text:
31.10.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 289/13
 Europos Sąjungos ir Armėnijos Respublikos
 SUSITARIMAS
 dėl be leidimo gyvenančių asmenų readmisijos
 SUSITARIANČIOS ŠALYS,
 EUROPOS SĄJUNGA, toliau – Sąjunga,
 ir
 ARMĖNIJOS RESPUBLIKA, toliau – Armėnija,
 PASIRYŽUSIOS stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą, kad veiksmingiau kovotų su neteisėta imigracija,
 NORĖDAMOS nustatyti, remdamosi šiuo susitarimu ir abipusiškumo principu, greitas ir veiksmingas asmenų, kurie neatitinka arba nebeatitinka atvykimo, buvimo ar gyvenimo Armėnijos ar vienos iš Europos Sąjungos valstybių narių teritorijoje sąlygų, tapatybės nustatymo ir saugaus bei tvarkingo grąžinimo procedūras ir bendradarbiaudamos palengvinti tokių asmenų tranzitą,
 PABRĖŽDAMOS, kad šiuo susitarimu nedaromas poveikis Sąjungos, jos valstybių narių ir Armėnijos teisėms, įsipareigojimams ir atsakomybei, kylantiems iš tarptautinės teisės, visų pirma 1951 m. liepos 28 d. Konvencijos dėl pabėgėlių statuso, iš dalies pakeistos 1967 m. sausio 31 d. protokolu ir 1950 m. lapkričio 4 d. Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos,
 ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad pagal Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Airija nedalyvaus taikant šį susitarimą, nebent pagal minėtą protokolą jos praneša apie pageidavimą dalyvauti,
 ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad pagal Protokolą Nr. 22 dėl Danijos Karalystės pozicijos, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, šio susitarimo, kuriam galioja Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo trečios dalies V antraštinė dalis, nuostatos nėra taikomos Danijos Karalystei,
 SUSITARĖ:
 1 straipsnis
 Sąvokų apibrėžtys
 Šiame susitarime:
 a) Susitariančiosios Šalys– Armėnija ir Sąjunga;
 b) Armėnijos pilietis– Armėnijos pilietybę turintis asmuo, kaip nustatyta Armėnijos teisės aktais;
 c) valstybės narės pilietis– asmuo, turintis valstybės narės pilietybę, kaip apibrėžiama Sąjungos tikslais;
 d) valstybė narė– Europos Sąjungos valstybė narė, kuriai šis susitarimas yra privalomas;
 e) trečiosios šalies pilietis– asmuo, turintis kitą nei Armėnijos ar vienos iš valstybių narių pilietybę;
 f) asmuo be pilietybės– bet kuris jokios pilietybės neturintis asmuo;
 g) leidimas gyventi– Armėnijos arba vienos iš valstybių narių išduotas bet kokios rūšies leidimas, kuriuo asmeniui suteikiama teisė gyventi jos teritorijoje. Šis terminas neapima laikino leidimo likti šiose teritorijose tol, kol nagrinėjamas prieglobsčio prašymas arba prašymas išduoti leidimą gyventi;
 h) viza– Armėnijos arba vienos iš valstybių narių išduotas leidimas arba priimtas sprendimas, reikalingas norint atvykti į jos teritoriją arba vykti per ją tranzitu. Ji neapima oro uosto tranzitinės vizos;
 i) prašančioji valstybė– valstybė (Armėnija arba viena iš valstybių narių), kuri pateikia readmisijos paraišką pagal šio susitarimo 8 straipsnį arba tranzito paraišką pagal šio susitarimo 15 straipsnį;
 j) prašomoji valstybė– valstybė (Armėnija arba viena iš valstybių narių), kuriai pateikiama readmisijos paraiška pagal šio susitarimo 8 straipsnį arba tranzito paraiška pagal šio susitarimo 15 straipsnį;
 k) kompetentinga institucija– bet kuri Armėnijos arba vienos iš valstybių narių institucija, kuriai pagal šio susitarimo 20 straipsnio 1 dalies a punktą pavesta įgyvendinti šį susitarimą;
 l) tranzitas– trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės kelionė per prašomosios valstybės teritoriją, vykstant iš prašančiosios valstybės į paskirties šalį;
 m) pasienio ruožas– juosta, kuri tęsiasi iki 15 kilometrų nuo valstybių narių ir Armėnijos jūrų uostų teritorijų, įskaitant muitinių zonas, ir nuo tarptautinių oro uostų teritorijų.
 2 straipsnis
 Pagrindiniai principai
 Stiprindamos bendradarbiavimą neteisėtos migracijos prevencijos ir kovos su ja klausimais, prašomoji ir prašančioji valstybė, taikydamos šį susitarimą asmenims, kurie patenka į susitarimo taikymo sritį, užtikrina, kad būtų gerbiamos žmogaus teisės ir laikosi joms šiuose svarbiuose tarptautiniuose dokumentuose nustatytų pareigų ir atsakomybės:
 —
 1948 m. gruodžio 10 d. Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje;
 —
 1950 m. lapkričio 4 d. Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje;
 —
 1966 m. gruodžio 16 d. Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte;
 —
 1984 m. gruodžio 10 d. JT Konvencijoje prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ar baudimą;
 —
 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijoje dėl pabėgėlių statuso ir jos 1967 m. sausio 31 d. protokole dėl pabėgėlių statuso.
 Prašomoji valstybė, laikydamasi minėtuose tarptautiniuose dokumentuose nustatytų įsipareigojimų, visų pirma užtikrina į savo teritoriją priimtų atgal asmenų teisių apsaugą.
 Prašančioji valstybė turėtų teikti pirmenybę savanoriškam, o ne priverstiniam grįžimui, jei nėra priežasčių manyti, kad tai pakenktų asmens grįžimui į prašomąją valstybę.
 I SKIRSNIS
 ARMĖNIJOS READMISIJOS ĮSIPAREIGOJIMAI
 3 straipsnis
 Savo piliečių readmisija
 1. Armėnija valstybės narės prašymu ir be kitų formalumų, išskyrus nurodytuosius šiame susitarime, priima atgal bet kurį asmenį, kuris neatitinka arba nebeatitinka prašančiosios valstybės narės teritorijoje galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais galima daryti pagrįstą prielaidą, kad jis yra Armėnijos pilietis.
 2. Armėnija taip pat priima atgal:
 —
 1 dalyje minėtų asmenų nepilnamečius nesusituokusius vaikus, nepriklausomai nuo jų gimimo vietos ar pilietybės, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę gyventi prašančiojoje valstybėje narėje arba kitos valstybės narės išduotą galiojantį leidimą gyventi;
 —
 1 dalyje minėtų asmenų sutuoktinius, turinčius kitą pilietybę, arba sutuoktinius be pilietybės, jei jie turi arba įgyja teisę atvykti ir pasilikti Armėnijos teritorijoje, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę gyventi prašančiojoje valstybėje narėje arba kitos valstybės narės išduotą galiojantį leidimą gyventi.
 3. Armėnija taip pat priima atgal bet kurį asmenį, kuris, atvykęs į valstybės narės teritoriją, atsisakė Armėnijos pilietybės, nebent ta valstybė narė tokiam asmeniui bent jau pažadėjo suteikti savo pilietybę.
 4. Armėnijai patenkinus readmisijos paraišką, kompetentinga Armėnijos diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga, nepriklausomai nuo grąžintino asmens noro, nedelsdama nemokamai ir ne vėliau kaip per tris darbo dienas išduoda grąžintinam asmeniui grąžinti reikalingą kelionės dokumentą, galiojantį 120 dienų. Jei per tris darbo dienas Armėnija neišdavė kelionės dokumento, laikoma, kad ji sutinka naudoti išsiuntimui nustatyto pavyzdžio ES kelionės dokumentą (1).
 5. Jei dėl teisinių ar faktinių priežasčių asmuo negali būti perduotas iš pradžių išduoto kelionės dokumento galiojimo laikotarpiu, kompetentinga Armėnijos diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga per tris darbo dienas nemokamai išduoda naują kelionės dokumentą, kurio galiojimo trukmė tokia pati. Jei per tris darbo dienas Armėnija neišdavė naujo kelionės dokumento, laikoma, kad ji sutinka naudoti išsiuntimui nustatyto pavyzdžio ES kelionės dokumentą (2).
 4 straipsnis
 Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisija
 1. Armėnija valstybės narės prašymu ir be kitų formalumų, išskyrus nurodytuosius šiame susitarime, priima atgal bet kurį trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės, kuris neatitinka arba nebeatitinka prašančiosios valstybės narės teritorijoje galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais galima daryti pagrįstą prielaidą, kad toks asmuo:
 a)
 readmisijos paraiškos pateikimo metu turi Armėnijos išduotą galiojančią vizą arba leidimą gyventi; arba
 b)
 neteisėtai ir tiesiogiai atvyko į valstybių narių teritoriją po to, kai buvo pasilikęs Armėnijos teritorijoje arba vyko per ją tranzitu.
 2. 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas netaikomas, jei trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės tik tranzitu vyksta per Armėnijos tarptautinį oro uostą.
 3. Nedarant poveikio 7 straipsnio 2 daliai, Armėnijai patenkinus readmisijos paraišką, prašančioji valstybė narė asmeniui, dėl kurio readmisijos susitarta, išduoda išsiuntimui skirtą nustatyto pavyzdžio ES kelionės dokumentą (3).
 II SKIRSNIS
 SĄJUNGOS READMISIJOS ĮSIPAREIGOJIMAI
 5 straipsnis
 Savo piliečių readmisija
 1. Valstybė narė Armėnijos prašymu ir be kitų formalumų, išskyrus nurodytuosius šiame susitarime, priima atgal bet kurį asmenį, kuris neatitinka arba nebeatitinka Armėnijos teritorijoje galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais galima daryti pagrįstą prielaidą, kad jis yra valstybės narės pilietis.
 2. Valstybė narė taip pat priima atgal:
 —
 1 dalyje minėtų asmenų nepilnamečius nesusituokusius vaikus, nepriklausomai nuo jų gimimo vietos ar pilietybės, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę gyventi Armėnijoje;
 —
 1 dalyje minėtų asmenų sutuoktinius, turinčius kitą pilietybę, arba sutuoktinius be pilietybės, jei jie turi arba įgyja teisę atvykti ir pasilikti prašomosios valstybės narės teritorijoje, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę gyventi Armėnijoje.
 3. Valstybė narė taip pat priima atgal bet kurį asmenį, kuris, atvykęs į Armėnijos teritoriją, atsisakė valstybės narės pilietybės, nebent Armėnija tokiam asmeniui bent jau pažadėjo suteikti savo pilietybę.
 4. Prašomajai valstybei narei patenkinus readmisijos paraišką, kompetentinga tos valstybės narės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga, nepriklausomai nuo grąžintino asmens noro, nedelsdama nemokamai ir ne vėliau kaip per tris darbo dienas išduoda grąžintinam asmeniui grąžinti reikalingą kelionės dokumentą, galiojantį 120 dienų.
 5. Jei dėl teisinių ar faktinių priežasčių asmuo negali būti perduotas iš pradžių išduoto kelionės dokumento galiojimo laikotarpiu, kompetentinga tos valstybės narės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga per tris darbo dienas nemokamai išduoda naują kelionės dokumentą, kurio galiojimo trukmė tokia pati.
 6 straipsnis
 Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisija
 1. Valstybė narė Armėnijos prašymu ir be kitų formalumų, išskyrus nurodytuosius šiame susitarime, priima atgal bet kurį trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės, kuris neatitinka arba nebeatitinka Armėnijos teritorijoje galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais galima daryti pagrįstą prielaidą, kad toks asmuo:
 a)
 readmisijos paraiškos pateikimo metu turi prašomosios valstybės narės išduotą galiojančią vizą arba leidimą gyventi; arba
 b)
 neteisėtai ir tiesiogiai atvyko į Armėnijos teritoriją po to, kai buvo pasilikęs prašomosios valstybės narės teritorijoje arba vyko per ją tranzitu.
 2. 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas netaikomas, jei trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės tik tranzitu vyksta per prašomosios valstybės narės tarptautinį oro uostą.
 3. 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas taikomas vizą arba leidimą gyventi išdavusiai valstybei narei. Jeigu vizą arba leidimą gyventi išdavė dvi ar daugiau valstybių narių, 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas taikomas ilgiau galiojantį dokumentą išdavusiai valstybei narei arba, jeigu vieno ar kelių dokumentų galiojimo laikas jau pasibaigęs – tai, kurios dokumentas dar galioja. Jeigu visų dokumentų galiojimo laikas jau yra pasibaigęs, 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas taikomas valstybei narei, išdavusiai dokumentą, kurio galiojimo pabaigos data yra vėliausia. Jeigu tokių dokumentų pateikti neįmanoma, 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas taikomas valstybei narei, iš kurios teritorijos asmuo išvyko vėliausiai.
 4. Nedarant poveikio 7 straipsnio 2 daliai, valstybei narei patenkinus readmisijos paraišką, Armėnija asmeniui, dėl kurio readmisijos sutarta, išduoda išsiuntimui skirtą kelionės dokumentą.
 III SKIRSNIS
 READMISIJOS PROCEDŪRA
 7 straipsnis
 Principai
 1. Atsižvelgiant į 2 dalį, prašomosios valstybės kompetentingai institucijai turi būti pateikiama readmisijos paraiška siekiant perduoti grąžintiną asmenį remiantis vienu iš 3–6 straipsniuose nurodytų įsipareigojimų.
 2. Jei grąžintinas asmuo turi galiojantį kelionės dokumentą arba asmens tapatybės kortelę, o trečiųjų šalių piliečių arba asmenų be pilietybės atveju – galiojančią prašomosios valstybės vizą arba leidimą gyventi, jis gali būti perduodamas prašančiajai valstybei nepateikus prašomosios valstybės kompetentingai institucijai readmisijos paraiškos arba rašytinio pranešimo, nurodyto 12 straipsnio 1 dalyje.
 3. Nedarant poveikio 2 daliai, jei asmuo, kuris, neteisėtai kirto sieną atvykdamas tiesiai iš prašomosios valstybės teritorijos, buvo sulaikytas prašančiosios valstybės pasienio ruože, įskaitant oro uostus, prašančioji valstybė gali pateikti readmisijos paraišką per dvi darbo dienas po to asmens sulaikymo (pagreitinta procedūra).
 8 straipsnis
 Readmisijos paraiška
 1. Readmisijos paraiškoje turi būti kuo išsamiau nurodoma ši informacija:
 a)
 grąžintino asmens duomenys (pvz., vardai, pavardės, gimimo data ir, kai įmanoma, gimimo vieta bei paskutinė gyvenamoji vieta) ir nepilnamečių nesusituokusių vaikų ir (arba) sutuoktinio, jei tokių yra, asmens duomenys;
 b)
 savų piliečių atveju – priemonės, kuriomis bus pateikti įrodymai arba prima facie įrodymai dėl pilietybės, kaip atitinkamai nustatyta 1 ir 2 prieduose;
 c)
 trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės atveju – priemonės, kuriomis bus pateikti trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės įrodymai dėl readmisijos sąlygų arba prima facie įrodymai, kaip atitinkamai nustatyta 3 ir 4 prieduose;
 d)
 grąžintino asmens nuotrauka.
 2. Readmisijos paraiškoje taip pat turi būti kuo išsamiau nurodoma ši informacija:
 a)
 patvirtinimas, kad grąžintinam asmeniui gali prireikti pagalbos ar priežiūros, jei asmuo aiškiai pritarė tokiam patvirtinimui;
 b)
 duomenys apie bet kokią kitą ypatingą apsaugos ar saugumo priemonę arba informacija apie asmens sveikatą, kuri gali būti būtina jam perduoti.
 3. Naudotina bendra readmisijos paraiškos forma pateikiama šio susitarimo 5 priede.
 4. Readmisijos paraiška gali būti pateikiama bet kokiomis ryšio priemonėmis, įskaitant elektronines.
 9 straipsnis
 Pilietybės įrodymo priemonės
 1. Pilietybės įrodymo priemone pagal 3 straipsnio 1 dalį ir 5 straipsnio 1 dalį visų pirma gali būti šio susitarimo 1 priede išvardyti dokumentai, įskaitant dokumentus, kurių galiojimas baigėsi ne daugiau kaip prieš šešis mėnesius. Jei tokie dokumentai pateikiami, valstybės narės ir Armėnija tarpusavyje pripažįsta pilietybę, nereikalaudamos papildomo tyrimo. Suklastoti dokumentai negali būti pilietybės įrodymo priemone.
 2. Kaip pilietybės prima facie įrodymai pagal 3 straipsnio 1 dalį ir 5 straipsnio 1 dalį visų pirma gali būti pateikiami šio susitarimo 2 priede išvardyti dokumentai, net jei jų galiojimas pasibaigęs. Jei tokie dokumentai pateikiami, valstybės narės ir Armėnija laiko, kad pilietybė nustatyta, nebent jos gali įrodyti priešingai. Suklastoti dokumentai negali būti pilietybės prima facie įrodymo priemone.
 3. Jei nė vieno iš 1 arba 2 prieduose išvardytų dokumentų pateikti neįmanoma, kompetentinga prašomosios valstybės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga, gavusi prašančiosios valstybės prašymą, kuris pridedamas prie readmisijos paraiškos, nedelsdama ir ne vėliau kaip per penkias kalendorines dienas nuo readmisijos paraiškos gavimo pagal 11 straipsnio 2 dalį dienos apklausia grąžintiną asmenį, kad nustatytų jo pilietybę. Apklausų tvarka gali būti nustatoma šio susitarimo 20 straipsnyje numatytuose įgyvendinimo protokoluose.
 10 straipsnis
 Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygų įrodymo priemonės
 1. Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygų, išdėstytų 4 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje, įrodymo priemonė visų pirma yra šio susitarimo 3 priede išvardyti dokumentai; tokia priemone negali būti suklastoti dokumentai. Valstybės narės ir Armėnija tarpusavyje pripažįsta kiekvieną tokį įrodymą, nereikalaudamos papildomo tyrimo.
 2. Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygų, išdėstytų 4 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje, prima facie įrodymo priemonė visų pirma yra šio susitarimo 4 priede išvardyti patvirtinamieji dokumentai; tokia priemone negali būti suklastoti dokumentai. Jei prima facie įrodymai pateikiami, valstybės narės ir Armėnija laiko, kad sąlygos nustatytos, nebent jos gali įrodyti priešingai.
 3. Atvykimo, buvimo arba gyvenimo neteisėtumas nustatomas remiantis atitinkamo asmens kelionės dokumentais, kuriuose trūksta prašančiosios valstybės teritorijoje reikalingos vizos ar kitokio leidimo gyventi. Neteisėto atvykimo, buvimo ar gyvenimo prima facie įrodymas yra ir prašančiosios valstybės pareiškimas, kad sulaikytas asmuo neturi reikalaujamų kelionės dokumentų, vizos ar leidimo gyventi.
 11 straipsnis
 Terminai
 1. Prašomosios valstybės kompetentingai institucijai readmisijos paraiška turi būti pateikta ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo tada, kai prašančiosios valstybės kompetentinga institucija gavo informacijos, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės netenkina arba nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų. Jeigu yra teisinių ar faktinių kliūčių laiku pateikti paraišką, prašančiosios valstybės prašymu terminas pratęsiamas, tačiau tik iki tol, kol kliūčių nebelieka.
 2. Į readmisijos paraišką turi būti atsakoma raštu:
 —
 per dvi darbo dienas, jei paraiška pateikta pagal pagreitintą procedūrą (7 straipsnio 3 dalis);
 —
 per dvylika kalendorinių dienų – visais kitais atvejais.
 Terminas prasideda nuo tos dienos, kai gaunamas readmisijos prašymas. Jeigu per šį terminą atsakymo nesulaukiama, laikoma, kad perdavimui pritarta.
 Atsakymas į readmisijos paraišką gali būti pateikiamas bet kokiomis ryšio priemonėmis, įskaitant elektronines.
 3. Atsisakymo patenkinti readmisijos paraišką, priežastys turi būti pateikiamos raštu.
 4. Pritarus perdavimui arba, tam tikrais atvejais, pasibaigus 2 dalyje nurodytam terminui, atitinkamas asmuo perduodamas per tris mėnesius. Prašančiosios valstybės prašymu šis terminas gali būti pratęstas tiek, kiek reikia teisinėms ar praktinėms kliūtims pašalinti.
 12 straipsnis
 Perdavimo tvarka ir transporto priemonės
 1. Nedarant poveikio 7 straipsnio 2 daliai, prašančiosios valstybės kompetentingos institucijos prieš perduodamos asmenį bent prieš dvi darbo dienas raštu praneša prašomosios valstybės kompetentingoms institucijoms apie perdavimo datą, sienos perėjimo punktą, galimą palydą ir kitą su perdavimu susijusią informaciją.
 2. Gali būti naudojamas bet koks transportas, įskaitant oro. Grąžinant asmenį oro transportu, galima naudotis ne tik Armėnijos arba valstybių narių nacionalinių vežėjų paslaugomis, bet ir reguliariaisiais arba užsakomaisiais skrydžiais. Jeigu grąžinama su palyda, lydėti gali ne tik prašančiosios valstybės įgalioti asmenys, su sąlyga, kad jie yra Armėnijos arba bet kurios kitos valstybės narės įgalioti asmenys.
 3. Jei perdavimo operacija vyksta oro transportu, galima palyda atleidžiama nuo prievolės gauti būtinas vizas.
 13 straipsnis
 Klaidinga readmisija
 Prašančioji valstybė priima atgal bet kurį prašomosios valstybės grąžintą asmenį, jei per šešis mėnesius nuo atitinkamo asmens perdavimo nustatoma, kad netenkinami šio susitarimo 3–6 straipsniuose nustatyti reikalavimai.
 Tokiais atvejais procesinės šio susitarimo nuostatos taikomos mutatis mutandis ir suteikiama visa turima informacija apie tikrąją priimtino atgal asmens tapatybę ir pilietybę.
 IV SKIRSNIS
 TRANZITO OPERACIJOS
 14 straipsnis
 Principai
 1. Valstybės narės ir Armėnija turėtų leisti trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės vykti tranzitu tik tais atvejais, kai tokių asmenų negalima tiesiogiai grąžinti į paskirties valstybę.
 2. Armėnija leidžia trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės vykti tranzitu, jeigu to prašo valstybė narė, o valstybė narė leidžia trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės vykti tranzitu, jeigu to prašo Armėnija, jei užtikrinama tolesnė kelionė per galimas kitas tranzito valstybes ir paskirties valstybė garantuoja readmisiją.
 3. Armėnija arba valstybė narė gali neleisti vykti tranzitu:
 a)
 jei yra reali rizika, kad paskirties valstybėje arba kitoje tranzito valstybėje trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės gali būti kankinamas, su juo gali būti elgiamasi arba jis gali būti baudžiamas nežmoniškai ar žeminančiai, jam gali būti įvykdyta mirties bausmė arba jis gali būti persekiojamas dėl jo rasės, religijos, pilietybės, priklausymo kokiai nors socialinei grupei arba dėl politinių įsitikinimų, arba
 b)
 jei prašomojoje valstybėje arba kitoje tranzito valstybėje trečiosios šalies piliečiui arba asmeniui be pilietybės bus taikomos baudžiamosios sankcijos, arba
 c)
 dėl visuomenės sveikatos, nacionalinio saugumo, viešosios tvarkos sumetimų arba kitų prašomosios valstybės nacionalinių interesų.
 4. Armėnija arba valstybė narė gali panaikinti išduotą leidimą, jei vėliau susidaro ar išaiškėja 3 dalyje nurodytos aplinkybės, kurios trukdo vykdyti tranzito operaciją, arba jei nebegali būti užtikrinta tolesnė kelionė per galimas tranzito valstybes arba readmisija į paskirties valstybę. Šiuo atveju prašančioji valstybė prireikus nedelsdama susigrąžina trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės.
 15 straipsnis
 Tranzito procedūra
 1. Tranzito operacijų paraiška turi būti teikiama raštu prašomosios valstybės kompetentingai institucijai ir joje turi būti nurodyta ši informacija:
 a)
 tranzito rūšis (oro, jūrų ar sausumos transportas), kitos galimos tranzito valstybės ir numatoma galutinės paskirties vieta;
 b)
 asmens duomenys (pvz., vardas, pavardė, mergautinė pavardė, kiti naudojami vardai ir (arba) vardai, kuriais asmuo žinomas, arba slapyvardžiai, gimimo data, lytis ir, kai įmanoma, gimimo vieta, pilietybė, kalba, kelionės dokumento rūšis ir numeris);
 c)
 numatomas sienos perėjimo punktas, perdavimo laikas ir galima palyda;
 d)
 pareiškimas, kad, prašančiosios valstybės nuomone, yra laikomasi 14 straipsnio 2 dalies sąlygų ir nėra žinoma priežasčių, dėl kurių prašymas pagal 14 straipsnio 3 dalį galėtų būti atmestas.
 Tranzito paraiškoms naudojama šio susitarimo 6 priede pateikta bendra forma.
 Tranzito paraiška gali būti perduodama bet kokiomis ryšio priemonėmis, įskaitant elektronines.
 2. Prašomoji valstybė per tris darbo dienas nuo paraiškos gavimo raštu praneša prašančiajai valstybei apie priėmimą ir patvirtina sienos perėjimo punktą bei numatomą priėmimo laiką, arba jai praneša apie atsisakymą priimti ir nurodo tokio atsisakymo priežastis. Jei per tris darbo dienas atsakymo nesulaukiama, laikoma, kad tranzitui pritarta.
 Atsakymas į tranzito paraišką gali būti pateikiamas bet kokiomis ryšio priemonėmis, įskaitant elektronines.
 3. Jei tranzito operacija vyksta oro transportu, grąžintinas asmuo ir galima palyda atleidžiami nuo prievolės gauti oro uosto tranzitinę vizą.
 4. Prašomosios valstybės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į tarpusavio konsultacijas, padeda vykdyti tranzito operacijas, visų pirma prižiūrėdamos atitinkamus asmenis ir sudarydamos tam tinkamas sąlygas.
 5. Asmenų tranzitas vykdomas per 30 dienų nuo pritarimo prašymui gavimo.
 V SKIRSNIS
 IŠLAIDOS
 16 straipsnis
 Transporto ir tranzito išlaidos
 Nedarant poveikio kompetentingų institucijų teisei susigrąžinti su readmisija susijusias išlaidas iš grąžintino asmens arba trečiųjų asmenų, visas transporto iki galutinės paskirties valstybės sienos išlaidas, patirtas pagal šį susitarimą vykdant readmisijos ir tranzito operacijas, apmoka prašančioji valstybė.
 VI SKIRSNIS
 DUOMENŲ APSAUGA IR SANTYKIS SU KITAIS TARPTAUTINIAIS ĮSIPAREIGOJIMAIS
 17 straipsnis
 Duomenų apsauga
 Asmens duomenys pranešami tik tada, kai toks pranešimas yra būtinas tam, kad konkrečiu atveju Armėnijos arba valstybės narės kompetentingos institucijos įgyvendintų šį susitarimą. Tokiu atveju asmens duomenų tvarkymas reglamentuojamas Armėnijos teisės aktais, o kai duomenų valdytojas yra kompetentinga valstybės narės institucija – Direktyvos 95/46/EB ir šios valstybės narės remiantis ta direktyva priimtų teisės aktų nuostatomis. Be to, galioja šie principai:
 a)
 asmens duomenys turi būti tvarkomi sąžiningai ir teisėtai;
 b)
 asmens duomenys turi būti renkami konkrečiam, aiškiam bei teisėtam šio susitarimo įgyvendinimo tikslui, ir nei juos perduodanti, nei juos gaunanti institucija negali jų vėliau tvarkyti, taikydamos šio tikslo neatitinkantį metodą;
 c)
 asmens duomenys turi būti adekvatūs, tinkami ir ne pernelyg išsamūs, palyginti su tikslais, dėl kurių jie renkami ir (arba) vėliau tvarkomi; gali būti perduodami tik šie asmens duomenys:
 —
 perduotino asmens duomenys (pvz., vardai, pavardės, galimi buvę asmens vardai, kiti asmens naudojami vardai ir (arba) vardai, kuriais asmuo žinomas, arba slapyvardžiai, lytis, civilinė būklė, gimimo data ir vieta, dabartinė ir ankstesnė pilietybė);
 —
 pasas, asmens tapatybės kortelė arba vairuotojo pažymėjimas (numeris, galiojimo laikas, išdavimo data, išdavusi institucija ir išdavimo vieta);
 —
 sustojimo vietos ir kelionės maršrutai;
 —
 kita informacija, reikalinga perduotino asmens tapatybei nustatyti arba šiame susitarime nustatytiems readmisijos reikalavimams išnagrinėti;
 d)
 asmens duomenys turi būti tikslūs ir prireikus atnaujinami;
 e)
 asmens duomenys turi būti saugomi tokia forma, kuri leidžia nustatyti asmens tapatybę, ir tik tiek laiko, kiek reikia tikslams, dėl kurių duomenys buvo renkami arba vėliau tvarkomi, pasiekti;
 f)
 duomenis perduodanti institucija ir juos gaunanti institucija imasi visų priemonių, kad būtų užtikrinamas asmens duomenų taisymas, ištrynimas ar blokavimas tada, kai tvarkymas neatitinka šio straipsnio nuostatų, visų pirma todėl, kad duomenys yra neadekvatūs, netinkami ir netikslūs arba kad jie yra pernelyg išsamūs, palyginti su tikslais, dėl kurių jie tvarkomi. Tai apima pranešimą kitai Šaliai apie duomenų taisymą, trynimą ar blokavimą;
 g)
 duomenis perdavusios institucijos prašymu duomenis gaunanti institucija jai praneša apie perduotų duomenų panaudojimą ir gautus rezultatus;
 h)
 asmens duomenys gali būti perduodami tik kompetentingoms institucijoms. Norint vėliau duomenis perduoti kitoms įstaigoms, reikalingas išankstinis duomenis perdavusios institucijos sutikimas;
 i)
 pranešančioji ir perduodančioji institucijos yra įpareigotos surašyti protokolą apie asmens duomenų perdavimą ir gavimą.
 18 straipsnis
 Santykis su kitais tarptautiniais įsipareigojimais
 1. Šiuo susitarimu nedaromas poveikis Sąjungos, jos valstybių narių ir Armėnijos teisėms, pareigoms ir atsakomybei, kylantiems iš tarptautinės teisės, įskaitant tarptautines konvencijas, kurių šalys jos yra, visų pirma iš 2 straipsnyje išvardytų tarptautinių dokumentų ir:
 —
 tarptautinių konvencijų, kuriomis nustatoma valstybė, atsakinga už pateiktų prieglobsčio prašymų nagrinėjimą,
 —
 tarptautinių konvencijų dėl ekstradicijos ir tranzito,
 —
 daugiašalių tarptautinių konvencijų ir susitarimų dėl užsienio piliečių readmisijos.
 2. Nė viena šio susitarimo nuostata neužkertamas kelias grąžinti asmenį pagal kitus formalius ar neformalius susitarimus.
 VII SKIRSNIS
 ĮGYVENDINIMAS IR TAIKYMAS
 19 straipsnis
 Jungtinis readmisijos komitetas
 1. Susitariančiosios Šalys padeda viena kitai taikyti ir aiškinti šį susitarimą. Šiuo tikslu jos įsteigia jungtinį readmisijos komitetą (toliau – komitetas), kurio užduotys bus visų pirma šios:
 a)
 stebėti, kaip taikomas šis susitarimas, ir keistis atitinkama informacija, išskyrus asmens duomenis;
 b)
 spręsti klausimus, kylančius dėl šio susitarimo nuostatų aiškinimo ar taikymo;
 c)
 nuspręsti dėl įgyvendinimo nuostatų, reikalingų, kad šis susitarimas būtų taikomas vienodai;
 d)
 reguliariai keistis informacija apie atskirų valstybių narių ir Armėnijos pagal 20 straipsnį sudarytus įgyvendinimo protokolus;
 e)
 teikti rekomendacijas dėl šio susitarimo ir jo priedų pakeitimų.
 2. Komiteto sprendimai Susitariančiosioms Šalims yra privalomi.
 3. Komitetą sudaro Sąjungos ir Armėnijos atstovai.
 4. Komitetas posėdžiauja prireikus vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.
 5. Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.
 20 straipsnis
 Įgyvendinimo protokolai
 1. Nedarant poveikio šio sprendimo tiesioginiam taikymui, valstybės narės arba Armėnijos prašymu Armėnija ir valstybė narė sudaro įgyvendinimo protokolą, kuriame nustatomos taisyklės, inter alia, dėl:
 a)
 kompetentingų institucijų paskyrimo, sienos perėjimo punktų ir ryšių palaikymo centrų keitimosi informacija;
 b)
 asmenų grąžinimo su palyda, įskaitant trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės tranzitą su palyda, sąlygų;
 c)
 priemonių ir dokumentų, kurie papildo išvardytuosius šio susitarimo 1–4 prieduose;
 d)
 readmisijos pagal pagreitintą procedūrą sąlygų;
 e)
 apklausų tvarkos.
 2. 1 dalyje nurodyti įgyvendinimo protokolai įsigalioja tik po to, kai apie juos pranešama 19 straipsnyje nurodytam jungtiniam readmisijos komitetui.
 3. Armėnija sutinka taikyti bet kurią su viena iš valstybių narių sudaryto įgyvendinimo protokolo nuostatą ir santykiuose su bet kuria kita valstybe nare pastarosios prašymu. Valstybės narės sutinka taikyti bet kurią vienos iš jų sudaryto įgyvendinimo protokolo nuostatą ir savo santykiuose su Armėnija pastarosios prašymu, jei tokia nuostata gali būti praktiškai taikoma kitoms valstybėms narėms.
 21 straipsnis
 Ryšys su dvišaliais valstybių narių readmisijos susitarimais arba sutartimis
 Šio susitarimo nuostatoms teikiama pirmenybė bet kurio dvišalio susitarimo ar sutarties dėl be leidimo gyvenančių asmenų readmisijos, kuris pagal 20 straipsnį buvo sudarytas arba gali būti sudarytas tarp atskirų valstybių narių ir Armėnijos, nuostatų atžvilgiu, jei jų nuostatos nesuderinamos su šio susitarimo nuostatomis.
 VIII SKIRSNIS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 22 straipsnis
 Teritorinis taikymas
 1. Atsižvelgiant į 2 dalį, šis susitarimas taikomas teritorijoje, kurioje taikoma Europos Sąjungos sutartis bei Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, ir Armėnijos teritorijoje.
 2. Šis susitarimas Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės ir Airijos teritorijoje taikomas tik jei Europos Sąjunga Armėnijai pateikia apie tai pranešimą. Šis susitarimas netaikomas Danijos Karalystės teritorijoje.
 23 straipsnis
 Įsigaliojimas, trukmė ir nutraukimas
 1. Susitariančiosios Šalys šį susitarimą ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras.
 2. Šis susitarimas įsigalioja pirmąją antrojo mėnesio, einančio po datos, kurią paskutinė Susitariančioji Šalis pranešė kitai Susitariančiajai Šaliai apie 1 dalyje nurodytų procedūrų užbaigimą, dieną.
 3. Šis susitarimas Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei ir Airijai taikomas pirmąją antrojo mėnesio, einančio po 22 straipsnio 2 dalyje nurodyto pranešimo datos, dieną.
 4. Šis susitarimas sudaromas neribotam laikui.
 5. Šis susitarimas gali būti keičiamas abipusiu Susitariančiųjų Šalių sutarimu. Pakeitimai atliekami sudarant atskirus protokolus, kurie yra sudėtinė šio susitarimo dalis, ir įsigalioja šiame straipsnyje nustatyta tvarka.
 6. Kiekviena Susitariančioji Šalis, iš anksto pasikonsultavusi su 19 straipsnyje nurodytu komitetu ir oficialiai pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai, gali visiškai arba iš dalies laikinai sustabdyti šio susitarimo įgyvendinimą. Sustabdymas įsigalioja antrą dieną nuo tokio pranešimo dienos.
 7. Kiekviena Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį susitarimą, apie tai oficialiai pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai. Susitarimas nustoja galioti praėjus šešiems mėnesiams nuo pranešimo dienos.
 24 straipsnis
 Priedai
 1–6 priedai yra neatskiriama šio susitarimo dalis.
 Priimta Briuselyje, 2013 m. balandžio 19 d. dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir armėnų kalbomis. Tekstas visomis šiomis kalbomis yra autentiškas.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Pепублика Армения
 Por la República de Armenia
 Za Arménskou republiku
 For Republikken Armenien
 Für die Republik Armenien
 Armeenia Vabariigi nimel
 Για της Δημοκρατίας της Αρμενίας
 For the Republic of Armenia
 Pour la République d'Arménie
 Per la Repubblica di Armenia
 Armēnijas Republikas vārdā –
 Armėnijos Respublikos vardu
 Örmény Köztársaság részéről
 Għall-Repubblika tal-Armenja
 Voor de Republiek Armenië
 W imieniu Republiki Armenii
 Pela República da Arménia
 Pentru Republica Armenia
 Za Arménsku republiku
 Za Republiko Armenijo
 Armenian tasavallan puolesta
 För Republiken Armenien
 (1) Atitinkantį 1994 m. lapkričio 30 d. ES Tarybos rekomendacijoje nustatytą formą.
 (2) Ten pat.
 (3) Ten pat.
 1 PRIEDAS
 BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIŲ PATEIKIMAS LAIKOMAS PILIETYBĖS ĮRODYMU, SĄRAŠAS
 (3 straipsnio 1 dalis, 5 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio 1 dalis)
 —
 bet kokios rūšies pasas (nacionalinis, diplomatinis, tarnybinis, kolektyvinis ir pakaitinis, įskaitant vaikų),
 —
 bet kokios rūšies asmens tapatybės kortelė (įskaitant laikinąsias ir negalutines),
 —
 pilietybės pažymėjimas ir kiti oficialūs dokumentai, kuriuose minima ar aiškiai nurodoma pilietybė.
 2 PRIEDAS
 BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIŲ PATEIKIMAS LAIKOMAS PILIETYBĖS PRIMA FACIE ĮRODYMU, SĄRAŠAS
 (3 straipsnio 1 dalis, 5 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio 2 dalis)
 —
 1 priede nurodyti dokumentai, kurių galiojimas baigėsi daugiau nei prieš šešis mėnesius,
 —
 vieno iš dokumentų, išvardytų šio susitarimo 1 priede, kopija,
 —
 vairuotojo pažymėjimas arba jo kopija,
 —
 gimimo liudijimas arba jo kopija,
 —
 įmonės darbuotojo kortelė arba jos kopija,
 —
 liudytojo parodymai,
 —
 asmens parodymai ir kalba, kuria jis kalba, patvirtinti, be kita ko, oficialaus testo rezultatais,
 —
 bet koks kitas dokumentas, kuris gali padėti nustatyti asmens pilietybę,
 —
 pirštų atspaudai,
 —
 prašomosios valstybės išduoti laissez-passer,
 —
 karo tarnybos knygelė ir karinės tapatybės kortelė,
 —
 jūrininko registracijos knygelė ir kapitono darbo kortelė,
 —
 tapatybės patvirtinimas atlikus paiešką Vizų informacinėje sistemoje (1),
 —
 jeigu valstybės narės nenaudoja Vizų informacinės sistemos, tapatybės nustatymas iš tų valstybių narių vizų paraiškų įrašų.
 (1) 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 767/2008 dėl Vizų informacinės sistemos (VIS) ir apsikeitimo duomenimis apie trumpalaikes vizas tarp valstybių narių (VIS reglamentas) (OL L 218, 2008 8 13, p. 60).
 3 PRIEDAS
 BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIE LAIKOMI TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ IR ASMENŲ BE PILIETYBĖS READMISIJOS SĄLYGŲ ĮRODYMU, SĄRAŠAS
 (4 straipsnio 1 dalis, 6 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnio 1 dalis)
 —
 prašomosios valstybės išduota viza ir (arba) leidimas gyventi,
 —
 atvykimo/išvykimo spaudas ar panaši žyma atitinkamo asmens kelionės dokumente arba kitas atvykimo/išvykimo įrodymas (pvz., fotografinis).
 4 PRIEDAS
 BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIE LAIKOMI TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ IR ASMENŲ BE PILIETYBĖS READMISIJOS SĄLYGŲ PRIMA FACIE ĮRODYMU, SĄRAŠAS
 (4 straipsnio 1 dalis, 6 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnio 2 dalis)
 —
 prašančiosios valstybės atitinkamų institucijų pateikta informacija apie vietą ir aplinkybes, kurioms esant atitinkamas asmuo buvo sulaikytas po to, kai atvyko į tos valstybės teritoriją,
 —
 tarptautinės organizacijos (pvz., UNHCR) pateikta informacija, susijusi su asmens tapatybe ir (arba) jo buvimu,
 —
 šeimos narių, bendrakeleivių ir t. t. pateikta/patvirtinta informacija,
 —
 atitinkamo asmens parodymai,
 —
 pirštų atspaudai,
 —
 bet kokios rūšies dokumentai, pažymėjimai ir sąskaitos (pvz., viešbučių sąskaitos, vizito pas gydytoją/dantų gydytoją priminimo talonėliai, įėjimo į viešąsias/privačiąsias institucijas leidimai, automobilių nuomos sutartys, kreditinių kortelių kvitai ir kt.), iš kurių aiškiai matyti, kad asmuo pasiliko prašomosios valstybės teritorijoje,
 —
 asmens vardu išduoti kelionių lėktuvu, traukiniu, autobusu ar laivu bilietai ir (arba) keleivių sąrašai, iš kurių matyti atitinkamo asmens buvimas ir jo kelionės maršrutas prašomosios valstybės teritorijoje,
 —
 informacija, iš kurios matyti, kad atitinkamas asmuo naudojosi pasiuntinių ar kelionių agentūros paslaugomis,
 —
 oficialūs parodymai, ypač sienos perėjimo punktų darbuotojų ir kitų liudininkų, kurie gali patvirtinti, kad asmuo kirto sieną,
 —
 oficialūs asmens parodymai teismo ar administracinio proceso metu.
 5 PRIEDAS
 6 PRIEDAS
 Bendra deklaracija dėl 3 straipsnio 3 dalies ir 5 straipsnio 3 dalies
 Susitariančiosios Šalys pažymi, kad pagal Armėnijos Respublikos ir valstybių narių pilietybės įstatymus iš Armėnijos Respublikos arba Europos Sąjungos piliečio negali būti atimta pilietybė.
 Šalys susitaria laiku viena su kita konsultuotis, jei ši teisinė padėtis pasikeistų.
 Bendra deklaracija dėl Islandijos Respublikos
 Susitariančiosios Šalys pažymi glaudžius Europos Sąjungos ir Islandijos Respublikos santykius, visų pirma pagal 1999 m. gegužės 18 d. susitarimą dėl šios šalies asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis. Tokiomis aplinkybėmis Armėnijai ir Islandijos Respublikai derėtų sudaryti readmisijos susitarimą, kurio sąlygos būtų tokios pat kaip šio susitarimo.


type: wikipedia

text:
DRAM () on hajasaantimuistin tyyppi, jossa jokainen bitti tallennetaan erilliseen kondensaattoriin. Muistisolun lukeminen purkaa kondensaattorin, joten jokaisen lukuoperaation yhteydessä luettu data tallennetaan takaisin muistisoluun. Koska kondensaattorin varaus ajan myötä purkautuu myös itsekseen, koko muisti vaatii säännöllistä virkistämistä (toisin kuin staattisessa RAM-muistissa).
 DRAM-muistista on kehitetty eri tyyppejä, mm. FPM, EDO, SDRAM ja DDR SDRAM.
 Dynaamisten muistipiirien historia
 Varhaisia kehitysaskeleita oli Toshiban "TOSCAL" BC-1411 laskin, jossa oli kapasitiivinen dynaaminen RAM-muisti. Laskimen diskreeteillä kondensaattoreilla saavutettiin 180 bitin muistikapasiteetti, jota erikoispiiri päivittää taajaan.
 Robert Dennard keksi MOS-tekniikkaan perustuvan DRAM-piirin vuonna 1966 ja sai sille patentin 3,387,286 vuonna 1968. Dennardin ajatus oli että binääristä informaatiota voitaisiin säilöä positiivisena tai negatiivisena varauksena kondensaattorissa, mutta ongelmana oli varauksen häviäminen millisekunnissa. Dennard kehitti ratkaisun, jossa kanavatransistori luki varauksen ja kirjoitti sen takaisin tuhansia kertoja sekunnissa. Aikaisemmat ratkaisut olivat monimutkaisia ja vaativat paljon virtaa, jonka Dennard onnistui yksinkertaistamaan yhteen transistoriin.
 Ensimmäinen kaupallisesti saatava DRAM-muistipiiri oli Intel 1103 (1969), jonka koko oli . 1 Mbit muistikoko saavutettiin 1984 ja 1 Gbit 1990-luvun lopulla.
 DRAM-protokollan yleispiirteet ja piirien rakenne
 DRAM-piirien muistiosoite koostuu kahdesta osasta, rivi- ja sarakeosoitteesta.
 Näihin molempiin käytetään yhteisiä osoitelinjoja. Tyypillisesti osoitteen ylimmät bitit sisältävät rivin, alimmat bitit sarakkeen.
 Ensin valitaan aktivoitava rivi, ja kun muistipiiri on saanut rivin aktivoitua, sille ilmoitetaan tältä riviltä sarake, josta luetaan tai johon kirjoitetaan.
 Muistipiirien kapasiteetti ilmoitetaan tyypillisesti kilobitteinä sekä piirin datan leveytenä: esimerkiksi 2 Mbit × 32 tarkoittaa 32-bittistä kahden megabitin muistia eli kahdeksan megabitin kapasiteettia. Yksi osoite viittaa siis aina dataleveyden kokoiseen datamäärään. Kun muistin leveys on jotain muuta kuin prosessorin muistiosoituksen leveys (joka on yleensä 8 bittiä), koneen muistiohjain tekee muutoksen muistin käyttämien ja prosessorin käyttämien osoitteiden välillä.
 Käyttöjännite
 SDRAM toimii 3,3 voltilla, FPM ja EDO (pakkaus yleensä on SIMM) toimivat 5 voltilla.
 PC-tietokoneiden vanhemmissa emolevyissä oli mahdollista käyttää sekä SDRAM DIMMejä että EDO SIMMejä. Näissä tehonsyöttö oli erikseen DIMMille ja SIMMille, mutta dataväylä oli yhdessä. Jos molempia laittaa samalle emolevylle, SDRAMin 3,3 voltin tulo tuhoutuu hetken jälkeen SIMMin 5 voltin syöttöjännitteen vuoksi.
 DRAM muistityypit
 DRAM-muistityyppejä on kehitetty useita eri versioita, kuten FPM, EDO, SDRAM, DDR, DDR2, DDR3 ja DDR4.
 PC-tietokoneissa nämä muistityypit ovat usein käytössä keskusmuistina ja ne liitetään tietokoneeseen muistikampoina. Muistikampoja on yksipuolisella liittimellä (SIMM) ja nykyään kaksipuolisella liittimellä (DIMM). Pieniä tietokoneita, kuten kannettavia varten käyttöön tuli SODIMM (Small Outline Dual In-line Memory Module) liitin. Aiemmin tietokoneissa on ollut käytössä mm. ZIF liitäntäisiä muistimoduuleja.
 Mobiililaitteissa, kuten puhelimissa käytetään DRAM-muistien vähävirtaista versiota.
 PlayStation 4 käyttää vain GDDR5-muistia, joka on jaettu sekä CPU- että GPU- toimintojen välillä.
 FPM
 FPM () on 1990-luvun alussa esitelty muistityyppi.
 Se sallii lukemisen samalta riviltä jokaisesta sarakkeesta kerralla siten, että vain sarakeosoitetta muutetaan. Aiemmin muistia luettiin sekä rivi että sarake asettamalla.
 FPM-muistin hakuaika oli tyypillisesti 100–60 ns.
 FPM-muisti ei ollut synkronoitu kellosignaaliin, mutta tyypillisesti sen nopeus sopi prosessorien väylänopeuteen siten, että prosessorilta kului peräkkäisen datan lukemiseen väyläkellojaksoja sarjan 5-3-3-3 verran. Esimerkiksi välimuistilinjan täyttäminen muistista neljässä kellojaksossa kului kokonaisuudessaan näiden summan verran väyläkellojaksoja eli 14.
 EDO
 EDO () tuli käyttöön 1990-luvun puolivälissä.
 FPM poistaa datan lähdöstään aina, kun se alkaa hakea dataa uudesta osoitteesta. EDO pitää edellisen datan lähdössä kunnes uusi on löytynyt. Näin tarvittavien kellopulssien määrä vähenee yhdellä, ja tyypillisesti suoritin pystyy EDO-muistia lukemaan muistista kellopulssisarjalla 5-2-2-2 eli välimuistilinjan täyttäminen neljästä peräkkäisestä osoitteesta vie EDO-muistin kanssa 11 kellojaksoa.
 EDO-muistit toimivat tyypillisesti 70–50 ns nopeudella.
 SDRAM
 SDRAM () esiteltiin 1996. SDRAM:in on myöhemmin syrjäyttänyt DDR SDRAM.
 SDRAM vaatii samalla tavalla virkistämistä kuin tavallinenkin DRAM. SDRAM on edeltäjistään poiketen synkronoitu kellosignaaliin, mikä mahdollistaa muistiväylän paremman liukuhihnoittamisen ja siten nopeamman peräkkäisen datansiirron. Hakuaikaa SDRAM ei kuitenkaan paranna, vaan saattaa jopa hiukan huonontaa (koska pitää aina odottaa kellonreunaa ennen kuin muistille voi antaa komentoja). SDRAM pystyy antamaan peräkkäistä dataa ulos peräkkäisinä kellojaksoina. SDRAMit pystyvät siis tyypillisesti antamaan peräkkäisiä data-alkioita ajoituksella 5-1-1-1 eli neljän data-alkion kokoisen välimuistilinjan täyttämiseen kuluu 8 väyläkellojaksoa.
 SDRAM-muistien hakuaika ilmoitetaan kellojaksolukemina, eli paljonko aikaa kuluu signaalin jälkeen ennen kuin piiri antaa dataa, tai piirille voidaan antaa seuraava ohjaussignaali.
 CAS-latenssi (CL, CAS latency) on kellojaksomäärä jonka kuluttua sarakeosoitteen antamisesta piiri alkaa antaa dataa ulos. Se on tyypillisesti 2 tai 3 kellojaksoa. RAS-To-CAS latency ilmoittaa kellojaksoissa kuinka pian riviosoitteen antamisesta voidaan piirille antaa sarakeosoite. Tyypillisesti tämä latenssi on 2 tai 3 kellojaksoa.
 Jos dataa luetaan täysin uudesta osoitteesta, pitää siis odottaa molempien viiveiden summan verran, mutta jos dataa luetaan samalta riviltä, kuin mistä viimeksi luettiin, riittää pelkkä CAS-viive.
 SDRAM-muisteja on valmistettu noin 66–200 MHz kellotaajuudella, tosin koneiden keskusmuisteiksi vain 66, 100 ja 133 MHz -standardeilla (alkuperäinen, PC100 ja PC133). Nopeammat ovat olleet erikoismuisteja näytönohjaimiin. Monet muistit pystyivät pienemmällä kellojaksolla toimiessaan pienempiin viiveisiin, muistin CAS-hakuaika 133 MHz:lla saattoi olla 3 kellojaksoa eli 22 ns, mutta 100 MHz:lla 2 kellojaksoa eli 20 ns.
 SGRAM
 SGRAM () on näytönohjaimien grafiikkamuistiin tarkoitettu erikoistunut versio SDRAMista. Esimerkkejä toiminnoista ovat "Block Write" ja "Mask Write".
 SGRAM muistityyppiä käytetään standardeissa, kuten GDDR5.
 DDR SDRAM
 DDR-SDRAM () on vuonna 2000 esitelty muistityyppi.
 DDR-SDRAM on toiminnaltaan hyvin samanlainen kuin SDRAM-muistityyppi. Nimensä mukaisesti se kuitenkin kaksinkertaistaa siirrettävän tiedon määrän verrattaessa aiempaan SDRAM-muistiin.
 DDR-SDRAM käyttää sekä nousevaa että laskevaa kellopulssin reunaa tiedonsiirtoon, josta viittaus nimessä olevaan kaksinkertaistumiseen.
 Tyyppinimityksellään DDR-SDRAM eroaa myös edeltäjistään. 100 MHz:n muistiväylässä toimivan muistin tyyppinimi on PC1600 ja 133 MHz:n väylässä PC2100. Nimitykset tulevat muistin hetkellisestä tiedonsiirtonopeudesta ilmoitettuna yksikössä MB/s, esimerkiksi PC1600 (8 tavua × 2 × 100 MHz = 1 600 MB/s) ja PC 2100 (8 tavua × 2 × 133 MHz = 2 100 MB/s). Edellisistä voidaan käyttää myös vanhentuneita nimityksiä PC200 ja PC266. Nopein standardoitu DDR toimii 400 MHz:n nopeudella ja sen mallimerkintä on PC3200.
 DDR2 SDRAM
 Tietoa siirretään DDR2-muistissa sekä nousevalla että laskevalla kellopulssilla, kuten DDR-muistissakin.
 DDR2 on suunniteltu suurta kellotaajuutta silmällä pitäen, ja muistin ydin toimii puolella kellotaajuudella ulkoiseen nähden, jolloin kellotaajuutta voidaan nostaa selvästi, koska sisäinen nopeus ei tule ongelmaksi. Lisäksi signalointia on parannettu ja jännitettä pienennetty DDR:stä.
 Samalla kellotaajuudella DDR2 on kaistanleveydeltään yhtä nopeaa kuin DDR, ja hakuajoiltaan jopa hitaampaa, mutta samalla valmistustekniikalla pystytään tekemään miltei kaksinkertaisella kellotaajuudella toimivia DDR2-muisteja DDR-muisteihin nähden.
 DDR3 SDRAM
 DDR2:ta seuraava kehitysaskel on DDR3-muisti. DDR3-muistit on suunniteltu kasvattamaan suorituskykyä ja alentamaan tehonkulutusta DDR2-muisteihin verrattuna. DDR3 käyttää 1,5 voltin jännitettä. DDR3-moduuli on ulkomitoiltaan samankokoinen kuin DDR2, mutta ei ole yhteensopiva sen kanssa. Muistimoduulin reunassa oleva lovi on eri paikassa, mikä estää muistin asentamisen DDR2-kantaan.
 Kannettaville tietokoneille on DDR3:sta kehitetty DDR3L (DDR3-Low Voltage), joka käyttää 1,35 V jännitettä. Kannettavien tietokoneiden SoDIMM-moduuleja on sekä DDR3 että DDR3L-tyyppiä. Intelin 4. sukupolven suorittimet vaativat DDR3L-muistin käyttöä. DDR3L on alaspäin yhteensopiva ja toimii sekä 1,5 että 1,35 V:n jännitteellä.
 DDR3:n sisällä on tapahtunut muutoksia. Esihakupuskuri on kahdeksanbittinen. Virtavuotoja on pyritty vähentämään kaksiporttisilla transistoreilla. DDR3-muistipiirit tarjoavat 64-bittisen kaistanleveyden. DDR3-muistikampoja voidaan laittaa kolme rinnakkain ja saada näin 192 bittiä leveä muistiväylä, mikäli emolevy tukee sitä. DDR3-muistipiirissä sisäinen hakuaika on kahdeksasosa dataväylän datansiirtonopeudesta. Muistipiiri kykenee lukemaan jokaisella sisäisellä kellojaksolla kahdeksan bittiä dataa. DDR3-teknologia on muuttunut sisäisesti DDR2-teknologiasta siten että siinä missä DDR2 turvautui T-Branch-arkkitehtuuriin, turvautuu DDR3 Fly-by-arkkitehtuuriin, joka on yksinkertaisempi ratkaisu kuin ensimmäisenä mainittu. Fly-byssä muistipiirit ketjutetaan sarjaan. Ketjun päässä on terminointi, jonka tarkoituksena on estää signaalia heijastumasta takaisin. Fly-bytä käytetään, jotta päästäisiin T-branchin rajoituksista suurilla kellotaajuuksilla.
 DDR4 SDRAM
 DDR3:a seuraava kehitysaskel on DDR4. Se käyttää 1,2 voltin jännitettä. Sen kellotaajuus on alkaen 2 133 MHz ja on jopa 3 200 MHz.
 JEDECin standardimäärittelyn mukaan DDR4 muistin siirtonopeus on aluksi 1.6 GT/s pinnikohtaisesti, mahdollistaen myöhemmin 3.2 GT/s siirtonopeuden pinnikohtaisesti.
 DDR5 SDRAM
 JEDEC on julkaissut DDR5-standardin heinäkuussa 2020. Uusina ominaisuuksina on muun muassa hienojakoinen muistin virkistys kun toiset osiot ovat käytössä. DDR5 tukee kaksinkertaista muistikaistaa verrattuna edeltävään DDR4:ään. Vdd-jännite laskee 1.2 voltista 1.1 volttiin verrattuna DDR4:ään.
 Muita DRAM-muistityyppejä
 Muita DRAMiin perustuvia ei-yleistyneitä muistipiirityyppejä ovat SLDRAM, QDR SDRAM ja Rambus RDRAM.
 Rambus
 DDR-SDRAMin kilpailijana oli alkuaikoina Intelin tukema Rambus-yhtiön RDRAM. DDR-SDRAM oli kuitenkin halvempaa valmistaa sekä lisäksi RDRAMin lisenssi oli kallis ja vain harvat valmistajat hankkivat sen lisenssin. Valmistajien vähyys lisäsi muistityyppien hintaeroa. Vaikutusvaltaisen Tom's Hardwaren testissä RDRAMin suorituskyky oli korkeintaan 3 % parempi kuin SDRAMilla, ja joissain tapauksissa huonompi. Intel luopui RDRAMista kokonaan vuoteen 2003 mennessä.
 Uudempi Rambus-yrityksen ehdotus muistiarkkitehtuuriksi on XDR DRAM.
 Embedded DRAM (eDRAM)
 Mikropiirille integroitu DRAM-tyyppi.
 Grafiikkamuistit
 Video DRAM (VRAM)
 Window DRAM (WRAM)
 Multibank DRAM (MDRAM)
 Synchronous graphics RAM (SGRAM)
 Graphics double data rate SDRAM (GDDR SDRAM)
 GDDR on grafiikkakäyttöön, kuten näytönohjaimiin erikoistunut versio DDR-muistista. GDDR-standardeja ovat esimerkiksi GDDR3, GDDR5 ja GDDR6.
 Mobile DDR
 Mobile DDR (myös nimillä mDDR, Low Power DDR, tai LPDDR) on vähävirtainen versio DDR-muistista mobiililaitteisiin.
 Variaatioita ovat mm. LPDDR, LPDDR2 ja LPDDR4.
 Pseudostatic RAM (PSRAM)
 PSRAM tai PSDRAM on DRAM- ja SRAM- tyyppien yhdistelmä, jota on käytetty eräissä älypuhelimissa.
 Katso myös
 Muistivirhe (pariteettitarkistus muistipiireissä ja ECC-muistit)
 Serial Presence Detect, ajoituksien automaattinen tunnistaminen
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Kirjallisuutta
 Muistit
 Seulonnan keskeiset artikkelit
 el:Μνήμη τυχαίας προσπέλασης#Τύποι μνήμης RAM