text:
 10.7.2020
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 221/133
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2020/1004 DELLA COMMISSIONE
 del 9 luglio 2020
 che approva la sostanza di base latte vaccino conformemente al regolamento (CE) n. 1107/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all’immissione sul mercato dei prodotti fitosanitari, e che modifica l’allegato del regolamento di esecuzione (UE) n. 540/2011 della Commissione
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 1107/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 ottobre 2009, relativo all’immissione sul mercato dei prodotti fitosanitari e che abroga le direttive del Consiglio 79/117/CEE e 91/414/CEE (1), in particolare l’articolo 13, paragrafo 2, in combinato disposto con l’articolo 23, paragrafo 5,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il 20 settembre 2017 la Commissione ha ricevuto da Basic-Eco-Logique una domanda di approvazione del latte come sostanza di base. Tale domanda era corredata delle informazioni prescritte all’articolo 23, paragrafo 3, secondo comma del regolamento (CE) n. 1107/2009. Al richiedente è stato permesso di completare la domanda, la quale è stata messa a punto nella nuova versione di maggio 2018. In tale occasione il richiedente ha modificato l’ambito di applicazione della domanda in latte vaccino (crudo intero).
 (2)
 La Commissione ha chiesto all’Autorità europea per la sicurezza alimentare («l’Autorità») di fornire assistenza scientifica. Il 22 agosto 2018 l’Autorità ha presentato alla Commissione una relazione tecnica (2). Il 21 ottobre 2019 la Commissione ha presentato al comitato permanente per le piante, gli animali, gli alimenti e i mangimi la relazione di esame (3) e un progetto del presente regolamento e li ha messi a punto per la riunione del comitato del 24 marzo 2020.
 (3)
 Le informazioni fornite dal richiedente dimostrano che il latte vaccino soddisfa i criteri di «prodotto alimentare» quale definito all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 178/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio (4). Inoltre, pur non essendo utilizzato prevalentemente per scopi fitosanitari, esso è comunque utile a questi fini in un prodotto costituito dalla sostanza in esame e da acqua o persino non diluito. Occorre pertanto considerarlo una sostanza di base.
 (4)
 A norma del regolamento (CE) n. 1069/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio (5) il latte non destinato al consumo umano è considerato un sottoprodotto di origine animale. In quanto tale esso dovrebbe essere conforme a detto regolamento come pure al regolamento (UE) n. 142/2011 della Commissione (6).
 (5)
 A causa della presenza di lattosio e proteine del latte, il latte è indicato come sostanza o prodotto che provoca allergie o intolleranze a norma dell’allegato II, punto 7, del regolamento (UE) n. 1169/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (7) ed è pertanto opportuno limitarne gli impieghi alle fasi di crescita in cui non sono presenti frutti.
 (6)
 Dagli esami effettuati è emerso che il latte vaccino può in generale considerarsi conforme alle prescrizioni dell’articolo 23 del regolamento (CE) n. 1107/2009, in particolare per quanto riguarda gli impieghi esaminati e specificati nella relazione di esame della Commissione. È pertanto opportuno approvare il latte vaccino come sostanza di base.
 (7)
 In conformità dell’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1107/2009, in combinato disposto con l’articolo 6 di tale regolamento e alla luce delle attuali conoscenze scientifiche e tecniche, è tuttavia necessario aggiungere alcune condizioni per l’approvazione, specificate nell’allegato I del presente regolamento.
 (8)
 In conformità all’articolo 13, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1107/2009, è opportuno modificare di conseguenza l’allegato del regolamento di esecuzione (UE) n. 540/2011 della Commissione (8).
 (9)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per le piante, gli animali, gli alimenti e i mangimi,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Approvazione di una sostanza di base
 La sostanza latte vaccino, quale specificata nell’allegato I, è approvata come sostanza di base alle condizioni stabilite in detto allegato.
 Articolo 2
 Modifiche del regolamento di esecuzione (UE) n. 540/2011
 Il regolamento di esecuzione (UE) n. 540/2011 è modificato conformemente all’allegato II del presente regolamento.
 Articolo 3
 Entrata in vigore
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 9 luglio 2020
 Per la Commissione
 La presidente
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) GU L 309 del 24.11.2009, pag. 1.
 (2) Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA), 2018. Technical report on the outcome of the consultation with Member States and EFSA on the basic substance application for milk for use in plant protection as a fungicide (Relazione tecnica sull’esito della consultazione con gli Stati membri e l’EFSA sulla domanda relativa al latte come sostanza di base per l’uso in prodotti fitosanitari come fungicida). Pubblicazione di supporto dell’EFSA 2018:EN-1482, 42 pagg.
 (3) https://ec.europa.eu/food/plant/pesticides/eu-pesticides-database/public/?event=activesubstance.selection&language=IT.
 (4) Regolamento (CE) n. 178/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2002, che stabilisce i principi e i requisiti generali della legislazione alimentare, istituisce l’Autorità europea per la sicurezza alimentare e fissa procedure nel campo della sicurezza alimentare (GU L 31 dell’1.2.2002, pag. 1).
 (5) Regolamento (CE) n. 1069/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 ottobre 2009, recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale e ai prodotti derivati non destinati al consumo umano e che abroga il regolamento (CE) n. 1774/2002 (regolamento sui sottoprodotti di origine animale) (GU L 300 del 14.11.2009, pag. 1).
 (6) Regolamento (UE) n. 142/2011 della Commissione, del 25 febbraio 2011, recante disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 1069/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale e ai prodotti derivati non destinati al consumo umano, e della direttiva 97/78/CE del Consiglio per quanto riguarda taluni campioni e articoli non sottoposti a controlli veterinari alla frontiera (GU L 54 del 26.2.2011, pag. 1).
 (7) Regolamento (UE) n. 1169/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 ottobre 2011, relativo alla fornitura di informazioni sugli alimenti ai consumatori, che modifica i regolamenti (CE) n. 1924/2006 e (CE) n. 1925/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio e abroga la direttiva 87/250/CEE della Commissione, la direttiva 90/496/CEE del Consiglio, la direttiva 1999/10/CE della Commissione, la direttiva 2000/13/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, le direttive 2002/67/CE e 2008/5/CE della Commissione e il regolamento (CE) n. 608/2004 della Commissione (GU L 304 del 22.11.2011, pag. 18).
 (8) Regolamento di esecuzione (UE) n. 540/2011 della Commissione, del 25 maggio 2011, recante disposizioni di attuazione del regolamento (CE) n. 1107/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda l’elenco delle sostanze attive approvate (GU L 153 dell’11.6.2011, pag. 1).
 ALLEGATO I
 Nome comune,
 numeri di identificazione
 Denominazione IUPAC
 Purezza
 (1)
 Data di approvazione
 Disposizioni specifiche
 Latte vaccino
 N. CAS: 8049-98-7
 Non disponibile
 Non pertinente
 30.7.2020
 Il latte vaccino deve essere conforme al regolamento (CE) n. 1069/2009 e al regolamento (UE) n. 142/2011.
 Il latte vaccino deve essere impiegato in conformità delle condizioni specifiche indicate nelle conclusioni della relazione di esame sul latte vaccino (SANTE/12816/2019), in particolare nelle relative appendici I e II.
 (1) Ulteriori dettagli sull’identità, le specifiche e le modalità d’impiego della sostanza di base sono contenuti nella relazione di esame.
 ALLEGATO II
 Nell’allegato, parte C, del regolamento di esecuzione (CE) n. 540/2011 è aggiunta la seguente voce:
 Numero
 Nome comune,
 numeri di identificazione
 Denominazione IUPAC
 Purezza
 (1)
 Data di approvazione
 Disposizioni specifiche
 «22
 Latte vaccino
 N. CAS: 8049-98-7
 Non disponibile
 Non pertinente
 30.7.2020
 Il latte vaccino deve essere conforme al regolamento (CE) n. 1069/2009 e al regolamento (UE) n. 142/2011 della Commissione.
 Il latte vaccino deve essere impiegato in conformità delle condizioni specifiche indicate nelle conclusioni della relazione di esame sul latte vaccino (SANTE/12816/2019), in particolare nelle relative appendici I e II.».
 (1) Ulteriori dettagli sull’identità, le specifiche e le modalità d’impiego della sostanza di base sono contenuti nella relazione di esame.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 24.5.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 128/35
 Žaloba podaná dne 31. března 2008 – Sahlstedt a další v. Komise
 (Věc T-129/08)
 (2008/C 128/75)
 Jednací jazyk: finština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Markku Sahlstedt (Karkkila, Finsko), Juha Kankkunen (Laukaa, Finsko), Mikko Tanner (Vihti, Finsko), Toini Tanner (Helsinki, Finsko), Liisa Tanner (Helsinki, Finsko), Eeva Jokinen (Helsinki, Finsko), Aili Oksanen (Helsinki, Finsko), Olli Tanner (Lohja, Finsko), Leena Tanner (Helsinki, Finsko), Aila Puttonen (Ristiina, Finsko), Risto Tanner (Espoo, Finsko), Tom Järvinen (Espoo, Finsko), Runo K. Kurko (Espoo, Finsko), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki, Finsko), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö (Nadace ústředního spolku zemědělských producentů) (Helsinki, Finsko) (zástupce: K. Marttinen, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobců
 —
 zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká všech lokalit SCI ve Finské republice, která jsou uvedena v tomto rozhodnutí;
 —
 podpůrně, pokud to Soudní dvůr nepovažuje za možné, zrušit rozhodnutí ohledně lokalit SCI, které jsou upřesněny v oddílu 6.2.2.7 žaloby;
 —
 nárok na informaci a podání důkazů.
 Pokud o žalobě nebude rozhodnuto již na základě důkazů předložených v této žalobním návrhu ve prospěch žalobců ve smyslu návrhových žádání, žalobci navrhují, aby Soud prvního stupně Evropských společenství určil, že:
 1.
 Komise Evropských společenství je povinna žalobcům poskytnout ve formě CD-ROM návrhy Finska, které Komise obdržela, se všemi informacemi, které jsou uvedeny v návrhu a v bodě 7 odůvodnění rozhodnutí a které se týkají lokalit dotčených napadeným rozhodnutí.
 2.
 Komise Evropských společenství je povinna žalobcům poskytnout ve formě CD-ROM přírodovědné a další informace, které má k dispozici a které jsou uvedeny v bodě 8 odůvodnění rozhodnutí, které se týkají všech lokalit Finské republiky dotčených napadeným rozhodnutím, jakož i karty a informace v papírové verzi uvedené v bodě 9 odůvodnění.
 3.
 Komise Evropských společenství je povinna žalobcům poskytnout ve formě CD – ROM všechny dokumenty ohledně lokalit Finské republiky, které byly vyhotoveny v průběhu uvedené spolupráce zmíněné v bodě 10 napadeného rozhodnutí nebo které obdržela Komise a karty v papírové verzi a
 4.
 Komise Evropských společenství je povinna poskytnout žalobcům stanovisko Výboru pro stanoviště, které je uvedeno v bodě 15 odůvodnění napadeného rozhodnutí;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení včetně zákonných úroků z prodlení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Podle žalobců porušuje rozhodnutí (1) právo Společenství, zejména článek 3 a 4 směrnice o stanovištích, jakož i její přílohu III, na kterou odkazuje článek 4. Porušení práva Společenství je založeno na čtyřech základních žalobních důvodech:
 a)
 směrnice o přírodních stanovištích nepovoluje zrušení rozhodnutí, která se týkají původního seznamu lokalit významných pro Společenství (dále jen „lokality SCI“), na základě nových rozhodnutí, která jsou přijata postupem, který je v současnosti použitelný a z důvodů, které jsou v současnosti předloženy. Požadavky ohledně postupu směrnice o stanovištích zavazují rovněž Komisi. Jiný výklad vede k právní nejistotě ve vztahu k vnitrostátním prováděcím nařízením a právní ochraně vlastníků půdy;
 b)
 Síť Natura 2000 je podle článku 3 směrnice o stanovištích spojitou evropskou ekologickou sítí zvláštních oblastí ochrany, pomocí níž na základě úkolů směrnice má být obnoven jejich příznivý stav. Tím, že článek 4 a příloha III směrnice, které se týkají výběru lokalit, jsou jako podrobné technické předpisy závazné jak pro členské státy, tak i pro Komisi, je zaručena soudržnost sítě a dosažen cíl příznivého stavu těchto lokalit. Lokality nemohou být označeny jako lokality SCI bez dodržení těchto ustanovení v obou fázích. Kvůli soudržnému cíli příznivého stavu je třeba vybrat lokality v dotčených členských státech podle jednotných kritériích, která jsou v souladu s článkem 4 a přílohou III směrnice o přírodních stanovištích;
 c)
 Fáze I (fáze na úrovni členských států) a fáze 2 (fáze na úrovni Komise) přílohy III tvoří celek právně účinných opatření. Řízení ve fázi 2 a rozhodnutí o lokalitách významných pro Společenství není v souladu se směrnicí o stanovištích, pokud návrh ve fázi 1 nesplňuje požadavky směrnice;
 d)
 Při vypracování návrhu Finska ohledně lokalit SCI boreální oblasti nebyl dodržen článek 4 směrnice o stanovištích a ustanovení o fázi 1 přílohy III. Jelikož návrh Finska byl rozhodnutím Komise přijat nezměněn a ohledně všech lokalit, je rozhodnutí Komise ohledně lokalit SCI již z tohoto důvodu v rozporu se směrnicí.
 (1) Rozhodnutí Komise 2008/24/ES ze dne 12. listopadu 2007, kterým se přijímá první aktualizovaný seznam lokalit významných pro Společenství v boreální biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (Úř. věst. L 12, s. 118; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).


type: other

text:
BGH, 07.06.1968 - VI ZR 40/67 - dejure.org
 BGH, 07.06.1968 - VI ZR 40/67
 Entschädigungspflicht eines Ersatzpflichtigen für den vorübergehenden Verlust der Gebrauchsfähigkeit eines Kraftfahrzeugs bei nicht bestehender Nutzungsmöglichkeit bzgl. des Wagens in der Reparaturzeit durch den Geschädigten aus unfallabhängigen Gründen
 NJW 1968, 1778
 MDR 1968, 746
 VersR 1968, 803
 DB 1968, 1217
 So ist ein Nutzungsschaden nicht gegeben, wenn etwa wegen Erkrankung oder Ortsabwesenheit der allein für die Benutzung in Frage kommenden Person der Gebrauch des Fahrzeugs ohnehin nicht möglich war (Senat, BGHZ 45, 212, 219; Urteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 - VersR 1968, 803; BGHZ GSZ 98, 212, 220; BGHZ 40, 345, 353).
 Deshalb muss auch tatsächlich auf die Nutzung eines Fahrzeuges verzichtet worden sein (vgl. BGH mit Urteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 - VersR 1968, 803 [II.2.a)]; BGH mit Urteil vom 26. März 1985 - VI ZR 267/83 NJW 1985, 2471 [II.1.b)]; KG mit Urteil vom 3. Juni 2004 - 12 U 357/02 - VRS 107, 263 [II.A.1.b)]; Knerr in: Geigel, Der Haftpflichtprozess, 27. Aufl., Kap. 3 Rn. 96; König in: Hentschel/König/Dauer, Straßenverkehrsrecht, 43. Aufl., § 12 StVG Rn. 45), was voraussetzt, dass unter Anknüpfung an die bisherige Nutzung die ausgefallene Nutzung dargelegt wird und - insbesondere bei langen Zeiträumen - auch vorzutragen ist, dass aus anderen Gründen (Urlaub u.ä.) der Nutzungswille nicht unterbrochen war.
 Folglich scheidet ein Entschädigungsanspruch dann aus, wenn der Kraftfahrzeughalter infolge seiner bei dem Unfall erlittenen Verletzungen nicht in der Lage gewesen wäre, das Fahrzeug zu nutzen (Greger, Haftungsrecht des Straßenverkehrs, 4. Aufl., § 25, Rdnr. 57 mit Hinweis auf BGH VersR 1968, 803; BGH VersR 1975, 37; BGH VersR 1982, 384 und weiteren Rechtsprechungsnachweisen).
 Er hat auch eine Entschädigung für den entgangenen Gebrauch eines beschädigten Kraftwagens versagt, wenn der Geschädigte im betreffenden Zeitraum zur Nutzung nicht in der Lage war,- und dies selbst dann, wenn die Unfähigkeit des Geschädigten, den Kraftwagen zu nutzen, auf einer bei demselben Unfall erlittenen Körperverletzung beruhte (BGHZ 45, 212, 219; Senatsurteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 - VersR 1968, 803).
 Für die Vereitelung einer bloß abstrakten Nutzungsmöglichkeit hat der Senat ausdrücklich die Zubilligung einer Entschädigung abgelehnt (BGHZ 45, 212, 219 [BGH 15.04.1966 - VI ZR 271/64] ;Urteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 - VersR 1960, 803).
 Selbst wenn der Eigentümer sein Fahrzeug während der Reparaturzeit nur deswegen nicht selbst nutzen kann, weil er bei dem Unfall zugleich körperlich verletzt worden ist, wird insoweit ein ersatzfähiger Nutzungsausfallschaden verneint (BGH, NJW 1968, 1778; VersR 1975, 37 (40)).
 BGH, 15.12.1970 - VI ZR 120/69
 Jagdpächter - § 823 Abs. 1 BGB, § 7 StVG, Gebrauchsmöglichkeit, ...
 Nach ständiger Rechtsprechung des Bundesgerichtshofs hat der Ersatzpflichtige für den vorübergehenden Verlust der Gebrauchsmöglichkeit eines Kraftfahrzeugs grundsätzlich auch dann eine Entschädigung zu leisten, wenn sich der Geschädigte einen Ersatzwagen nicht beschafft hat (BGHZ 40, 345; 45, 212; Urteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 = LM BGB § 249A Nr. 22 = NJW 1968, 1778 mit Anm Martens = VersR 1968, 803 und 1057 mit Anm Herkner).
 Sodann hat er im Urteil vom 7. Juni 1968 (VI ZR 40/67 aaO) befunden, daß der Ersatzpflichtige für den vorübergehenden Verlust der Gebrauchsmöglichkeit eines beschädigten Fahrzeugs selbst dann keine Entschädigung zu leisten braucht, wenn der Geschädigte den Wagen in der Reparaturzeit aus unfallabhängigen Gründen - dort: Bettlägerigkeit und volle Arbeitsunfähigkeit infolge der Unfallverletzungen - nicht hätte benutzen können.
 c) Die Frage der Ersatzfähigkeit des vom Kläger geltend gemachten Nachteils ist ebenso zu beantworten, wenn man in den Fällen des Gebrauchsverlusts den zu ersetzenden Schaden in dem durch die Beeinträchtigung hervorgerufenen Geldbedarf erblickt (Zeuner AcP 163, 390, 397;... Medicus aaO; § 31 III 2 besonders zu c); vgl auch BGH Urteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 = aaO).
 Nun ist es zwar richtig, daß der Bundesgerichtshof, wie die Revision hervorhebt, bestrebt ist, bei der Anwendung des Satzes, daß dem Geschädigten auch dann eine Entschädigung zusteht, wenn er keinen Ersatzwagen genommen hat, Einschränkungen zu machen - dies sowohl dem Grunde (vgl. Senatsurteil vom 7. Juni 1968 - VI ZR 40/67 - VersR 1968, 803) wie der Höhe nach (vgl. das soeben angeführte Senatsurteil vom 3. Juni 1969).
 In der Rechtsprechung des Bundesgerichtshofs ist seit dem Urteil des erkennenden Senats vom 30. September 1963 (BGHZ 40, 345) zwar anerkannt, daß derjenige, der Ersatz für die Beschädigung eines Kraftfahrzeugs zu leisten hat, grundsätzlich auch verpflichtet ist, dem Geschädigten Geldersatz für den Ausfall der Kraftfahrzeugnutzung zu leisten, wenn er auf die Inanspruchnahme eines Ersatzfahrzeugs verzichtet und insoweit Mittel zur Vermeidung oder Minderung des Schadens nicht aufgewandt hat (BGHZ 45, 212; BGH NJW 1968, 1778 und 1970, 1120).
 Hatte dagegen die Unbenutzbarkeit des Kraftfahrzeugs (zumindest auch) darin ihren Grund, daß dem Betroffenen aus persönlichen Gründen die Benutzung des Fahrzeugs unmöglich war - sei es z.B. für die Dauer einer unfallunabhängigen, sei es auch einer unfallbedingten Erkrankung -, dann ist bereits ein Ersatzanspruch verneint worden, selbst wenn auch das Kraftfahrzeug beschädigt war (BGHZ 45, 212, 219; BGH in NJW 1968, 1778).
 KG, 16.07.1993 - 18 U 1276/92
 Nutzungsausfallentschädigung bei Beschädigung eines Fahrrads
 OLG Bremen, 03.04.2001 - 3 U 108/00
 Schadensgeringhaltung bei Kraftfahrzeugschäden - erforderlicher Nutzungswille bei ...
 BGH, 28.01.1975 - VI ZR 143/73
 BGH, 19.09.1974 - III ZR 73/72
 OLG Köln, 13.01.1969 - 10 U 97/68
 Haftung eines Geschäftsführers einer GmbH als Halter der Fahrzeuge der ...
 OLG Celle, 27.09.2000 - 9 U 28/00
 Verkehrssicherungspflichten hinsichtlich eines Baumes auf einem Schulgelände: ...
 AG Hildesheim, 12.05.2006 - 48 C 29/06


type: legislation

text:
 22.11.2012
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 360/2
 DÉCISION DU CONSEIL
 du 13 novembre 2012
 portant nomination des membres du Comité scientifique et technique d'Euratom
 2012/C 360/02
 LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
 vu le traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique, et notamment son article 134,
 après consultation de la Commission,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Par sa décision du 22 janvier 2008 (1), le Conseil a nommé les membres du Comité scientifique et technique pour la période allant du 22 janvier 2008 au 22 janvier 2013.
 (2)
 Afin de permettre au Comité scientifique et technique de mettre pleinement à profit le large éventail de compétences requises pour accomplir ses tâches, le comité peut, sous réserve de son règlement intérieur, inviter des suppléants à participer à ses réunions.
 (3)
 L'article 134, paragraphe 2, du traité CEEA ayant été modifié par l'article 11 de l'acte relatif aux conditions d'adhésion à l'Union européenne de la République de Croatie, il sera nécessaire de mettre en œuvre cette disposition lors de l'adhésion de la République de Croatie à l'Union européenne,
 DÉCIDE:
 Article unique
 Sont nommés membres du Comité Scientifique et Technique, pour la période allant du 23 janvier 2013 au 22 janvier 2018:
 Bertrand BARRE
 Jānis BĒRZIŅŠ
 Sten BJURSTRÖM
 Michel BOURGUIGNON
 Franck BRISCOE
 Michel CHATELIER
 Pavel CHRÁSKA
 Maurizio CUMO
 Panicos DEMETRIADES
 Daniela DIACONU
 Allan DUNCAN
 Sue ION
 Leonidas KAMARINOPOULOS
 Michael KAUFMANN
 Jørgen KJEMS
 Jan-Leen KLOOSTERMAN
 Latchezar Krumov KOSTOV
 Zdeněk KŘÍŽ
 Walter KUTSCHERA
 Peter LIŠKA
 Carlo LOMBARDI
 Cayetano LÓPEZ
 José Maria MARTÍNEZ-VAL PEÑALOSA
 Júlio Martins MONTALVÃO E SILVA
 Jerzy Wiktor NIEWODNICZAŃSKI
 Tom O’FLAHERTY
 Enn REALO
 Francesco ROMANELLI
 Michael SAILER
 Rainer SALOMAA
 Jean-Paul SAMAIN
 Edouard SINNER
 Borut SMODIŠ
 Zoltán SZATMÁRY
 Ioan URSU
 Eugenijus USPURAS
 Theofiel VAN RENTERGEM
 Carlos VARANDAS
 Andreas M. VERSTEEGH
 Hans-Josef ZIMMER
 Sándor ZOLETNIK
 Fait à Bruxelles, le 13 novembre 2012.
 Par le Conseil
 Le président
 V. SHIARLY
 (1) JO C 21 du 26.1.2008, p. 2.


type: contracts

text:
 30.7.2015
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 202/36
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 185/2014
 de 25 de setembro de 2014
 que altera o anexo II (Regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE [2015/1253]
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado por «Acordo EEE», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 A Diretiva 2014/18/UE da Comissão, de 29 de janeiro de 2014, que altera a Diretiva 2009/43/CE do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita à lista de produtos relacionados com a defesa (1), deve ser incorporada no Acordo EEE.
 (2)
 O anexo II do Acordo EEE deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade,
 ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 No anexo II, capítulo XIX, do Acordo EEE, ao ponto 3q (Diretiva 2009/43/CE do Parlamento Europeu e do Conselho) é aditado o seguinte travessão:
 «—
 32014 L 0018: Diretiva 2014/18/UE da Comissão, de 29 de janeiro de 2014 (JO L 40 de 11.2.2014, p. 20).».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos da Diretiva 2014/18/UE nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 26 de setembro de 2014, desde que tenham sido efetuadas todas as notificações previstas no artigo 103.o, n.o 1, do Acordo EEE (2).
 Artigo 4.o
 A presente decisão é publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 25 de setembro de 2014.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 40 de 11.2.2014, p. 20.
 (2) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
 20.7.2017
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 189/14
 DECIZIA NR. 9/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 5 februarie 2016
 de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) la Acordul privind SEE [2017/1292]
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Directiva de punere în aplicare (UE) 2015/1955 a Comisiei din 29 octombrie 2015 de modificare a anexelor I și II la Directiva 66/402/CEE a Consiliului privind comercializarea semințelor de cereale (1) trebuie încorporată în Acordul privind SEE.
 (2)
 Prezenta decizie se referă la legislația privind chestiunile fitosanitare. Legislația privind aceste chestiuni nu se aplică Principatului Liechtenstein atât timp cât aplicarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole se extinde și la Principatul Liechtenstein, astfel cum se specifică în adaptările sectoriale ale anexei I la Acordul privind SEE. În consecință, prezenta decizie nu se aplică Principatului Liechtenstein.
 (3)
 Prin urmare, anexa I la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 În anexa I la Acordul privind SEE, capitolul III, partea 1, la punctul 3 (Directiva 66/402/CEE a Consiliului), se adaugă următoarea liniuță:
 „—
 32015 L 1955: Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1955 a Comisiei din 29 octombrie 2015 (JO L 284, 30.10.2015, p. 142).”
 Articolul 2
 Textele Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/1955 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
 Articolul 3
 Prezenta decizie intră în vigoare la 6 februarie 2016, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (*1).
 Articolul 4
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 5 februarie 2016.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele
 Claude MAERTEN
 (1) JO L 284, 30.10.2015, p. 142.
 (*1) Nu au fost semnalate obligații constituționale.


text:
 1.7.2014
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 192/40
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 725/2014 DELLA COMMISSIONE
 del 30 giugno 2014
 che modifica il regolamento (CE) n. 499/96 del Consiglio per quanto riguarda i nuovi contingenti tariffari dell'Unione per taluni pesci e prodotti della pesca originari dell'Islanda
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 499/96 del Consiglio, del 19 marzo 1996, recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari dell'Unione per taluni pesci e prodotti della pesca, originari dell'Islanda (1), in particolare l'articolo 5, paragrafo 1, lettera b),
 considerando quanto segue:
 (1)
 Con decisione 2014/343/UE del Consiglio (2), sono stati approvati la firma e l'applicazione provvisoria di un protocollo aggiuntivo dell'accordo tra la Comunità economica europea e l'Islanda a seguito dell'adesione della Repubblica di Croazia all'Unione europea.
 (2)
 Il protocollo aggiuntivo prevede due nuovi contingenti tariffari per l'immissione in libera pratica nell'Unione europea di scampi congelati e filetti di scorfano freschi o refrigerati originari dell'Islanda.
 (3)
 È necessario modificare il regolamento (CE) n. 499/96 per dare attuazione ai nuovi contingenti tariffari.
 (4)
 È opportuno applicare i nuovi contingenti tariffari per un periodo di dodici mesi. In conformità alla decisione 2014/343/UE, devono essere applicati dalla data dell'applicazione provvisoria del protocollo aggiuntivo. Il presente regolamento dovrebbe pertanto applicarsi a decorrere dalla stessa data.
 (5)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Nell'allegato del regolamento (CE) n. 499/96 sono aggiunte le seguenti righe:
 «09.0813
 0304 49 50
 Filetti di scorfani del Nord o sebasti (Sebastes spp.), freschi o refrigerati
 Dal 1o agosto 2014 al 31 luglio 2015
 100
 0
 09.0814
 0306 15 90
 Scampi (Nephrops norvegicus), congelati
 Dal 1o agosto 2014 al 31 luglio 2015
 60
 0»
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Esso si applica a decorrere dal 1o agosto 2014.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 30 giugno 2014
 Per la Commissione
 Il presidente
 José Manuel BARROSO
 (1) GU L 75 del 23.3.1996, pag. 8.
 (2) GU L 170, dell'11.6.2014, pag. 3.


text:
 4.11.2020
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 366/12
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/1628
 z dne 3. novembra 2020
 o uvedbi naknadnega nadzora Unije nad uvozom etanola iz obnovljivih virov za gorivo
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2015/478 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2015 o skupnih pravilih za uvoz (1) in zlasti člena 10 Uredbe,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2015/755 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o skupnih pravilih za uvoz iz nekaterih tretjih držav (2) in zlasti člena 7 Uredbe,
 po posvetovanju z odborom za zaščitne ukrepe in skupna pravila za izvoz,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 V skladu s členom 2 Uredbe (EU) 2015/478 je Francija obvestila Komisijo, da bi bil glede na trende uvoza etanola iz obnovljivih virov za gorivo verjetno potreben nadzor. Francija je zlasti zahtevala uvedbo naknadnega nadzora.
 (2)
 V skladu s členom 10 Uredbe (EU) 2015/478 se lahko uvede nadzor Unije, kadar uvozni trend izdelka grozi, da bo povzročil škodo proizvajalcem Unije, in kadar interesi Unije tako zahtevajo. Tudi člen 7 Uredbe (EU) 2015/755 dopušča možnost uvedbe nadzora, kadar je to v interesu Unije. Naknadni nadzor se lahko uvede na podlagi obeh uredb, in sicer v skladu s členom 10(1)(a) oziroma členom 7(1)(a).
 (3)
 Na podlagi informacij, ki jih je predložila Francija, se je uvoz etanola iz obnovljivih virov za gorivo v Unijo med letoma 2017 in 2019 povečal za 512 %, in sicer s 87,6 tisoč ton na 536,2 tisoč ton. Poleg tega so cene uvoza etanola iz obnovljivih virov za gorivo iz glavnih šestih virov uvoza v letu 2019 v povprečju nelojalno znižale prodajne cene proizvajalcev Unije za 15 %.
 (4)
 Ocenjena poraba EU etanola iz obnovljivih virov za gorivo se je med letoma 2017 in 2019 povečala za 10 %, in sicer s 3,9 milijona ton na 4,3 milijona ton. V istem obdobju pa se je svetovna proizvodnja etanola iz obnovljivih virov za gorivo povečala z 80,6 milijona ton na 87,5 milijona ton. Zaradi obsega svetovne proizvodnje v primerjavi s skupno porabo v EU se šteje, da lahko celo manjše motnje na svetovnem trgu etanola iz obnovljivih virov za gorivo zelo močno vplivajo na ponudbo na trgu EU, tako v smislu količin kot cen.
 (5)
 Poleg tega je približno 84 % celotne svetovne proizvodnje etanola iz obnovljivih virov za gorivo (več kot 70 milijonov ton) koncentriranih v ZDA (54 %) in Braziliji (30 %). Ti dve državi imata tako veliko proizvodno zmogljivost, da lahko celo omejen presežek njune letne proizvodnje povzroči preveliko ponudbo na svetovnem trgu, kar bi lahko imelo negativne posledice za veliko manjše trge, kot je EU. Uvoz iz ZDA v EU se je v zadnjih treh letih enakomerno povečeval, uvoz iz Brazilije pa se je močno povečal v prvih mesecih leta 2020.
 (6)
 Opozoriti je treba tudi, da je bilo na trgu ZDA v zadnjih petih letih že opaziti rahlo presežno zmogljivost, zaradi česar so številne države (npr. Brazilija, Kitajska, Peru, Kolumbija) sprejele ali obnovile ukrepe za omejitev ravni uvoza etanola iz obnovljivih virov za gorivo iz ZDA. Očitno je, da se količine, ki so bile prej izvožene iz ZDA na navedene trge, zdaj lahko preusmerijo na druge trge, kot je na primer trg EU. Poleg tega je treba opozoriti, da so bili protidampinški ukrepi EU za etanol iz obnovljivih virov za gorivo razveljavljeni maja 2019.
 (7)
 Ker se je uvoz v zadnjih letih povečal, so se tržni deleži industrije Unije zmanjšali. Povpraševanje v EU se je v zadnjih mesecih povsem ustavilo, gospodarski položaj industrije Unije pa se je poslabšal. Ko bo trg okreval, se lahko pričakuje, da se bodo obstoječe neizkoriščene zaloge v glavnih državah proizvajalkah zunaj EU množično izvažale v EU, kar bo industriji EU preprečilo okrevanje. Poleg tega ni mogoče izključiti, da bi lahko nekatere vlade v prizadevanjih za ohranitev proizvodnih dejavnosti uvedle subvencije ali druge oblike podpore v korist svoje industrije etanola. V ZDA se že razpravlja o nekaterih podpornih projektih.
 (8)
 Na podlagi nedavnih trendov uvoza etanola iz obnovljivih virov za gorivo in trenutne presežne zmogljivosti se lahko v bližnji prihodnosti hitro razvijejo škodljivi učinki na proizvajalce Unije.
 (9)
 Zato je v interesu Unije, da se izvaja naknadni nadzor nad uvozom etanola iz obnovljivih virov za gorivo, da se zagotovijo statistični podatki, preden se objavijo uradni statistični podatki o uvozu, na podlagi katerih se bodo lahko hitro analizirali uvozni trendi iz vseh držav, ki niso članice EU. Zaradi občutljivosti trga etanola iz obnovljivih virov za gorivo v Uniji na nenadne spremembe na svetovnih trgih so potrebne hitro dostopne napovedi o gibanju trgovine.
 (10)
 Ker se lahko etanol za gorivo uvrsti pod različne tarifne številke KN, ki vsebujejo druge izdelke, bi bilo treba oblikovati posebne oznake TARIC, da se zagotovi ustrezen nadzor, omejen le na zadevni izdelek. Obseg naknadnega nadzora vključuje izdelke, navedene v Prilogi.
 (11)
 Sistem nadzora bi bilo treba uvesti za obdobje enega leta, kar se šteje za zadostno za spremljanje razvoja uvoza med okrevanjem trga, dokler se situacija ne stabilizira –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 1. Za sprostitev etanola iz obnovljivih virov za gorivo, navedenega na seznamu v Prilogi k tej uredbi, v prosti promet Unije velja naknadni nadzor Unije v skladu z Uredbo (EU) 2015/478 in Uredbo (EU) 2015/755.
 2. Klasifikacija izdelkov iz te uredbe temelji na TARIC. Poreklo izdelkov iz te uredbe se določi v skladu s členom 60 Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3).
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba se začne uporabljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije in velja eno leto.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 3. novembra 2020
 Za Komisijo
 Predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 83, 27.3.2015, str. 16.
 (2) UL L 123, 19.5.2015, str. 33.
 (3) Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL L 269, 10.10.2013, str. 1).
 PRILOGA
 Seznam izdelkov, za katere velja naknadni nadzor Unije
 Zadevni izdelek, ki je predmet naknadnega nadzora, je etanol iz obnovljivih virov za gorivo, tj. etilni alkohol, proizveden iz kmetijskih proizvodov (kot navedeno v Prilogi I k Pogodbi o delovanju Evropske unije), denaturiran ali nedenaturiran, razen proizvodov z vsebnostjo vode več kot 0,3 mas. %, izmerjeno v skladu s standardom EN 15376, vendar vključno z etilnim alkoholom, proizvedenim iz kmetijskih proizvodov (kot navedeno v Prilogi I k Pogodbi o delovanju Evropske unije), v mešanicah bencina z vsebnostjo etilnega alkohola več kot 10 vol. %, ki se uporablja za gorivo. Zadevni izdelek zajema tudi etilni alkohol, proizveden iz kmetijskih proizvodov (kot navedeno v Prilogi I k Pogodbi o delovanju Evropske unije), vsebovan v etil terc-butil etru (ETBE).
 Obseg izdelka je omejen izključno na etanol iz obnovljivih virov, ki se uporablja za gorivo. Zato sintetični etanol in etanol iz obnovljivih virov, ki sta namenjena za druge namene kot gorivo, tj. za industrijsko uporabo in uporabo v pijačah, nista zajeta v tej zahtevi.
 Zadevni izdelek se trenutno uvršča pod naslednje oznake KN in TARIC:
 OZNAKE KN
 RAZŠIRITVE OZNAK TARIC
 ex 2207 10 00
 11
 ex 2207 20 00
 11
 ex 2208 90 99
 11
 ex 2710 12 21
 10
 ex 2710 12 25
 10
 ex 2710 12 31
 10
 ex 2710 12 41
 10
 ex 2710 12 45
 10
 ex 2710 12 49
 10
 ex 2710 12 50
 10
 ex 2710 12 70
 10
 ex 2710 12 90
 10
 ex 3814 00 10
 10
 ex 3814 00 90
 70
 ex 3820 00 00
 10
 ex 3824 99 92
 66


text:
 10.1.2015
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 6/4
 A BIZOTTSÁG (EU) 2015/34 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2015. január 9.)
 a tunéziai vámkontingens keretében 2015. január 5. és 6. között olívaolajra vonatkozó importengedély kibocsátása érdekében benyújtott kérelmekre alkalmazandó elosztási együttható rögzítéséről, valamint az importengedélyek kibocsátásának a 2015. év január havára vonatkozóan történő felfüggesztéséről
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 188. cikkére,
 tekintettel az importengedélyek rendszere alá tartozó mezőgazdasági termékek behozatali vámkontingenseinek kezelésére vonatkozó közös szabályok megállapításáról szóló, 2006. augusztus 31-i 1301/2006/EK bizottsági rendeletre (2) és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az egyrészről az Európai Közösség és azok tagállamai, és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodás (3) 1. jegyzőkönyve (4) 3. cikkének (1) és (2) bekezdése – éves szinten meghatározott korlátok keretei között – nulla vámtételű vámkontingenst nyit meg a teljes egészében Tunéziában előállított és Tunéziából közvetlenül az Európai Unióba szállított, az 1509 10 10 és az 1509 10 90 KN-kód alá tartozó kezeletlen olívaolaj behozatalára.
 (2)
 A Tunéziából származó olívaolaj vámkontingenseinek megnyitásáról és kezeléséről szóló, 2006. december 20-i 1918/2006/EK bizottsági rendelet (5) 2. cikkének (2) bekezdése – havonkénti bontásban – meghatározza azokat a mennyiségeket, amelyekre behozatali engedélyek bocsáthatók ki.
 (3)
 Az 1918/2006/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján importengedély kibocsátására vonatkozóan az illetékes hatóságokhoz benyújtott kérelmekben igényelt összmennyiség meghaladja az említett rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében január hónapra megállapított mennyiséget.
 (4)
 Ebben a helyzetben a Bizottságnak rögzítenie kell azt az elosztási együtthatót, amely a rendelkezésre álló összmennyiség arányában lehetővé teszi az importengedélyek kibocsátását.
 (5)
 Tekintettel arra, hogy a kérelmekben igényelt összmennyiség elérte a folyó év január havára megállapított mennyiséget, erre a hónapra vonatkozóan további importengedélyek kibocsátására nincs lehetőség,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 1918/2006/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján 2015. január 5. és 6. között importengedély kibocsátására vonatkozóan benyújtott kérelmekre 5,743660 %-os elosztási együtthatót kell alkalmazni.
 A 2015. január 7-től kezdődően igényelt mennyiségek tekintetében a 2015. év január havára vonatkozóan az importengedélyek kibocsátását a Bizottság felfüggeszti.
 2. cikk
 Ez a rendelet 2015. január 10-én lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2015. január 9-én.
 a Bizottság részéről,
 az elnök nevében,
 Jerzy PLEWA
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 347., 2013.12.20., 671. o.
 (2) HL L 238., 2006.9.1., 13. o.
 (3) HL L 97., 1998.3.30., 57. o.
 (4) HL L 97., 1998.3.30., 2. o.
 (5) HL L 365., 2006.12.21., 84. o.


text:
Jõustumine: 01.10.202021.07.202002.03.202001.07.201915.03.201901.01.201903.07.201801.01.2017
 RT I, 26.02.2020, 2
 Määrus kehtestatakse tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 591 lõike 3 alusel.
 § 1. Tervise infosüsteemi asutamine ja nimetus
 (1) Tervise infosüsteem (edaspidi infosüsteem) kuulub riigi infosüsteemi ning on asutatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse alusel.
 [RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 (2) Infosüsteemi ingliskeelne nimetus on Health Information System.
 Infosüsteemis töödeldakse tervishoiuvaldkonnaga seotud andmeid tervishoiuteenuse osutamise lepingu sõlmimiseks ja täitmiseks, tervishoiuteenuste kvaliteedi ja patsiendi (edaspidi andmesubjekt) õiguste tagamiseks, rahva tervise kaitseks ning terviseseisundit kajastavate registrite pidamiseks, tervisestatistika tegemiseks ja tervishoiu juhtimiseks.
 [RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 § 21. Infosüsteemi ülesehitus
 (1) Infosüsteem koosneb infosüsteemi keskandmekogust, meditsiiniliste ülesvõtete andmekogust ja andmelaost.
 (2) Infosüsteemi keskandmekogu koosneb järgmistest andmestikest:
 1) andmesubjekti esitatud andmestik;
 2) tervishoiuteenuse osutajate ja teiste isikute esitatud terviseandmestik (digilugu);
 3) üleriigilise digiregistratuuri andmestik.
 (3) Meditsiiniliste ülesvõtete andmekogu koosneb andmesubjekti kohta käivatest meditsiinilistest ülesvõtetest.
 (4) Andmeladu koosneb keskandmekogu pseudonüümitud isikuandmetest, mis ei võimalda isikut tuvastada.
 (5) Paragrahvis 131 sätestatud infosüsteemi osa käsitatakse meditsiiniseadmena ning see peab olema registreeritud meditsiiniseadmete ja abivahendite andmekogus, kui sellekohane kohustus tuleneb õigusaktist.
 § 22. Infosüsteemi turvameetmed ja turbeaste
 (1) Infosüsteemi turvameetmed peavad tagama järgmised turvaklassid:
 2) terviklus – T3;
 3) käideldavus – K2.
 (2) Infosüsteemi turbeaste on kõrge (H).
 (3) Infosüsteemi turvameetmed meditsiiniliste ülesvõtete andmete töötlemisel ja arhiveerimisel peavad tagama järgmised turvaklassid:
 2) terviklus – T2;
 (4) Infosüsteemi meditsiiniliste ülesvõtete andmete töötlemise ja arhiveerimise turbeaste on keskmine (M).
 (5) Infosüsteemi kasutaja, kes liitub infosüsteemiga oma infosüsteemi kaudu, peab tegema oma infosüsteemi infoturbealaste riskide seire ja analüüsi.
 (6) Lõikes 5 nimetatud isik teavitab viivitamata volitatud töötlejat kõikidest asjaoludest, mis võivad ohtu seada infosüsteemi turvalisuse.
 § 3. Infosüsteemi vastutav töötleja ja volitatud töötleja
 (1) Infosüsteemi vastutav töötleja on Sotsiaalministeerium.
 (2) Infosüsteemi volitatud töötleja on Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus, kes peab, haldab ja arendab infosüsteemi, töötleb andmeid ning täidab muid vastutava töötleja pandud kohustusi õigusaktide ja nende alusel sätestatud nõuete kohaselt.
 (3) Infosüsteemi volitatud töötleja on Sihtasutus Eesti Tervishoiu Pildipank, kes haldab, töötleb ja arhiveerib meditsiiniliste ülesvõtete andmeid ning täidab vastutava töötleja pandud kohustusi õigusaktide ja nende alusel sätestatud nõuete kohaselt.
 1) võib infosüsteemi volitatud töötlejale anda täpsemaid juhiseid ja korraldusi;
 2) korraldab koostöös volitatud töötlejaga e-teenuste loomist ja infosüsteemi elektroonilist andmevahetust teiste andmekogudega;
 3) täidab muid vastutavale töötlejale omaseid ülesandeid.
 (2) Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus tagab andmekogu pidamise ja haldamise õigusaktides sätestatud nõuete kohaselt, sealhulgas:
 [RT I, 30.06.2018, 2 - jõust. 03.07.2018]
 1) tagab tervishoiuteenuse osutamisel tekkivate dokumentide ja andmete kogumise, haldamise ja säilitamise, sealhulgas andmete kustutamise ja hävitamise ning arhiveeritavate andmete üleandmise § 10 lõikes 5 sätestatud korras;
 2) vastutab andmetöötlustoimingute õiguspärasuse eest, sealhulgas turbealase info pideva analüüsimise ja turvariskide väljaselgitamise eest;
 3) vastutab isikuandmete töötlemise nõuete täitmise eest ning menetleb isikute avaldusi infosüsteemist andmete ühekordseks väljastamiseks;
 31) tagab andmete kasutamise §-s 14 nimetatud tegevusteks;
 5) peab arvestust kogutud ja väljastatud andmete ja infosüsteemi vahendusel osutatud teenuste üle ning koostab selle arvestuse juhtimiseks ülevaatlikke analüüse;
 6) tagab teenuse intsidentide käsitlemise ja kasutajatoe;
 7) tagab infosüsteemi haldamise ja rakendustarkvara toimimise;
 8) tagab tehnilise halduse, sealhulgas klassifikaatorite, loendite ja standardite pidamise ning standardite ja klassifikatsioonide publitseerimise;
 9) teavitab infosüsteemi andmete töötlemisel avastatud rikkumistest kohe vastutavat töötlejat ning võtab viivitamata tarvitusele kõik vajalikud abinõud rikkumise lõpetamiseks;
 10) tagab andmete ja infosüsteemi säilimise vastavalt kehtestatud nõuetele;
 11) teeb andmekogu vastutavale töötlejale ettepanekuid andmekogu arendamiseks.
 (3) Sihtasutus Eesti Tervishoiu Pildipank tagab andmekogu haldamise õigusaktides sätestatud nõuete kohaselt, sealhulgas:
 1) tagab meditsiiniliste ülesvõtete arhiveerimise teenuse haldamise ja rakendustarkvara toimimise;
 2) tagab teenuse intsidentide käsitlemise ja kasutajatoe;
 3) peab arvestust väljastatud andmete üle;
 4) teavitab infosüsteemi andmete töötlemisel avastatud rikkumistest kohe vastutavat töötlejat ning võtab viivitamata tarvitusele kõik vajalikud abinõud rikkumise lõpetamiseks;
 5) muud tegevused, mis lepitakse kokku pooltevahelises halduslepingus.
 (4) Volitatud töötleja määrab infosüsteemiga liitumise eelduseks olevad tehnilised tingimused ja avaldab need oma veebilehel.
 2. peatükk Andmete edastamine infosüsteemi
 § 5. Tervishoiuteenuse osutaja andmeandjana
 (1) Tervishoiuteenuse osutaja edastab infosüsteemi andmed tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 alusel kehtestatud määruses sätestatud andmekoosseisus järgmiselt:
 1) ambulatoorse tervishoiuteenuse osutamise kohta andmed või vormistatud dokumendi ühe tööpäeva ja koduõendusteenuse korral vormistatud epikriisi kahe tööpäeva jooksul pärast seda, kui tervishoiutöötaja on asjakohase dokumendi kinnitanud;
 2) statsionaarse tervishoiuteenuse osutamise kohta andmed või vormistatud dokumendi viie tööpäeva jooksul pärast seda, kui tervishoiutöötaja on asjakohase dokumendi kinnitanud;
 3) tervishoiuteenuse osutamisel vormistatud saatekirja andmed kohe pärast saatekirja vormistamist;
 4) surmateatise andmed viivitamata pärast surma fakti tuvastamist ning surma põhjuse teatise ja perinataalsurma põhjuse teatise andmed ühe tööpäeva jooksul pärast seda, kui tervishoiutöötaja on asjakohase dokumendi kinnitanud;
 5) nakkushaiguse kahtluse teatise andmed viivitamata pärast kahtluse tekkimist ning nakkushaiguse teatise andmed ühe tööpäeva jooksul pärast lõppdiagnoosi selgumist;
 6) mikrobioloogia labori saatekirja vastuse andmed viivitamata pärast uuringutulemuse selgumist ning HIV referentlabori saatekirja vastuse andmed ühe tööpäeva jooksul pärast uuringutulemuse kinnitamist.
 (2) Tervishoiuteenuse osutaja edastab infosüsteemi andmed ravijärjekorra pidamiseks tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 56 lõike 1 punkti 4 alusel.
 (21) Andmete edastamisel lõike 2 alusel säilitatakse infosüsteemis järgmised andmed:
 1) registreeritud tervishoiuteenuse saamise kuupäev ja kellaaeg koos esimese võimaliku tervishoiuteenuse saamise ajaga;
 2) registreeritud tervishoiuteenuse aja kinnitamise kuupäev ja kellaaeg;
 3) tervishoiuteenuse registreeringu kinnitanud asutuse andmed (nimi, registrikood);
 4) tervishoiuteenuse registreeringu muutmise ja tühistamise andmed (muutmise ja tühistamise kinnitamise kuupäev ja kellaaeg);
 5) tervishoiuteenuse registreeringu muutja ja tühistaja andmed (teave, kas õigust teostas andmesubjekt või tervishoiuteenuse osutaja);
 6) kui tervishoiuteenuse saamiseks registreerimisel tasuti krediidiasutuse vahendusel, ka makseinfo (maksja ja maksesaaja andmed, arvelduskonto, viitenumber ja summa) ja maksetingimuste info (makseviisid ja tasumise, tühistamise või muutmise tingimused);
 7) tervishoiuteenuse saamise andmed (teenust kasutati / ei kasutatud).
 [RT I, 28.12.2018, 26 - jõust. 01.01.2019]
 (3) Tervishoiuteenuse osutaja edastab infosüsteemi andmed meditsiiniliste ülesvõtete kättesaadavaks tegemiseks tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 3 alusel sätestatud korras.
 (31) Tervishoiuteenuse osutaja teavitab määruse § 3 lõikes 2 nimetatud volitatud töötlejat teenuse muudatustest, sealhulgas analüüside nimekirja muudatustest ja täiendustest meditsiinilabori teenuse osutamiseks, esimesel võimalusel peale muudatuste või täienduste tegemist tervishoiuteenuse osutaja juures.
 [RT I, 30.06.2018, 2 - jõust. 01.09.2018]
 (4) Tervishoiuteenuse osutaja peab andmete edastamisel järgima infosüsteemi kohta kehtivaid standardeid, mille on infosüsteemi volitatud töötleja avaldanud oma veebilehel.
 (5) Tervishoiuteenuse osutaja tagab infosüsteemi edastatavate andmete õigsuse.
 § 6. Muud isikud andmeandjana
 (1) Rahvastikuregistri vastutav töötleja edastab infosüsteemi:
 1) isikut identifitseerivad andmed;
 2) isiku esindusõiguse ja teovõime andmed;
 3) surma registreerimise kande numbri.
 (2) Tervishoiutöötajate riikliku registri vastutav töötleja edastab infosüsteemi:
 1) tervishoiutöötaja kvalifikatsiooni tõendavad andmed;
 2) tervishoiutöötaja või tervishoiutöötajaga võrdsustatud isiku töökohta puudutavad andmed;
 3) tervishoiutöötajana või sellega võrdsustatud isikuna registreerimise andmed.
 (3) Tervishoiuteenuse osutamise tegevuslubade riikliku registri vastutav töötleja edastab infosüsteemi:
 (4) Retseptikeskuse vastutav töötleja edastab infosüsteemi:
 1) apteegist väljastatud ravimi ja selle väljastamise aluseks oleva retsepti andmed;
 2) apteegist väljastatud või meditsiiniseadme väljastanud muu isiku väljastatud meditsiiniseadme ja selle väljastamise aluseks oleva meditsiiniseadme kaardi andmed.
 (5) Eesti Haigekassa edastab infosüsteemi:
 1) isiku kindlustuskaitse andmed;
 2) haiguslehe andmed;
 [RT I, 06.12.2016, 11 - jõust. 01.01.2019]
 3) perearsti nimistu andmed;
 4) tervishoiuteenuse osutamise kohta koostatud raviarvetelt tervishoiuteenuse osutaja andmed, põhidiagnoosi, raviarve summa ning arve alustamise, lõpetamise ja esitamise kuupäeva.
 (6) Eesti Töötukassa edastab infosüsteemi:
 1) töövõime hindamise taotluse andmed;
 2) töövõime hindamise menetluse andmed;
 3) töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse andja andmed;
 4) töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse.
 (7) Kaitseministeeriumi valitsemisala arstlik komisjon edastab kaitseväekohustuslase ja kaitseväekohustust võtta sooviva isiku kaitseväeteenistuse seaduse §-des 29 ja 30 nimetatud eesmärgil tehtava terviseseisundi hindamise käigus tuvastatud diagnooside ja terviseseisundit kirjeldavad andmed tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 punkti 1 alusel kehtestatud andmekoosseisus.
 (8) Häirekeskus edastab infosüsteemi järgmised kiirabi hädaabiteate menetlemise käigus kogutud andmed:
 8) abivajaja andmed (ees- ja perekonnanimi, vanus, isikukood või sünniaeg, sugu, kodakondsus);
 [RT I, 28.12.2018, 26 - jõust. 01.07.2019]
 10) Häirekeskusesse teataja andmed (ees- ja perekonnanimi, kontaktandmed);
 15) sündmuskohalt haiglasse lahkumise aeg;
 (81) Haridus- ja Teadusministeerium edastab infosüsteemi:
 1) õpilase andmed (klass, õpingute alustamine ja õpingute lõpetamine);
 2) lõpetatud haridustaseme andmed (haridustaseme nimetus, õpingute alustamine ja õpingute lõpetamine);
 3) õppeasutuse andmed (nimi, registreerimisnumber ja aadress).
 (9) Andmeandjad täidavad oma kohustust avaliku teabe seaduse § 439 lõike 1 punkti 5 alusel kehtestatud infosüsteemide andmevahetuskihi abil, välja arvatud meditsiinilised ülesvõtted, mida edastatakse virtuaalse privaatvõrgu ühenduse vahendusel.
 3. peatükk Infosüsteemi logide säilitamine ja andmete muutmine
 § 7. Tervise infosüsteemi turvameetmed ja turbeaste
 [Kehtetu - RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 § 8. Infosüsteemi logide säilitamine
 (1) [Kehtetu - RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 (2) [Kehtetu - RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 (3) Infosüsteemi logisid andmete töötlemise kohta, sealhulgas andmete väljastamise, vaatamise, muutmise, lisamise ja kustutamise aja, andmete koosseisu, andmesaajate ja väljastamise viisi kohta, säilitatakse 30 aastat alates kirje tekkimisest.
 (4) [Kehtetu - RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 § 9. Andmete muutmine
 (1) Infosüsteemi edastatud andmete muutmiseks esitab andmeandja andmekogusse viivitamata uued andmed või teavitab volitatud töötlejat vajadusest esitatud andmeid muuta viivitamata peale vea ilmnemist.
 (2) Infosüsteemi volitatud töötlejal on andmekvaliteedi tagamiseks õigus kontrollida infosüsteemi edastatud dokumendi vastavust standardile. Vastutav töötleja ja volitatud töötleja ei hinda osutatud teenuse kohta esitatud andmeid sisuliselt.
 (3) Kui infosüsteemi volitatud töötleja avastab infosüsteemis ebakorrektsed andmed või teda teavitatakse andmete ebaõigsusest või ebakorrektsusest, peab volitatud töötleja andmete õigsust kontrollima ning ebaõiged või ebakorrektsed andmed parandama.
 (4) Infosüsteemi volitatud töötlejal on õigus teha andmeandjale järelepärimine, kui on tekkinud kahtlus andmete tõepärasuses.
 (5) Käesoleva määruse tähenduses loetakse ebakorrektseteks andmeteks need infosüsteemi edastatud andmed, mis ei vasta nõutud standardile ning sellest tulenevalt ei ole võimalik edastatud andmeid infosüsteemi teenustes kasutada või need takistavad teenuste tööd.
 4. peatükk Juurdepääs infosüsteemi andmetele ja andmete väljastamine, terviseseisundi hindamise ja ravisoovituste tarkvaralahenduse ning andmelao kasutamine
 (1) Infosüsteemi andmetele tagatakse otsejuurdepääs:
 2) volitatud töötleja määratud kasutajaõiguste alusel ja viisil.
 (11) Andmete väljastamine infosüsteemist tagatakse:
 1) ühekordse andmepäringuna taotluse alusel;
 2) poolte vahel sõlmitud lepingu alusel.
 (3) Infosüsteemist andmete väljastamise aja, väljastatud andmete koosseisu, andmesaajate ja andmete väljastamise viisi üle peab arvestust infosüsteemi volitatud töötleja.
 (4) Infosüsteemi volitatud töötlejal on õigus andmetele ligipääsu piirata või keelata, kui andmevahetuse tõttu võib tekkida või on tekkinud risk infosüsteemi konfidentsiaalsusele või terviklusele.
 (5) Arhiiviseaduse alusel arhiiviväärtuslikuks hinnatud andmed või vormistatud dokumendid antakse üle Rahvusarhiivile. Üleandmise üksikasjad lepitakse kokku koostöös Rahvusarhiivi ja infosüsteemi vastutava töötlejaga. Volitatud töötleja tagab kokkuleppekohase andmete üleandmise Rahvusarhiivile.
 § 11. Tervishoiuteenuse osutaja õigus andmetele juurdepääsuks
 (1) Tervishoiuteenuse osutajal on infosüsteemis olevatele isikuandmetele juurdepääs tervishoiuteenuse osutamise kavandamiseks, teenuse osutamise lepingu sõlmimiseks ja täitmiseks ning tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 56 lõike 1 punktis 7 sätestatud ulatuses ja eesmärgil.
 (3) [Kehtetu - RT I, 12.03.2019, 14 - jõust. 15.03.2019]
 (4) Juurdepääsuõiguse teostamisel kontrollitakse tervishoiuteenuse osutaja tegevusloa kehtivust. Kui päringu algatab tervishoiutöötaja või tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 593 lõikes 21 nimetatud isik, kontrollitakse ka vastava isiku registreeringu kehtivust.
 § 12. Kolmandate isikute õigus andmetele juurdepääsuks
 (1) Isikud, kellel on seadusest tulenev infosüsteemis olevatele isikuandmetele juurdepääsu õigus, saavad oma õigust teostada § 10 lõikes 1 nimetatud viisil.
 (2) Lõikes 1 nimetatud isikutele väljastatakse infosüsteemist andmed üksnes seaduses sätestatud ulatuses ning neil on kohustus tagada, et andmetele juurdepääs võimaldatakse selleks õigustatud isikutele.
 (3) Isikud, kellel on infosüsteemi andmetele juurdepääsu õigus andmesubjekti nõusolekul, saavad andmetele juurdepääsu nõusolekuga antud ulatuses ja §-s 10 kehtestatud viisil ja korras.
 § 13. Infosüsteemi kasutamine terviseseisundit kajastavate registrite pidamiseks
 Terviseseisundit kajastavate registrite pidamiseks sätestatakse infosüsteemile juurdepääsu ulatus terviseseisundit kajastavate registrite pidamist reguleerivas õigusaktis.
 § 131. Infosüsteemi tarkvaralahenduse kasutamine terviseseisundi hindamiseks ja ravisoovituste saamiseks
 (1) Terviseseisundi hindamise ja ravisoovituste tarkvaralahenduse kasutamiseks infosüsteemis on tervishoiuteenuse osutajal õigus edastada infosüsteemi andmesubjekti andmeid tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 alusel sätestatud andmekoosseisus. Tarkvaralahendus võimaldab hinnata terviseseisundit ja anda ravisoovitusi tervishoiuteenuse osutaja valikul edastatud andmete, infosüsteemis sisalduvate andmete ja ravijuhiste alusel.
 (2) Ravisoovituse sobivust ja selle kasutamisvajadust hindab tervishoiuteenuse osutaja.
 § 14. Andmelao kasutamine
 (1) Andmelaos töödeldakse pseudonüümitud isikuandmeid äriprotsesside toetamiseks, poliitika kujundamiseks, mõjude hindamiseks ja teabenõuetele vastamiseks.
 (2) Andmelaos tagatakse juurdepääs:
 1) andmeandjale tema enda edastatud andmetele;
 2) haldusorganile nendele andmetele, mis on vajalikud tema seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks.
 (3) Andmelao avaandmed avalikustatakse § 3 lõikes 2 nimetatud volitatud töötleja veebilehel masinloetaval kujul.
 § 15. Andmesubjekti isikusamasuse tuvastamine
 1) andmesubjekti isikusamasuse on tuvastanud selleks pädev isik õigusaktis sätestatud korras;
 2) andmesubjekt on ennast autentinud autentimisvahendi (ID-kaart, mobiil-ID) abil.
 § 16. Andmesubjekti õigus saada teavet ja enda kohta käivaid isikuandmeid
 (1) Andmesubjektil on õigus saada teavet ja enda kohta käivaid isikuandmeid õigusaktides kehtestatud korras.
 (2) Andmesubjektil on infosüsteemi vahendusel õigus tutvuda enda kohta infosüsteemis töödeldud andmetega.
 § 17. Andmesubjekti õigus esitada ja muuta andmeid
 (1) Andmesubjektil on õigus teha veebikeskkonna kaudu infosüsteemis järgmisi toiminguid:
 1) esitada enda kontaktandmeid;
 2) esitada tervisedeklaratsiooni tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 alusel kehtestatud andmekoosseisus;
 3) määrata kontaktisikut;
 4) keelata ja lubada terviseandmetele juurdepääsu;
 5) lubada surmajärgselt elundite või kudede loovutamist siirdamise eesmärgil;
 6) lubada surnukeha üleandmist õppe- ja teadustööks;
 7) lubada vereülekande tegemist;
 8) võimaldada oma andmete vaatamist ja muutmist;
 9) määrata retsepti alusel ravimeid välja ostma volitatud isik.
 (2) Lõike 1 punktides 4–9 sätestatud toimingute tegemisel teavitatakse isikut sellega kaasnevatest õigustest ja kohustustest.
 (3) Andmesubjektil on õigus muuta infosüsteemis ainult neid andmeid, mille ta on ise infosüsteemi esitanud.
 (4) Piiratud teovõimega isiku puhul teostab lõigetes 1 ja 3 nimetatud õigusi isiku seaduslik esindaja, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
 (5) Andmete esitamisel tuvastatakse isikusamasus §-s 15 kehtestatud korras.
 § 18. Andmesubjekti õigus nõuda ebaõigete isikuandmete parandamist
 (1) Andmesubjektil on õigus nõuda infosüsteemi ebaõigeid isikuandmeid edastanud isikult õigete isikuandmete edastamist. Kui andmesubjekt teavitab infosüsteemi vastutavat või volitatud töötlejat nimetatud nõude esitamisest, algatab infosüsteemi volitatud töötleja menetluse andmete parandamiseks vastavalt §-le 9.
 (2) Kui ebaõiged isikuandmed esitanud andmesubjekt teavitab andmeandjat isikuandmete ebaõigsusest, edastab andmeandja viivitamata parandatud isikuandmed infosüsteemi.
 (3) Isikuandmetega, mille ebaõigsus on tuvastatud, võib tutvuda andmesubjekt ja ebaõigete isikuandmete esitaja.
 § 19. Andmesubjekti õigus keelata tervishoiuteenuse osutaja juurdepääs isikuandmetele
 (1) Andmesubjektil on õigus keelata tervishoiuteenuse osutaja juurdepääs oma isikuandmetele.
 (2) Andmesubjektil on lõikes 1 kehtestatud õigust võimalik teostada kas infosüsteemi vahendusel, esitades vastavasisulise tahteavalduse vastutavale või volitatud töötlejale, või tervishoiuteenuse osutaja kaudu.
 (3) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud andmesubjekti taotluse alusel keelama juurdepääsu tema koostatud ning tervishoiuteenuse osutamise lepingu raames koostatud ja edastatud dokumentidele.
 (4) Isikuandmetele tervishoiuteenuse osutaja juurdepääsu keelamiseks esitab andmesubjekt tervishoiuteenuse osutajale kirjaliku tahteavalduse.
 (5) Andmesubjekti tahteavalduse saamisel vastavalt §-s 15 kehtestatud tingimustele sulgeb infosüsteemi volitatud töötleja või tervishoiuteenuse osutaja viivitamata juurdepääsu andmesubjekti isikuandmetele.
 § 20. Andmesubjekti õigus isikuandmetele juurdepääsu lubamiseks kolmandatele isikutele
 (1) Andmesubjektil on õigus anda juurdepääs infosüsteemis olevatele andmetele teadliku nõusoleku alusel. Nõusolek peab vastama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 04.05.2016, lk 1–88) sätestatud tingimustele.
 (2) Lõikes 1 nimetatud nõusoleku saab andmesubjekt anda infosüsteemi andmete töötlejale vastavalt §-s 12 kehtestatud tingimustele.
 (3) Lõikes 1 nimetatud nõusoleku võib andmesubjekt igal ajal tagasi võtta vastavalt õigusaktides kehtestatud korrale.
 § 21. Andmesubjektile veebikeskkonna kaudu kuvatavad andmed
 (1) [Kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 (2) [Kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 (3) [Kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 (4) [Kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 (5) Infosüsteemis võimaldatakse andmesubjektile juurdepääs veebikeskkonna kaudu järgmistele andmetele:
 1) tervishoiuteenuse osutaja edastatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 alusel kehtestatud määruses sätestatud andmekoosseisus nimetatud andmed;
 2) infosüsteemi poolt käesoleva lõike punkti 1 andmete alusel kombineeritavate teenuste andmed;
 3) paragrahvi 17 lõikes 1 nimetatud andmed;
 4) [kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 5) sõeluuringukutsed;
 6) seotud isikute surma ja surma põhjuse teatise andmed vastavalt õigusaktis sätestatule;
 7) retsepti, kindlustuskaitse ja perearsti andmed;
 8) raviarved;
 9) [kehtetu - RT I, 26.02.2020, 1 - jõust. 02.03.2020]
 10) töövõime hindamise taotluse ja menetluse, töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse ja eksperdiarvamuse andja andmed;
 11) logid;
 12) eriarstile registreeritud ambulatoorse vastuvõtu aeg. Perearstile ja hambaarstile registreeritud ambulatoorse vastuvõtu aeg juhul, kui tervishoiuteenuse osutaja on liitunud üleriigilise digiregistratuuriga.
 6. peatükk Infosüsteemi järelevalve, rahastamine ja lõpetamine
 (1) Järelevalvet infosüsteemi pidamise üle teevad infosüsteemi vastutav töötleja, avaliku teabe seaduse § 531 lõikes 1 nimetatud asutus, Andmekaitse Inspektsioon ja Terviseamet vastavalt õigusaktides sätestatud pädevusele.
 (2) Infosüsteemi vastutaval ja volitatud töötlejal on õigus kontrollida §-des 12 ja 20 kehtestatud tingimuste täitmist.
 (3) Infosüsteemi vastutaval ja volitatud töötlejal on õigus kontrollida, kas tervishoiuteenuse osutaja täidab § 22 lõikes 5 kehtestatud nõudeid.
 § 221. Rahastamine
 Infosüsteemi rahastatakse riigieelarvest Sotsiaalministeeriumi kaudu. Rahastamine ei hõlma tervishoiuteenuse osutaja kulutusi infosüsteemiga liitumiseks ning andmete, sealhulgas ravijärjekorra ja meditsiiniliste ülesvõtete kättesaadavaks tegemiseks vajalike andmete, edastamiseks.
 § 222. Infosüsteemi lõpetamine
 Infosüsteemi lõpetamise otsustab Vabariigi Valitsus vastavalt avaliku teabe seaduses sätestatule.
 § 231. Üleminekusäte
 Andmesubjekti juurdepääs nakkushaiguse kahtluse teatise, nakkushaiguse teatise ja HIV teatise andmetele võimaldatakse veebikeskkonna kaudu hiljemalt 31. jaanuarist 2021. a.
 (2) Paragrahvi 6 lõike 5 punkt 2 ning lõike 6 punktid 3 ja 4 jõustuvad 1. jaanuaril 2019. a.
 RT I, 18.07.2020, 9
 11) teeb andmekogu vastutavale töötlejale ettepanekuid andmekogu arendamiseks;
 12) tagab andmevahetuse § 6 lõikes 82 nimetatud rakendusega vastavalt nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduses nimetatud pädeva asutuse otsusele.
 [RT I, 18.07.2020, 4 - jõust. 21.07.2020]
 (7) Kaitseministeeriumi valitsemisala arstlik komisjon edastab kaitseväekohustuslase ja kaitseväekohustust võtta sooviva isiku kaitseväeteenistuse seaduse §-des 29 ja 30 nimetatud eesmärgil tehtava terviseseisundi hindamise käigus tuvastatud diagnooside ja terviseseisundit kirjeldavad andmed tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 alusel kehtestatud andmekoosseisus.
 [RT I, 14.04.2020, 5 - jõust. 01.10.2020]
 (71) Kaitseressursside Amet edastab infosüsteemi kaitseväekohustuslase või kaitseväekohustust võtta sooviva isiku nõusoleku andmise ja tagasivõtmise andmed.
 (82) Riiklik nakkushaiguse levikut tõkestav rakendus, mille eesmärk on hoiatada isikuid eriti ohtlikku või uudsesse nakkushaigusesse nakatunud isikutega kokkupuutumisest, edastab infosüsteemi nakkushaiguse diagnoosi fakti kinnitamiseks tuvastuskoodi selliselt, et rakenduse kasutamisega ei selgu selle kasutajate isikuandmed ega haigestunute isikuandmed.
 (9) Andmeandjad täidavad oma kohustust avaliku teabe seaduse § 439 lõike 1 punkti 5 alusel kehtestatud infosüsteemide andmevahetuskihi abil, välja arvatud meditsiinilised ülesvõtted ning riikliku nakkushaiguse levikut tõkestava rakenduse tuvastus- ja kinnituskood, mis edastatakse krüpteeritud andmevahetuskanali vahendusel.
 2) andmesubjekt on ennast autentinud autentimisvahendi (ID-kaart, mobiil-ID, smart-ID või muu samaväärne vahend) abil.
 9) määrata retsepti alusel ravimeid välja ostma volitatud isik;
 10) lubada infosüsteemist isikustamata kinnituskoodi edastamist haiguse olemasolu fakti kohta § 6 lõikes 82 kirjeldatud riiklikule nakkushaiguse levikut tõkestavale rakendusele.


text:
 Avis juridique important
 |
 21981D1212(02)
 BESCHLUSS Nr. 1/81 DES KOOPERATIONSRATES EWG-LIBANON vom 20. Oktober 1981 zur Ersetzung der Rechnungseinheit durch die ECU im Protokoll über die Bestimmung des Begriffs "Waren mit Ursprung in ..." oder "Ursprungswaren" and über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen zum Kooperationsabkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Libanesischen Republik
 Amtsblatt Nr. L 357 vom 12/12/1981 S. 0004 Finnische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 10 S. 0081 Schwedische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 10 S. 0081
 BESCHLUSS Nr. 1/81 DES KOOPERATIONSRATES EWG-LIBANON vom 20. Oktober 1981 zur Ersetzung der Rechnungseinheit durch die ECU im Protokoll über die Bestimmung des Begriffs ''Waren mit Ursprung in...'' oder ''Ursprungswaren und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen zum Kooperationsabkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Libanesischen RepublikDER KOOPERATIONSRAT - gestützt auf das Kooperationsabkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Libanesischen Republik, insbesondere auf Titel I, gestützt auf das Protokoll über die Bestimmung des Begriffs ''Waren mit Ursprung in...'' oder ''Ursprungswaren'' und über die Methoden der Zuammenarbeit der Verwaltungen, im folgenden ''Protokoll'' genannt, insbesondere auf Artikel 6 Absatz 1 und Artikel 25, in Erwägung nachstehender Gründe: Die Rechnungseinheit entspricht nicht der derzeitigen internationalen Währungslage. Es ist daher erforderlich, eine neue gemeinsame Wertgrundlage für die Feststellung festzulegen, wann Formblätter EUR.2 anstelle von Warenverkehrsbescheinigungen EUR.1 verwendet werden können und wann kein Ursprungsnachweis notwendig ist. Die Europäischen Gemeinschaften haben ab 1. Januar 1981 die ECU eingeführt. Es ist angebracht, die ECU als gemeinsame Wertgrundlage zu nehmen. Aus Verwaltungs- und Handelsgründen muß diese gemeinsame Wertgrundlage für Zeiträume von mindestens jeweils zwei Jahren unverändert bleiben. Die zu verwendende ECU ist deshalb ausnahmsweise zu einem Stichtag festzustellen, der alle zwei Jahre anzupassen ist - BESCHLIESST: Artikel 1 Das Protokoll wird wie folgt geändert: 1. In Artikel 6 Absatz 1 Unterabsatz 2 wird die Angabe ''1 000 Rechnungseinheiten'' durch ''1 620 ECU'' ersetzt. 2. In Artikel 6 Absatz 1 wird Unterabsatz 3 durch folgenden Text ersetzt: ''Für die Umrechnung der ECU in die nationale Währung eines Mitgliedstaats der Gemeinschaft gilt bis zum 30. April 1983 der in diesem Staat zum 1. Oktober 1980 gültige nationale Kurs der ECU. Für jeden nachfolgenden Zeitraum von zwei Jahren gilt der nationale Kurs der ECU, der in diesem Staat am ersten Arbeitstag im Oktober des dem Zweijahreszeitraum vorangegangenen Jahres gültig ist. Zu Beginn jedes weiteren Zeitraums von zwei Jahren können von der Gemeinschaft erforderlichenfalls berichtigte Beträge eingeführt werden, die die in diesem Artikel und in Artikel 17 Absatz 2 genannten, in ECU ausgedrückten Beträge ersetzen und dem Ausschuß für Zusammenarbeit im Zollwesen durch die Gemeinschaft spätestens einen Monat vor ihrem Inkrafttreten zu notifizieren sind. Diese Beträge sind in jedem Fall so festzusetzen, daß sich der in der nationalen Währung eines Staates ausgedrückte Wert der Begrenzung nicht verringert. Wird die Ware in der Währung eines anderen Mitgliedstaats der Gemeinschaft in Rechnung gestellt, so erkennt der Einfuhrstaat den von dem betreffenden Staat angegebenen Betrag an''. 3. In Artikel 17 Absatz 2 werden die Angaben ''60 Rechnungseinheiten'' und ''200 Rechnungseinheiten durch ''105 ECU'' bzw. ''325 ECU'' ersetzt. Artikel 2 Dieser Beschluß tritt am 1. Januar 1982 in Kraft. Geschehen zu Brüssel am 20. Oktober 1981. Im Namen des Kooperationsrates Der Präsident Michäl BUTLER


type: wikipedia

text:
Maryna Er Gorbach, née en à Kiev (à l'époque en République socialiste soviétique d'Ukraine, Union des républiques socialistes soviétiques) est une cinéaste et scénariste ukrainienne.
 Elle écrit, réalise, produit et monte ses films, souvent avec son mari, le cinéaste turc Mehmet Bahadir Er.
 Biographie
 Maryna Er Gorbach naît à Kiev en 1981. Elle étudie à l'Université de théâtre, de cinéma et de télévision I. K. Karpenko Kary à Kiev et, après avoir obtenu son diplôme en 2006, elle suit une classe de maître en réalisation cinématographique à la Andrzej Wajda Master School en Pologne.
 Maryna Er Gorbach a remporté le prix de la meilleure réalisation dans la World Cinema Dramatic Competition au Festival du film de Sundance 2022 pour son film Klondike. Elle fait partie d'un groupe de cinéastes ukrainiens qui ont appelé à l'aide internationale pour l'Ukraine lors de l'invasion russe de l'Ukraine en 2022.
 Filmographie
 Récompenses et distinctions
 Friedenspreis des Deutschen Films – Die Brücke 2022 : Prix spécial pour Klondike
 Festival international du film de Berlin 2022 : Nomination au Prix du Public Panorama pour Klondike
 2022 : Festival de Cannes : Prix du jury œcuménique dans la section Panorama pour Klondike
 Festival international du film de Seattle 2022 : Grand Prix du Jury au concours principal pour Klondike<ref>J. Kim Murphy, [https://variety.com/2022/film/news/seattle-international-film-festival-2022-winners-1235239732/ Seattle International Film Festival Awards Top Honors to 'Klondike', 'Know Your Place], in: Variety, 24. April 2022.</ref>
 Festival du film de Sundance 2022 : Prix du meilleur réalisateur dans la World Cinema Dramatic Competition pour Klondike''
 Ours de Berlin (B.Z.-Kulturpreis) 2022
 Notes et références
 Liens externes
 Réalisatrice ukrainienne
 Naissance en juillet 1981
 Lieu de naissance inconnu
 Scénariste ukrainien de cinéma
 Pages avec des traductions non relues
 Naissance à Kiev
 Naissance en RSS d'Ukraine


text:
Red domovinske vojne je visoko odlikovanje Sovjetske zveze, ki je bilo ustanovljeno 20. maja 1942.
 Kriteriji
 Red je bil podeljen pripadnikom Rdeče armade in civilistom (samo do 1947) za pogum med drugo svetovno vojno.
 Red domovinske vojne 1. razreda je bil podeljen za pogum, uničenje 2 težkih tankov, zajetju artilerijske baterije ali ladje, 20 letalskih bojnih poletov,...; 2. razred za pogum, uničenje 2 letal, ladje,...
 Opis
 Red domovinske vojne 1. razreda
 Red je iz zlata in emajliran.
 Red domovinske vojne 2. razreda
 Red je iz srebra, pozlačen in emajliran.
 Nadomestne oznake
 Nadomestna oznaka za 1. razred je trak temnordeče vinske barve z 5 mm roza črto v sredini; za 2. razred pa trak temnordeče vinske barve s 3 mm roza robovoma.
 Nosilci
 Podeljenih je bilo okoli 350.000 redov 1. razreda in okoli 1.000.000 2. razreda.
 Glej tudi
 Указ Президиума Верховного Совета «Об учреждении Ордена Отечественной войны первой и второй степени» от 20 мая 1942 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1942. — 28 мая (No 19 (178)). — С. 1.
 seznam vojaških odlikovanj
 Redi Sovjetske zveze
 Odlikovanja Rdeče armade
 Odlikovanja Sovjetske zveze
 Nagrade, ustanovljene leta 1942


text:
 19.4.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 165/24
 Iarraidh ar réamhrialú ón Consiglio di Stato (an Iodáil), a taisceadh an 1 Feabhra 2022 – Viagogo AG v Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 (Cás C-70/22)
 (2022/C 165/38)
 Teanga an cháis: an Iodáilis
 An chúirt a rinne an tarchur
 Consiglio di Stato
 Páirtithe sna príomhimeachtaí
 Iarratasóir: Viagogo AG
 Freagróirí: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 Na ceisteanna a tharchuirtear:
 1)
 An gcuirtear cosc le Treoir 2000/31/CE (1), agus go háirithe Airteagail 3, 14 agus 15 di, i gcomhar le hAirteagal 56 CFAE, ar chur i bhfeidhm reachtaíocht Ballstáit maidir le díolacháin ticéad le haghaidh imeachtaí ar an margadh tánaisteach a mbeidh d’éifeacht aige cosc a chur ar an oibreoir ardáin óstála a oibriú san Aontas Eorpach, amhail an t-iarratasóir sa chás seo, ó sheirbhísí lena bhfógraítear díol ticéad le haghaidh imeachtaí ar an margadh tánaisteach a sholáthar d’úsáideoirí tríú páirtí, agus an ghníomhaíocht sin a fhorchoimeád do dhíoltóirí amháin, eagraithe imeachtaí nó daoine eile atá údaraithe ag na húdaráis phoiblí ticéid a eisiúint ar an mbunmhargadh trí chórais dheimhnithe?
 2)
 Ina theannta sin, an gcuirtear cosc le hAirteagal 102 CFAE, i gcomhar le hAirteagal 106 de, ar chur i bhfeidhm reachtaíocht Ballstáit maidir le díol ticéad le haghaidh imeachtaí lena bhforchoimeádtar gach seirbhís a bhaineann leis an margadh tánaisteach do thicéid (agus bróicéireacht go háirithe) do dhíoltóirí, do lucht eagraithe imeachtaí nó do dhaoine eile atá údaraithe ticéid a eisiúint ar an mbunmhargadh trí chórais dheimhnithe amháin, trí chosc ar an ngníomhaíocht sin do sholáthraithe seirbhísí na sochaí faisnéise a bhfuil sé beartaithe acu oibriú mar sholáthraí óstála de bhun Airteagail 14 agus 15 de Threoir 2000/31/CE, go háirithe i gcás, amhail an cás seo, ina mbeidh d’éifeacht ag forchoimeádas den sórt sin cead a thabhairt d'oibreoir atá ceannasach ar an mbunmhargadh maidir le dáileadh ticéad a cheannas a leathnú ar sheirbhísí bróicéireachta ar an margadh tánaisteach?
 3)
 Chun críoch reachtaíocht Eorpach agus, go háirithe, Threoir 2000/31/CE, an féidir an coincheap maidir le soláthraí óstála éighníomhach a úsáid ach amháin in éagmais aon ghníomhaíocht a bhaineann le scagadh, roghnú, innéacsú, eagrú, catalógú, comhiomlánú, meastóireacht, úsáid, modhnú, eastóscadh nó cur chun cinn na n-ábhar arna bhfoilsiú ag úsáideoirí, a mheastar a bheith ina dtáscairí léiriúcháin nach gcaithfidh uile a bheith ann ós rud é go measfar ina gceart féin go léiríonn siad bainistíocht gnó na seirbhíse agus/nó glacadh le teicníc chun iompar úsáideoirí a mheasúnú chun a ndílseacht a mhéadú, nó an é faoin gcúirt a rinne an tarchur ábharthacht na gcúinsí sin a mheasúnú ionas, má tá ceann amháin nó níos mó acu ann, go bhféadfadh neodracht na seirbhíse as a dtagann aicmiú mar sholáthraí óstála éighníomhach a mheastar a bheith sáraitheach?
 (1) Treoir 2000/31/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 8 Meitheamh 2000 maidir le gnéithe dlíthiúla áirithe de sheirbhísí na sochaí faisnéise, go háirithe tráchtáil leictreonach, sa Mhargadh Inmheánach (“An Treoir maidir le tráchtáil leictreonach”) (IO 2000 L 178, lch. 1).


text:
 28.7.2012
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 227/4
 Sentencia del Tribunal de Justicia (Gran Sala) de 12 de junio de 2012 (peticiones de decisión prejudicial planteadas por el Bundesfinanzhof — Alemania) — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak/Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
 (Asuntos acumulados C-611/10 y C-612/10) (1)
 (Seguridad social de los trabajadores migrantes - Reglamento (CEE) no 1408/71 - Artículo 14, punto 1, letra a), y artículo 14 bis, punto 1, letra a) - Artículos 45 TFUE y 48 TFUE - Trabajo temporal en un Estado miembro distinto de aquél en cuyo territorio se ejerce normalmente la actividad - Prestaciones familiares - Legislación aplicable - Posibilidad de conceder la asignación por hijo a cargo por parte del Estado miembro donde se realiza el trabajo temporal pero que no es el Estado competente - Aplicación de una norma de Derecho nacional que prohíbe la acumulación al excluir tal asignación en caso de percepción de una prestación equivalente en otro Estado)
 2012/C 227/05
 Lengua de procedimiento: alemán
 Órgano jurisdiccional remitente
 Bundesfinanzhof
 Partes en el procedimiento principal
 Demandantes: Waldemar Hudzinski (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak (C-612/10)
 Demandadas: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
 Objeto
 Peticiones de decisión prejudicial — Bundesfinanzhof — Interpretación del artículo 14 bis, punto 1, letra a), del Reglamento (CEE) no 1408/71 del Consejo, de 14 de junio de 1971, relativo a la aplicación de los regímenes de seguridad social a los trabajadores por cuenta ajena y a sus familias que se desplazan dentro de la Comunidad (DO L 149, p. 2; EE 05/01, p. 98) — Determinación de la legislación aplicable — Derecho de un trabajador migrante a percibir en el Estado miembro en el que trabaja las prestaciones familiares por sus hijos que residen en su Estado miembro de origen — Situación de una persona que ejerce una actividad por cuenta propia en su Estado miembro de origen y que realiza un trabajo por cuenta ajena durante cuatro meses en otro Estado miembro.
 Fallo
 1)
 El artículo 14, punto 1, letra a), y el artículo 14 bis, punto 1, letra a), del Reglamento (CEE) no 1408/71 del Consejo, de 14 de junio de 1971, relativo a la aplicación de los regímenes de Seguridad Social a los trabajadores por cuenta ajena, a los trabajadores por cuenta propia y a los miembros de sus familias que se desplazan dentro de la Comunidad, en la versión modificada y actualizada por el Reglamento (CE) no 118/97 del Consejo, de 2 de diciembre de 1996, en la versión modificada por el Reglamento (CE) no 647/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de abril de 2005, deben interpretarse en el sentido de que no se oponen a que un Estado miembro que no es designado como Estado competente, en virtud de tales disposiciones, conceda la asignación por hijo a cargo conforme a su Derecho nacional a un trabajador migrante que realiza un trabajo temporal en su territorio en circunstancias como las controvertidas en los litigios principales, incluido el caso en que se constata, en primer lugar, que el trabajador de que se trate no ha sufrido ninguna desventaja de carácter jurídico por ejercitar su derecho a la libre circulación al conservar su derecho a obtener prestaciones familiares de la misma naturaleza en el Estado miembro competente y, en segundo lugar, que ni el trabajador ni el hijo respecto del que se solicita la asignación residen habitualmente en el territorio del Estado miembro donde se ha realizado el trabajo temporal.
 2)
 Las normas del Tratado FUE en materia de libre circulación de los trabajadores deben interpretarse en el sentido de que, en situaciones como las controvertidas en los litigios principales, se oponen a la aplicación de una norma de Derecho nacional como la prevista en el artículo 65 de la Einkommensteuergesetz (Ley del impuesto sobre la renta), en la medida en que ésta no implica una disminución de la cuantía de la prestación hasta alcanzar la de una prestación equivalente percibida en otro Estado, sino la exclusión de dicha prestación.
 (1) DO C 103, de 2.4.2011.


text:
 9.11.2015
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 371/3
 Acórdão do Tribunal de Justiça (Primeira Secção) de 16 de setembro de 2015 (pedido de decisão prejudicial do Anotato Dikastirio Kyprou — Chipre) — Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh e o.
 (Processo C-519/13) (1)
 («Reenvio prejudicial - Cooperação judiciária em matéria civil e comercial - Notificação dos atos judiciais e extrajudiciais - Regulamento (CE) n.o 1393/2007 - Artigo 8.o - Recusa de receção do ato - Inexistência de tradução de um dos documentos transmitidos - Falta do formulário tipo constante do Anexo II do referido regulamento - Consequências»)
 (2015/C 371/04)
 Língua do processo: grego
 Órgão jurisdicional de reenvio
 Anotato Dikastirio Kyprou
 Partes no processo principal
 Recorrente: Alpha Bank Cyprus Ltd
 Recorridos: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Werham, Tracy Wernham, Joanne Zorani, Richard Simpson
 Dispositivo
 O Regulamento (CE) n.o 1393/2007 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de novembro de 2007, relativo à citação e à notificação dos atos judiciais e extrajudiciais em matérias civil e comercial nos Estados-Membros («citação e notificação de atos») e que revoga o Regulamento (CE) n.o 1348/2000 do Conselho, deve ser interpretado no sentido de que:
 —
 a entidade requerida está obrigada, em qualquer circunstância e sem margem de apreciação a este respeito, a informar o destinatário do ato do seu direito de recusar a receção do mesmo, utilizando sistematicamente para o efeito o formulário tipo constante do Anexo II do referido regulamento; e
 —
 a circunstância de a entidade requerida, quando procede à notificação de um ato ao seu destinatário, não ter juntado o formulário tipo constante do Anexo II do Regulamento n.o 1393/2007 não constitui um fundamento de nulidade do processo, mas uma omissão que deve ser regularizada em conformidade com o disposto no referido regulamento.
 (1) JO C 377, de 21.12.2013.