30.7.1994., 4. lpp. Jaunākie grozījumi regulā izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.


text:
 17.2.2021
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 56/10
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2021/238 DELLA COMMISSIONE
 del 16 febbraio 2021
 che modifica il regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 per quanto riguarda una deroga ai regolamenti di esecuzione (UE) n. 180/2014 e (UE) n. 181/2014 per i controlli di misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione e delle isole minori del Mar Egeo
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, sul finanziamento, sulla gestione e sul monitoraggio della politica agricola comune e che abroga i regolamenti del Consiglio (CEE) n. 352/78, (CE) n. 165/94, (CE) n. 2799/98, (CE) n. 814/2000, (CE) n. 1290/2005 e (CE) n. 485/2008 (1), in particolare l’articolo 62, paragrafo 2, primo comma, lettere a) e b),
 visto il regolamento (UE) n. 228/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 marzo 2013, recante misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione e che abroga il regolamento (CE) n. 247/2006 del Consiglio (2), in particolare l’articolo 8 e l’articolo 18, paragrafo 1, secondo comma,
 visto il regolamento (UE) n. 229/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 marzo 2013, recante misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle isole minori del Mar Egeo e che abroga il regolamento (CE) n. 1405/2006 del Consiglio (3), in particolare l’articolo 7, l’articolo 11, paragrafo 3, e l’articolo 14, paragrafo 1, secondo comma,
 considerando quanto segue:
 (1)
 A causa della pandemia di Covid-19 e delle notevoli restrizioni alla circolazione messe in atto dagli Stati membri, questi ultimi hanno tutti incontrato difficoltà eccezionali di ordine amministrativo per la pianificazione e l’esecuzione di tempestivi controlli in loco nel numero richiesto.
 (2)
 Alla luce di queste circostanze senza precedenti, per attenuare tali difficoltà è stato necessario derogare a diversi regolamenti di esecuzione applicabili nel settore della politica agricola comune per quanto riguarda taluni controlli amministrativi e in loco.
 (3)
 Il regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 della Commissione (4) dispone, tra le altre, deroghe ai regolamenti di esecuzione (UE) n. 809/2014 (5), (UE) n. 180/2014 (6) e (UE) n. 181/2014 (7) della Commissione.
 (4)
 L’articolo 22 del regolamento di esecuzione (UE) n. 180/2014 e l’articolo 20 del regolamento di esecuzione (UE) n. 181/2014 prevedono che, in tutti i casi in cui ciò sia opportuno, gli Stati membri in questione ricorrono al sistema integrato di gestione e di controllo nell’esecuzione dei controlli su misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione e delle isole minori del Mar Egeo. Le deroghe di cui al capo I del regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 inerenti ai controlli eseguiti nell’ambito del sistema integrato di gestione e di controllo per i pagamenti diretti e la condizionalità si applicano pertanto mutatis mutandis a tali controlli.
 (5)
 Taluni controlli in loco su misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione e delle isole minori del Mar Egeo sono tuttavia eseguiti al di fuori del sistema integrato di gestione e di controllo, e le deroghe di cui al capo II del regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 non sono risultate sufficienti a risolvere le difficoltà incontrate per eseguire i controlli in loco in modo accurato e nei termini previsti, in particolare in considerazione della lontananza geografica delle regioni ultraperiferiche.
 (6)
 È pertanto opportuno estendere le deroghe di cui al capo II del regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 all’utilizzo di prove alternative e/o tempi di esecuzione adattati, a condizione che possano servire a verificare la corretta attuazione delle misure e allo stesso tempo di mantenere un livello adeguato di garanzia.
 (7)
 Poiché il presente regolamento stabilisce una deroga aggiuntiva ai regolamenti di esecuzione (UE) n. 180/2014 e (UE) n. 181/2014 in relazione all’anno di domanda 2020 a causa della pandemia di Covid-19, è opportuno che esso entri in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea e che si applichi con effetto retroattivo a decorrere dalla stessa data del regolamento di esecuzione (UE) 2020/532.
 (8)
 L’articolo 59, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1306/2013 impone agli Stati membri di garantire un livello minimo di controlli in loco necessari ai fini di un’efficiente gestione dei rischi, e di aumentare tale livello se necessario. Vista la natura di tali obblighi e la proporzionalità delle azioni di controllo in questa situazione di pandemia di Covid-19, gli Stati membri che si avvalgono delle deroghe di cui al regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 dovrebbero essere autorizzati a non tener conto, in relazione al successivo anno di domanda, dei risultati dei controlli effettuati. Tuttavia, è opportuno che l’aumento delle percentuali di controllo che avrebbe dovuto essere applicato nell’anno di domanda 2020 venga applicato mediante un aumento corrispondente nell’anno di domanda 2021.
 (9)
 È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento di esecuzione (UE) 2020/532.
 (10)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per i pagamenti diretti,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 è così modificato:
 1)
 all’articolo 12 sono aggiunti i paragrafi seguenti:
 «5. In deroga all’articolo 16, paragrafo 2, e all’articolo 22 del regolamento di esecuzione (UE) n. 180/2014, se, a causa delle misure messe in atto per contrastare la pandemia di Covid-19, gli Stati membri non sono in condizione di effettuare controlli in loco inerenti alle misure specifiche a favore delle regioni ultraperiferiche in conformità alle norme stabilite nei citati articoli, gli Stati membri possono decidere di:
 a)
 sostituire i controlli in loco mediante il ricorso alle nuove tecnologie, incluse le fotografie geolocalizzate, le fotografie datate, le relazioni datate sulla sorveglianza effettuata con droni, le videoconferenze con i beneficiari o altre prove documentali pertinenti a sostegno della verifica della corretta attuazione delle misure;
 b)
 effettuare detti controlli relativi all’anno di domanda 2020 in qualsiasi momento dell’anno, nella misura in cui essi consentono comunque di verificare le condizioni di ammissibilità, anche dopo il pagamento del saldo.
 Gli Stati membri che si avvalgono delle deroghe di cui al primo comma e, in particolare, modificano i tempi di esecuzione dei controlli o ne riducono il numero, stabiliscono procedure per utilizzare metodologie alternative al fine di mantenere il livello adeguato di garanzia della legittimità e della correttezza delle spese e il rispetto dei criteri e delle norme in materia di condizionalità.
 6. I risultati dei controlli effettuati conformemente ai paragrafi 2 e 4 del presente articolo non sono presi in considerazione in relazione al successivo anno di domanda ai fini dell’articolo 59, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1306/2013. Tuttavia, l’aumento delle percentuali di controllo, che avrebbe dovuto essere applicato nell’anno di domanda 2020 in conformità all’articolo 59, paragrafo 5, del citato regolamento, si applica mediante un aumento corrispondente nell’anno di domanda 2021.»;
 2)
 all’articolo 13 sono aggiunti i paragrafi seguenti:
 «5. In deroga all’articolo 13, paragrafo 2, e all’articolo 20 del regolamento di esecuzione (UE) n. 181/2014, se, a causa delle misure messe in atto per contrastare la pandemia di Covid-19, la Grecia non è in condizione di effettuare controlli in loco inerenti alle misure specifiche a favore delle isole minori del Mar Egeo in conformità alle norme stabilite nei citati articoli, la Grecia può decidere di:
 a)
 sostituire i controlli in loco mediante il ricorso alle nuove tecnologie, incluse le fotografie geolocalizzate, le fotografie datate, le relazioni datate sulla sorveglianza effettuata con droni, le videoconferenze con i beneficiari o altre prove documentali pertinenti a sostegno della verifica della corretta attuazione delle misure;
 b)
 effettuare detti controlli relativi all’anno di domanda 2020 in qualsiasi momento dell’anno, nella misura in cui essi consentono comunque di verificare le condizioni di ammissibilità, anche dopo il pagamento del saldo.
 Se si avvale delle deroghe di cui al primo comma e, in particolare, modifica i tempi di esecuzione dei controlli o ne riduce il numero, la Grecia stabilisce procedure per utilizzare metodologie alternative al fine di mantenere il livello adeguato di garanzia della legittimità e della correttezza delle spese e il rispetto dei criteri e delle norme in materia di condizionalità.
 6. I risultati dei controlli effettuati conformemente ai paragrafi 2 e 4 del presente articolo non sono presi in considerazione in relazione al successivo anno di domanda ai fini dell’articolo 59, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1306/2013. Tuttavia, l’aumento delle percentuali di controllo, che avrebbe dovuto essere applicato nell’anno di domanda 2020 in conformità a tale disposizione, si applica mediante un aumento corrispondente nell’anno di domanda 2021.»
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Esso si applica a decorrere dal 20 aprile 2020.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 16 febbraio 2021
 Per la Commissione
 La presidente
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) GU L 347 del 20.12.2013, pag. 549.
 (2) GU L 78 del 20.3.2013, pag. 23.
 (3) GU L 78 del 20.3.2013, pag. 41.
 (4) Regolamento di esecuzione (UE) 2020/532 della Commissione, del 16 aprile 2020, recante deroga, in relazione all’anno 2020, ai regolamenti di esecuzione (UE) n. 809/2014, (UE) n. 180/2014, (UE) n. 181/2014, (UE) 2017/892, (UE) 2016/1150, (UE) 2018/274, (UE) 2017/39, (UE) 2015/1368 e (UE) 2016/1240 per quanto riguarda taluni controlli amministrativi e in loco applicabili nel settore della politica agricola comune (GU L 119 del 17.4.2020, pag. 3).
 (5) Regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 della Commissione, del 17 luglio 2014, recante modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda il sistema integrato di gestione e di controllo, le misure di sviluppo rurale e la condizionalità (GU L 227 del 31.7.2014, pag. 69).
 (6) Regolamento di esecuzione (UE) n. 180/2014 della Commissione, del 20 febbraio 2014, recante modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 228/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio recante misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione (GU L 63 del 4.3.2014, pag. 13).
 (7) Regolamento di esecuzione (UE) n. 181/2014 della Commissione, del 20 febbraio 2014, recante modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 229/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio recante misure specifiche nel settore dell’agricoltura a favore delle isole minori del Mar Egeo (GU L 63 del 4.3.2014, pag. 53).


type: wikipedia

text:
Sairaala on laitos, jossa potilaat saavat lääketieteellistä hoitoa. Sairaalassa työskentelee terveydenhuollon ammattihenkilöitä kuten lääkäreitä, sairaanhoitajia, lähihoitajia, fysioterapeutteja ja psykologeja. Sairaalatyö on moniammatillista yhteistyötä, joten edellä mainittujen lisäksi laitoksessa toimii lukuisia muita ammattihenkilöitä, kuten sosiaalityöntekijöitä, sihteerejä, laboratoriohoitajia, laitoshuoltajia, välinehuoltajia ja teknikoita.
 Historia
 Varhaisimmat laitokset, joiden tarkoitus oli antaa hoitoa sairaille, olivat muinaiset egyptiläiset temppelit. Myös kreikkalaisen – ja myöhemmin roomalaisen – lääkinnän jumalan Asklepioksen temppelit ottivat vastaan sairaita henkilöitä. Sri Lankaan perustettiin mahdollisesti maailman ensimmäiset varsinaiset sairaalat noin vuonna 430 eaa., ja 200 vuotta myöhemmin kuningas Ašoka perusti 18 sairaalan ketjun Hindustaniin, Intiaan. Roomalaiset perustivat noin vuonna 100 eaa. sairaanhoitolaitoksia (valetudinaria) sairaille ja haavoittuneille sotilaille. Modernin käsityksen mukaisten sairaaloiden voidaan sanoa saaneen alkunsa keisari Konstantinuksen aikakaudelta vuodelta 331 jaa.
 Keskiajalla sairaaloilla oli myös muita tehtäviä, kuten toimia pyhiinvaeltajien hostellina tai köyhien asujaimistona. Monissa kielissä sairaalaa tarkoittava sana (esimerkiksi , ) johtuu latinan sanasta hospes ’isäntä’, josta juontuvat myös sanat hotelli ja englannin kielen hospitality ’vieraanvaraisuus’.
 1900-luvun alussa modernin ajan piirteen erikoistumisen myötä perustettiin myös erityisesti naisille ja lapsille suunnattuja sairaaloita.
 Suomessa sairaalatoiminnan voidaan katsoa alkaneen 17. joulukuuta 1756, jolloin kuningas Aadolf Fredrik allekirjoitti Turun Lasaretin perustamiskirjan. Turun Lasaretista kehittyi vuosisatojen kuluessa Turun yliopistollinen keskussairaala. Tyks on Suomen vanhin ja Pohjoismaiden toiseksi vanhin edelleen toimiva sairaala.
 Toiminta
 Sairaaloissa on muun muassa seuraavia toimintayksiköitä.
 Päivystysalue Päivystyspoliklinikka on paikka, jonne lääketieteellisesti arvioiden kiireellistä hoitoa tarvitsevat henkilöt saapuvat. Useimmat päivystyspisteet ovat auki ympäri vuorokauden. Yleensä sairaalan päivystysvastaanotolle tullaan terveyskeskuslääkärin lähetteellä, mutta esimerkiksi ensihoitopalvelu toimittaa suoraan sairaalan päivystysalueelle äkillisesti sairastuneet tai vammautuneet henkilöt, joiden arvioidaan tarvitsevan erikoissairaanhoidon palveluja. Päivystyspoliklinikka voi olla jaettu useaan yksikköön, kuten operatiiviseen (kirurginen) ja konservatiiviseen (sisätaudit) päivystykseen. Useissa kaupungeissa psykiatrian päivystys on eri toimialueella ja eri rakennuksessa kuin niin sanottu somaattinen puoli. Nykysuuntaus on, että myös perusterveydenhuollon päivystyspalveluja keskitetään erikoissairaanhoidon eli sairaalan päivystysalueiden yhteyteen. Perusterveydenhuollon päivystyksellä voi olla omat toimitilat päivystysalueella, mutta kokonaan jakamattomia päivystyspoliklinikoitakin on jo Suomessa aloittanut tai aloittamassa (tilanne 2012) toiminnan. Tällöin päivystysalueella potilaan tutkii ja pääsääntöisesti hoitaakin sama lääkäri potilaan vaivan erikoisalasta riippumatta.
 Isoimmissa sairaaloissa päivystysalue sisältää myös varsinaista vuodeosastoa lyhytaikaisempaa tarkkailua tarjoavan päivystys- tai tarkkailuosaston.
 Vuodeosasto Vuodeosastoilla hoidetaan potilaita, jotka jäävät sairaalaan yhdeksi tai useammaksi yöksi hoidettaviksi tai tarkkailtaviksi. Vuodeosastoille voidaan ottaa potilaita esimerkiksi päivystysvastaanoton kautta, leikkausten jälkeen tai toisista sairaaloista lähetettyinä. Varsinkin suurissa sairaaloissa vuodeosastot on jaettu erikoisalojen mukaan esimerkiksi sisätautien, keuhkotautien ja lastentautien osastoon sekä kirurgiseen vuodeosastoon. Tarvittaessa osastot voidaan jakaa vielä suppeamman erikoistumisen mukaan, esimerkiksi sisätautien erikoisalalla sydänvalvontaosasto, jossa on mahdollisuus tehostettuun sydänpotilaiden seurantaan ja esimerkiksi jatkuvaan EKG:n monitorointiin.
 Leikkausosasto Leikkausosasto sisältää yleensä leikkaussaleja ja heräämön. Mikäli potilaalle tehdään suurehko leikkaus, hän siirtyy heräämöstä kirurgiselle vuodeosastolle. Vaativimmissa, esimerkiksi sydämen ohitusleikkauksessa, potilas viedään suoraan teho-osastolle toipumaan. Leikkaussaleissa tehdään myös päiväkirurgisia toimenpiteitä, jolloin henkilö pääsee kotiin jo samana päivänä. Leikkausosastolla työskentelee muiden muassa kirurgeja ja leikkaushoitajia.
 Poliklinikka Poliklinikka on sairaalan yhteydessä toimiva lääkärin tai sairaanhoitajan vastaanotto, jonne potilas voi tulla terveyskeskus- tai yksityislääkärin lähetteellä. Poliklinikat on yleensä jaoteltu erikoisalan mukaan esimerkiksi ortopedian, hematologian ja silmätautien poliklinikkoihin. Sairaaloissa voi myös olla tiettyihin sairauksiin – esimerkiksi diabetekseen – erikoistuneita poliklinikoita.
 Teho-osasto Teho-osastolla hoidetaan potilaita, joilla on yhden tai useamman elinjärjestelmän henkeä uhkaava sairaus. Teho-osastolla potilas kytketään monitoreihin, jotta vitaalielintoimintoja voidaan seurata kriittisellä silmällä. Tarvittaessa elintoimintojen avustamiseen voidaan käyttää laitteistoja, esim. hengitysvajauspotilaalla hengityskonetta. Osastosta vastaa anestesialääkäri.
 Synnytysosasto Synnytysosasto hoitaa synnytykset ja niihin liittyvät tilat. Synnytysosastolla työskentelee lääkäreitä ja kätilöitä. Osaston yhteydessä saattaa olla leikkaussali, jossa suoritetaan keisarileikkaukset.
 Röntgen- tai kuvantamisyksikkö Sairaalan yhteydessä toimii kuvantamisyksikkö, joka ottaa sairaalan tarvitsemat röntgen- ja muut kuvantamistutkimukset. Yksikössä työskentelee radiologi ja röntgenhoitajia. Yksikössä tehtäviä tutkimuksia ovat muun muassa natiiviröntgenkuvat, tietokonetomografiat, magneettikuvaukset, ultraäänitutkimukset, mammografiat ja toimenpideradiologia.
 Laboratorio Laboratorio huolehtii sairaalan tarvitsemista laboratoriotutkimuksista. Tutkimukset jakaantuvat useampaan alaan, kuten kliininen kemia, patologia, mikrobiologia, kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede. Kliinisen kemian laboratorio muun muassa ottaa verikokeita ja huolehtii verikeskustoiminnasta. Patologian laboratorio tutkii kudos- ja solunäytteitä sekä saattaa huolehtia ruumiinavauksista. Mikrobiologian yksikkö tekee bakteeri- ja virustutkimuksia ja -viljelyitä. Kliinisen fysiologian yksikössä tehdään muun muassa keuhkojen ja sydämen toimintaa kuvaavia tutkimuksia, kuten rasitus-EKG:itä ja spirometrioita, sekä neurofysiologisia tutkimuksia, kuten aivosähkökäyriä eli EEG:itä. Isotooppilääketiede tuottaa isotooppitutkimuksia ja -hoitoja, kuten PET- ja gammakuvauksia.
 Sairaaloissa on, laitoksen koon ja erikoistumisen mukaan, usein myös muita yksiköitä. Sairaalassa voi toimia kuntoutusyksikkö, jossa kuntoutetaan henkilöitä ja parannetaan heidän toimintakykyään. Dialyysiosastolla voidaan antaa dialyysihoitoa munuaistauteja sairastaville. Lisäksi sairaaloissa toimii lääkintälaite-, apuväline- ja kiinteistöhuollon yksiköitä sekä hallinnollisia yksiköitä, kuten ensihoitokeskus, jonka tehtäviin kuuluu vastata sairaanhoitopiirin alueen ensihoitopalvelusta.
 Erityyppiset sairaalat Suomessa
 Suomen viisi suurinta ja monialaisinta sairaalaa on yliopistollisia sairaaloita. Ne ovat Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala, Tampereen yliopistollinen sairaala, Turun yliopistollinen keskussairaala, Kuopion yliopistollinen sairaala sekä Oulun yliopistollinen sairaala. Yliopistollinen sairaala koostuu nimessään mainittavassa kaupungissa sijaitsevasta pääsairaalasta sekä useasta pienemmästä alasairaalasta, joista osa saattaa olla sairaalan nimessä mainittavan kaupungin naapurikunnissa. Yliopistollisen sairaalan yhteydessä toimii sairaalan nimessä mainittavassa kaupungissa sijaitsevan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta, ja sairaalassa annetaan opetusta eri lääketieteen alojen ja hoitotyön opiskelijoille. Yliopistollisissa sairaaloissa ovat edustettuina kaikki tai lähes kaikki lääketieteen erikoisalat.
 Keskussairaala on ei-yliopistollisen sairaanhoitopiirin keskeisin sairaala, jossa useimmat lääketieteen alat ovat edustettuina. Suurin niistä on Keski-Suomen Sairaala Nova Jyväskylässä. Keskussairaaloita on yksi jokaisessa maakunnassa, poikkeuksena Etelä-Savo ja Lappi, joissa niitä on kaksi. Sairaanhoitopiirejä on Suomessa 20, ja niiden rajat noudattelevat likimain maakuntarajoja eräin poikkeuksin. Kukin keskussairaala kuuluu jonkin yliopistosairaalan alaisuuteen, jonne potilaat voidaan tarvittaessa siirtää, mikäli keskussairaala ei voi tarjota sopivaa hoitoa. Keskussairaaloissa toimii erikoissairaanhoidon ympärivuorokautinen päivystys.
 Aluesairaala on sairaanhoitopiirin pienempi sairaala, jossa yleensä toimivat vain keskeiset erikoisalat. Sairaalat voivat olla erikoistuneita johonkin alaan tai potilasryhmään. Monesti aluesairaaloissa on ainakin sisätautien, usein myös kirurgian osastot. Joskus suuret sairaalat on jaettu yksiköihin, jotka sijaitsevat fyysisesti eri rakennuksissa; esimerkeiksi sopivat lastensairaalat ja psykiatriset sairaalat. Sairaalat voivat olla myös yksityisiä; Suomessa ei toistaiseksi kuitenkaan ole yhtään yksityistä yliopistollista sairaalaa.
 Katso myös
 Luettelo Suomen sairaaloista
 Yksilövastuinen hoitotyö
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Terveydenhoito
 Seulonnan keskeiset artikkelit


text:
 16.6.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 174/14
 Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 10. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret Minh Khoa Vo
 (Lieta C-83/12 PPU) (1)
 (Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Regula (EK) Nr. 810/2009 - Kopienas Vīzu kodekss - 21. un 34. pants - Valsts tiesību akti - Trešo valstu pilsoņu nelikumīga ievešana dalībvalsts teritorijā - Krāpnieciskā ceļā iegūtas vīzas - Kriminālsods personai, kas veic ārvalstnieku nelikumīgu pārvietošanu pāri robežai)
 2012/C 174/20
 Tiesvedības valoda — vācu
 Iesniedzējtiesa
 Bundesgerichtshof
 Lietas dalībnieks pamata procesā
 Minh Khoa Vo
 Priekšmets
 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulas (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu, (OV L 243, 1. lpp.) 21. un 34. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kas paredz kriminālatbildību personai, kura nelikumīgi ieved ārvalstniekus dalībvalsts teritorijā — Sankciju piemērojamība gadījumos, kad ārvalstniekiem ir citas dalībvalsts kompetentajā iestādē krāpnieciskā ceļā iegūta vīza, taču, piemērojot minēto regulu, tā vēl nav anulēta
 Rezolutīvā daļa:
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulas (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (“Vīzu kodekss”), 21. un 34. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā no valsts tiesību aktu piemērošanas izrietoša kriminālatbildība par atbalstu nelegālajai imigrācijai gadījumos, kad nelikumīgi ievestajām personām, trešo valstu valstspiederīgajiem, ir vīza, ko tās ir ieguvušas krāpnieciskā ceļā, ļaunprātīgi maldinot izsniedzējas dalībvalsts kompetentās iestādes par savas ceļošanas patieso mērķi, un ja šī vīza vispirms nav tikusi anulēta
 (1) OV C 126, 28.04.2012.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21986D0521(03)
 Beschluß Nr. 1/86 des Gemischten Ausschusses EWG-Island vom 20. März 1986 zur Ergänzung und Änderung der Listen A und B im Anhang zum Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen
 Amtsblatt Nr. L 134 vom 21/05/1986 S. 0012 - 0015
 BESCHLUSS Nr. 1/86 DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES EWG-ISLAND vom 20. März 1986 zur Ergänzung und Änderung der Listen A und B im Anhang zum Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der VerwaltungenDER GEMISCHTE AUSSCHUSS gestützt auf das am 22. Juli 1972 in Brüssel unterzeichnete Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Island,gestützt auf das Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungs-erzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeitder Verwaltungen, im folgenden "Protokoll Nr. 3" genannt, insbesondere auf Artikel 28,in Erwägung nachstehender Gründe:Die Erfahrungen haben gezeigt, daß die für einige Erzeugnisse im Protokoll Nr. 3 vorgesehenen Ursprungsregeln angepasst werden müssen, um der Entwicklung der Herstellungsverfahren für diese Erzeugnisse wie auch den internationalen wirtschaftlichen Gegebenheiten, die mit demHandel mit diesen Erzeugnissen verbunden sind, Rechnung zu tragen -BESCHLIESST:Artikel 1In Liste A im Anhang zu Protokoll Nr. 3 wird der Text zu den Tarifnummern 19.05, 37.01, 43.03, ex 59.02 - 1. Fall, 59.03, ex 59.17 beide Fälle, 65.03, 65.05 und ex 96.01 durch den Text in Anhang I dieses Beschlusses ersetzt.Artikel 2Die Liste B im Anhang zu Protokoll Nr. 3 wird wie folgt geändert:- In der Regel der dritten Spalte zu Beginn der Liste wird die Angabe "der Tarifnrn. 97.07 und 98.03" durch die Angabe "der Tarifnrn. 97.06, 97.07, 98.03 und 98.10" ersetzt.- Die Tarifnrn. ex 22.09, ex 25.04, 29.35, ex 71.12,ex 71.16 und ex 98.10 mit den entsprechenden Bemerkungen werden nach Maßgabe von Anhang II dieses Beschlusses eingefügt.- Die Angaben für die Kapitel ex 28 bis 37 und die Tarifnr. ex 43.02 werden durch die Angaben in Anhang II zu diesem Beschluß ersetzt.Artikel 3Dieser Beschluß tritt am 1. April 1986 in Kraft.Geschehen zu Brüssel am 20. März 1986.Im Namen des Gemischten AusschussesDer PräsidentTomas A. TOMASSONANHANG I >PLATZ FÜR EINE TABELLE>ANHANG II >PLATZ FÜR EINE TABELLE>