jurisdiction: EU

text:
 |
 52011PC0457
 /* KOM/2011/0457 slutlig - 2011/0198 (NLE) */ Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om avslutande av det partiella återupptagandet av interimsöversynen av antidumpningsåtgärderna beträffande import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien
 MOTIVERING1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET- Motiv och syfteDetta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen ) i förfarandet beträffande import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien.Den 20 maj 2010 återupptogs en interimsöversyn i samband med detta antidumpningsförfarande. Återupptagandet begränsades till genomförandet av tribunalens dom när det gäller företaget MTZ Polyfilms Limited.Syftet med detta förslag är att avsluta det partiella återupptagandet av interimsöversynen.- Allmän bakgrundFörslaget läggs fram som ett led i tillämpningen av grundförordningen och är resultatet av en undersökning som genomförts i enlighet med grundförordningens krav på form och innehåll.- Gällande bestämmelserGällande antidumpningsåtgärder infördes genom rådets förordning (EG) nr 1292/2007 av den 30 oktober 2007. Genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 469/2011 av den 13 maj 2011 ändrades åtgärderna, eftersom de utjämningsåtgärder som tidigare hade tillämpats parallellt skulle löpa ut. Ett tillkännagivande om partiellt återupptagande av interimsöversynen beträffande detta förfarande offentliggjordes den 20 maj 2010 (2010/C 131/03).- Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områdenEj tillämpligt.2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS- Samråd med berörda parterDe parter som berörs av förfarandet har i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen getts möjlighet att tillvarata sina intressen under undersökningen.- Extern experthjälpNågon extern experthjälp har inte behövts.- KonsekvensanalysFörslaget är en följd av tillämpningen av grundförordningen.I grundförordningen föreskrivs inte någon allmän konsekvensanalys, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas.3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET- Sammanfattning av den föreslagna åtgärdenDen 20 maj 2010 återupptog kommissionen partiellt en interimsöversyn av antidumpningsåtgärder beträffande import av PET-film med ursprung bland annat i Indien, vilket utmynnade i att antidumpningsåtgärderna ändrades genom rådets förordning (EG) nr 366/2006. Anledningen till det partiella återupptagandet av interimsöversynen var tribunalens dom av den 17 november 2009 i mål T-143/06 (nedan kallad domen ), genom vilken ändringsförordningen ogiltigförklarades med avseende på antidumpningstullen för MTZ Polyfilms. Syftet med återupptagandet, som enbart gällde MTZ Polyfilms, var att genomföra tribunalens ovannämnda dom med avseende på MTZ Polyfilms. Genom det bifogade förslaget till förordning kommer det partiella återupptagandet av interimsöversynen att avslutas utan att det återinförs någon antidumpningstull på import av PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms.Rådet föreslås anta det bifogade förslaget till förordning.- Rättslig grundRådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen.- SubsidiaritetsprincipenFörslaget avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig.- ProportionalitetsprincipenFörslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inget utrymme för nationella beslut.Det är inte tillämpligt att ange på vilket sätt den ekonomiska och administrativa börda som faller på unionen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare begränsas till ett minimum och står i proportion till förslagets mål.- Val av regleringsformFöreslagen regleringsform: förordning.Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:Inga andra alternativ föreskrivs i grundförordningen.4. BUDGETKONSEKVENSERFörslaget påverkar inte unionens budget.2011/0198 (NLE)Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom avslutande av det partiella återupptagandet av interimsöversynen av antidumpningsåtgärderna beträffande import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i IndienEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[1] (nedan kallad grundförordningen ), särskilt artiklarna 9, 11.3 och 11.6,med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen ) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, ochav följande skäl:1. FÖRFARANDE2. Gällande åtgärder3. Genom förordning (EG) nr 1676/2001[2] (nedan kallad den ursprungliga förordningen ) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i bl.a. Indien. Efter en partiell interimsöversyn ändrades den 8 mars 2006 antidumpningstullen på import av PET-film med ursprung i Indien genom rådets förordning (EG) nr 366/2006[3] (nedan kallad ändringsförordningen ).4. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång bekräftades den 6 november 2007 den slutgiltiga antidumpningstullen på import av PET-film med ursprung i Indien genom rådets förordning (EG) nr 1292/2007[4] (nedan kallad förordningen om översyn vid giltighetstidens utgång ).5. Företaget MTZ Polyfilms Ltd (nedan kallat MTZ Polyfilms ), en indisk exporterande tillverkare som samarbetade i ovanstående undersökningar, beviljades genom den ursprungliga förordningen en individuell tullsats. Denna tullsats ändrades genom ändringsförordningen.6. Den 27 februari 2006 lämnade MTZ Polyfilms in en ansökan till tribunalen (före ikraftträdandet av Lissabonfördraget: förstainstansrätten) om ogiltigförklarande av ändringsförordningen med avseende på MTZ Polyfilms[5].7. Genom tribunalens dom av den 17 november 2009 i mål T-143/06[6] ogiltigförklarades ändringsförordningen med avseende på införandet av en antidumpningstull för MTZ Polyfilms (nedan kallad domen ). Tribunalen fann att ändringsförordningen hade antagits på en felaktig rättslig grund. Tribunalen ansåg att artikel 11.3 i grundförordningen inte kan användas som rättslig grund för att medge att institutionerna vid fastställandet av exportpriset inte tillämpar den metod som föreskrivs i artikel 2.8 och 2.9 i grundförordningen.8. Den 13 maj 2011 ändrades, genom förordning (EU) nr 469/2011[7], den slutgiltiga antidumpningstullen på import av PET-film med ursprung i Indien med hänsyn till att den dittills parallella utjämningstullen löpte ut den 9 mars 2011.9. Partiellt återupptagande10. Den 20 maj 2010 offentliggjordes ett tillkännagivande[8] i Europeiska unionens officiella tidning. I tillkännagivandet informerades parterna om att import av PET-film som tillverkats av företaget MTZ Polyfilms till Europeiska unionen, efter tribunalens dom enligt skäl 5, inte längre omfattas av de antidumpningsåtgärder som infördes genom ändringsförordningen och förordningen om översyn vid giltighetstidens utgång samt att de slutgiltiga antidumpningstullar som betalats i enlighet med dessa förordningar för den berörda produkten som tillverkats av MTZ Polyfilms skulle återbetalas eller efterskänkas.11. Genom tillkännagivandet återupptogs också partiellt interimsöversynen av antidumpningsåtgärderna beträffande import av PET-film med ursprung i bl.a. Indien i syfte att genomföra tribunalens ovannämnda dom med avseende på MTZ Polyfilms.12. I samma tillkännagivande uppmanades MTZ Polyfilms att inge en motiverad begäran om översyn i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen om företaget ansåg att några andra aspekter av undersökningsresultaten än den som anges i skäl 5 och som utmynnade i att ändringsförordningen antogs inte längre var giltiga.13. Kommissionen underrättade officiellt MTZ Polyfilms, företrädarna för exportlandet, övriga exporterande tillverkare från Indien som samarbetade i den undersökning som utmynnade i antagandet av ändringsförordningen och unionsindustrin om det partiella återupptagandet av undersökningen. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda.14. Synpunkter inkom från två exporterande tillverkare i Indien (en av dem var den direkt berörda parten, dvs. MTZ Polyfilms) och från unionsindustrin.15. GENOMFÖRANDE AV DOMEN16. Inledande anmärkning17. Det är viktigt att notera att MTZ Polyfilms inte svarade på den uppmaning som anges i skäl 9.18. Synpunkter från de berörda parterna19. MTZ Polyfilms framhöll att ett partiellt återupptagande av en översyn är olagligt, eftersom det inte finns någon särskild bestämmelse i grundförordningen som ger möjlighet att återuppta en undersökning. Samma företag ansåg också att kommissionens hänvisning i det tillkännagivande som avses i skäl 7 till domen i det s.k. IPS-målet (nedan kallad IPS-domen )[9] var felaktig, eftersom domen gällde ett antidumpningsförfarande som hade inletts inom ramen för andra rättsliga bestämmelser än enligt den vid tidpunkten gällande grundförordningen, ett antidumpningsförfarande som bestod av flera olika etapper och som omfattade den ursprungliga undersökningen och alla efterföljande översyner. IPS-domen skulle därför handla om möjligheten att inleda en ny undersökning inom ramen för ett pågående förfarande. Åtskillnaden mellan ett förfarande och en undersökning skulle ha tagits bort ur 1995 års grundförordning och, i detta fall, har kommissionen inte inlett någon ny undersökning inom ramen för ett förfarande, utan återupptagit en undersökning som, enligt MTZ Polyfilms, redan skulle ha varit avslutad genom införandet av de slutgiltiga åtgärderna. MTZ Polyfilms hävdade att IPS-målet inte kan tjäna som prejudikat, eftersom det baserades på rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen[10] (nedan kallad den gamla grundförordningen ), där det inte föreskrevs några obligatoriska tidsfrister, t.ex. att en översyn ska vara avslutad senast 15 månader från den dag då den inleddes. MTZ Polyfilms hävdade att tidsfristen på 15 månader i detta fall hade löpt ut strax efter det att översynen återupptogs den 20 maj 2010, eftersom de ändrade åtgärderna infördes över 14 månader efter att den partiella interimsöversynen hade inletts. Enligt MTZ Polyfilms krävde domen inga genomförandeåtgärder, eftersom den är enkel, tydligt i alla materiella aspekter och inte innehåller några särskilda förbehåll och/eller ordalydelser som ogiltigförklarar ändringsförordningen när det gäller import till unionen av PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms.20. En annan indisk exporterande tillverkare av PET-film, som samarbetade i interimsöversynen, hävdade att eftersom institutionerna vid beräkningen av företagets dumpningsmarginal hade tillämpat samma metod som den som tribunalen hade avvisat i sin dom, nu även skulle ändra metoden för beräkning av dumpningen för detta företag, vilket innebär att ingen dumpningsmarginal uppkommer.21. Unionsindustrin hävdade att när nu tribunalen hade ogiltigförklarat ändringsförordningen med avseende på införandet av en antidumpningstull för MTZ Polyfilms bör den individuella tullsats som beräknades och infördes 2001 återinföras, eftersom det i interimsöversynen konstaterats att MTZ Polyfilms fortfarande befanns bedriva dumpning. till en betydande dumpningsmarginal. Unionsindustrin påpekade också i detta sammanhang att de indiska exportörerna under lång tid hade påståtts ägna sig åt kringgående och bedrägerier avseende ursprung. Unionsindustrin påstod också att det finns en stor överkapacitet i Indien och att det på flera andra stora marknader i världen tillämpas handelspolitiska skyddsåtgärder mot PET-film från Indien, vilket oundvikligen skulle leda till större importvolymer till unionsmarknaden av PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms.22. Unionsindustrin uppmanade också kommissionen att se till att registrera importen, eftersom den ansåg att de två villkoren för en sådan registrering enligt artikel 10.4 i grundförordningen skulle ha uppfyllts.23. Analys av synpunkterna24. När det gäller den påstådda olagligheten i återupptagandet av interimsöversynen erinras det om att tribunalen i sin IPS-dom bekräftade att ogiltigförklarandet av en etapp i ett förfarande bestående av flera administrativa etapper inte innebär att hela förfarandet ogiltigförklaras. Antidumpningsförfarandet är ett exempel på ett sådant förfarande i flera etapper. Ogiltigförklarandet av ändringsförordningen med avseende på en part innebär därför inte att hela förfarandet före antagandet av den förordningen ogiltigförklaras. Unionens institutioner är dessutom enligt artikel 266 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt skyldiga att rätta sig efter domen. Detta innebär också att de kan rätta till de delar av ändringsförordningen som ledde till att den ogiltigförklarades, medan de delar som inte berörs av domstolens dom lämnas oförändrade – såsom uttalades i mål C-458/98 P[11] (nedan kallat IPS-målet om överklagande ). Mot bakgrund av ovanstående konstaterades påståendet om att det saknas rättslig grund för ett partiellt återupptagande av översynen vara obefogat.25. Påståendet att införandet av tidsfrister för att avsluta antidumpningsundersökningar hindrar kommissionen från att följa den metod som låg till grund för IPS-målet befanns också vara obefogat. Det anses att denna tidsfrist inte är relevant för verkställandet av en dom från Europeiska unionens domstol. En sådan tidsfrist gäller bara slutförandet av den ursprungliga översynen, från inledandet till den slutgiltiga åtgärden, och gäller inte en eventuell senare åtgärd som kan behöva vidtas, t.ex. efter en rättslig översyn. Det bör noteras att tribunalen inte har avkunnat några domar med en sådan motivering, eftersom detta skulle göra det omöjligt att avsluta en antidumpningsundersökning som ogiltigförklarats av tribunalen för att beakta dess avgöranden (vilket krävs enligt artikel 266 i EUF-fördraget). Tribunalens dom kommer alltid att avkunnas när tidsfristen för en undersökning har löpt ut.26. När det gäller påståendet från den andra indiska exporterande tillverkaren av PET-film erinras det om att domstolen ogiltigförklarade ändringsförordningen enbart med avseende på att den föreskriver en antidumpningstull för MTZ Polyfilms. Domen utgör därför ingen grund för att se över metoden och/eller beräkningarna för andra exporterande tillverkare. Detta påstående måste därför avvisas.27. När det gäller unionsindustrins påstående i skäl 15, gäller även motiveringen i skäl 17, dvs. att det i rättspraxis har fastställts att kommissionen kan återuppta ett undersökningsförfarande vid tidpunkten strax innan olagligheten uppstod om domstolen anser att något är olagligt har förekommit. Det finns därför inget omedelbart behov av att använda tidigare fastställda uppgifter, vilket unionsindustrin framhöll.28. När det gäller unionsindustrins begäran om registrering av import, konstaterades det, på grundval av uppgifter i begäran och enligt statistiska uppgifter hos kommissionen, att villkoret i artikel 10.4 b i grundförordningen, dvs. en betydande ökning av den berörda importen, inte var uppfyllt (se även skäl 24). Begäran om registrering avslogs därför.29. Undersökning30. Enligt vad som anges i skäl 5, ogiltigförklarade tribunalen ändringsförordningen med avseende på MTZ Polyfilms, eftersom den ansåg att artikel 11.3 i grundförordningen inte kan användas som rättslig grund för att medge att institutionerna vid fastställandet av exportpriset inte tillämpar den metod som föreskrivs i artikel 2.8 och 2.9 i grundförordningen. Det noteras även att alla undersökningsresultat i förordningen om översyn, förutom de som tribunalen konstaterade vara felaktiga, fortfarande är formellt giltiga. Detta gäller särskilt de resultat som visade att det var de betydande förändringar i omständigheterna som motiverade en ändring av den tillämpliga antidumpningstullen för MTZ Polyfilms. Denna aspekt av översynen undersöktes därför inte på nytt i det aktuella förfarandet. Under översynsperioden exporterade MTZ Polyfilms den berörda produkten till unionen i enlighet med ett prisåtagande och produkten såldes till unionen enligt villkoren i åtagandet, dvs. till högre priser än de avtalade lägsta priserna. När det gäller de orsaker som förklaras i förordningen om översynen bekräftas det att priserna på exporten till unionen under översynsperioden inte kan användas för att beräkna dumpningsmarginalen för MTZ Polyfilms.31. Med hänsyn till ovanstående överväganden begränsades den aktuella undersökningen till en analys av de uppgifter som institutionerna hade tillgång till om MTZ Polyfilms exportverksamhet. I enlighet med domstolens avgörande i IPS-domen (som det redan hänvisas till ovan), har institutionerna i detta sammanhang rätt att beakta nya uppgifter, inklusive uppgifter daterade efter den ursprungliga undersökningsperioden, när de återupptar en antidumpningsundersökning efter en dom som ogiltigförklarar en förordning om införande av antidumpningstullar. Av denna dom följer också att möjligheten att beakta nya uppgifter även gäller översyner, vilket det aktuella fallet gäller.32. Det konstateras, efter ikraftträdandet av ändringsförordningen och enligt tillgängliga statistiska uppgifter, att importvolymerna av PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms minskade betydligt och till och med upphörde från och med 2008. Rådet noterar vidare att domen som ogiltigförklarar förordningen om översynen med avseende på MTZ Polyfilms avkunnades den 17 november 2009. Det tillkännagivande som avses i skäl 7, där det angavs att PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms enligt domstolens dom inte längre omfattades av antidumpningsåtgärder, offentliggjordes den 20 maj 2010. Detta innebär att denna import under mer än ett år bara har omfattats av utjämningstullar och vanliga tullar och inte av någon antidumpningstull. I detta sammanhang visar de uppgifter som samlats in på grundval av artikel 14.6 i grundförordningen att det inte har förekommit någon sådan import under de senaste åren.33. Slutsats34. Mot bakgrund av ovanstående omständigheter, särskilt den aktuella undersökningens begränsade räckvidd, som, i enlighet med tribunalens dom, inte omfattade någon ny undersökning av undersökningsresultaten beträffande förändrade omständigheter och bristen på tillförlitliga exportpriser, konstaterar rådet att det inte skulle vara lämpligt att på nytt beräkna en dumpningsmarginal för MTZ Polyfilms och att återinföra en antidumpningstull på export av PET-film som tillverkats av MTZ Polyfilms. Det konstateras därför att den översyn som inleddes i syfte att verkställa domstolens avgöranden bör avslutas utan att någon tull återinförs.35. Alla berörda parter informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att avsluta det partiella återupptagandet av interimsöversynen av antidumpningsåtgärderna beträffande import av PET-film med ursprung i Indien. Unionsindustrin skickade in synpunkter där de upprepade (se skäl 15) att den individuella tullsats som beräknats och införts 2001 bör återinföras för MTZ Polyfilms, och de hävdade att minskningen av MTZ Polyfilms export till unionen inte nödvändigtvis betyder att företaget i framtiden inte kommer att tillämpa skadevållande dumpning. Unionsindustrin påpekade också att den totala importvolymen av PET-film från Indien nyligen hade ökat. Synpunkterna i skäl 15 har redan beaktats i skäl 20. När det gäller MTZ Polyfilms sannolika beteende i framtiden betraktas avsaknad av import från företaget under en längre tidsperiod då låga tullsatser har tillämpats (se skäl 24) som tillräcklig bevisning för att det inte är sannolikt att företaget kommer att tillämpa skadevållande dumpning. Trots att importen från Indien nyligen ökat har importen från MTZ Polyfilms fortsatt att vara noll.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Det partiella återupptagandet av interimsöversynen av antidumpningsåtgärderna beträffande import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien och som tillverkats av MTZ Polyfilms avslutas härmed.2. Import av PET-film med ursprung i Indien och som tillverkats av MTZ Polyfilms ska inte omfattas av någon antidumpningstull enligt detta förfarande.Artikel 2Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförande [1] EUT L 343, 22.12.2009, s. 51.[2] EGT L 227, 23.8.2001, s. 1.[3] EUT L 68, 8.3.2006, s. 6.[4] EUT L 288, 6.11.2007, s. 1.[5] Mål T-143/06, MTZ Polyfilms mot rådet, REG 2009, s. II-04133.[6] REG 2009, s. II-04133.[7] EUT L 129, 17.5.2011, s. 1.[8] EUT C 131, 20.5.2010, s. 3.[9] Mål T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) mot rådet, REG 1998, s. II-3939.[10] EGT L 209, 2.8.1988, s. 1.[11] Mål C-458/98 P, Industrie des poudres sphériques (IPS) mot rådet, REG 2000, s. I-8147.


type: legislation

text:
 |
 52012PC0666
 Förslag till RÅDETS BESLUT om ändring av genomförandebeslut 2009/1008/EU om bemyndigande för Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Motiv och syfte
 Enligt artikel 395.1 i rådets direktiv
 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt
 (nedan kallat momsdirektivet) får rådet enhälligt på förslag av
 kommissionen bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som
 avviker från bestämmelserna i detta direktiv, för att förenkla uppbörden av
 skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller
 skatteflykt.
 Genom en skrivelse som registrerades hos
 kommissionen den 20 april 2012 begärde Republiken Lettland (nedan kallad Lettland)
 tillstånd att fortsätta att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i
 momsdirektivet. I enlighet med artikel 395.2 i momsdirektivet underrättade
 kommissionen på Lettlands begäran övriga medlemsstater, genom en skrivelse av
 den 30 juli 2012 (Spanien underrättades dock genom en skrivelse av den 31 juli
 2012). Genom en skrivelse av den 2 augusti 2012 underrättade kommissionen
 Lettland om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna
 handlägga ärendet.
 Allmän bakgrund
 Lettland ansöker om tillstånd om att för
 timmerleveranser förlänga den nuvarande tillämpningen av omvänd
 betalningsskyldighet. Enligt Lettlands uppgifter domineras landets timmermarknad
 fortfarande till stor del av småföretag och enskilda leverantörer som ofta
 försvinner utan att betala in skatten till myndigheterna, medan kunden har en
 giltig faktura för att kunna dra av ingående moms.
 Enligt förfarandet för omvänd
 betalningsskyldighet blir mottagaren skyldig att betala momsen till
 skattemyndigheterna, ifall denne är en beskattningsbar person för momsändamål.
 I praktiken innebär detta att om en timmerleverantör inte tar ut moms av
 köparen, ska den senare både deklarera och dra av motsvarande moms, förutsatt
 att denne har full avdragsrätt. Därmed undanröjs behovet av en effektiv
 inbetalning till staten. Systemet tillämpas på Lettlands territorium och har
 ingen inverkan på gränsöverskridande transaktioner.
 Denna undantagsåtgärd beviljades ursprungligen
 i 2003 års anslutningsakt[1],
 närmare bestämt i kapitel 7 punkt 1 b i bilaga VIII (undantag från sjätte
 direktivet[2]
 som utan betydande ändringar har ersatts av momsdirektivet). Den skulle
 tillämpas till och med den 30 april 2005. Åtgärden har därefter förlängts till
 och med den 31 december 2009 genom rådets beslut 2006/42/EG av den 24 januari
 2006[3] och till och med den 31
 december 2012 genom rådets beslut 2009/1008/EU av den 7 december 2009[4].
 Kommissionen är medveten om att den situation
 fortfarande råder som låg till grund för det ursprungliga undantaget. Lettland
 hävdar att flera indikatorer pekar på att riskerna för momsbedrägeri
 fortfarande är stora inom denna sektor. Undantaget bör därför förlängas med
 ytterligare en begränsad period.
 Eftersom undantaget har gällt under ganska
 lång tid, bör en utvärderingsrapport lämnas in till kommissionen, om Lettland
 skulle överväga ännu en förlängning efter 2015. Rapporten bör lämnas senast den
 1 april 2015, tillsammans med ansökan om förlängning.
 Gällande bestämmelser
 Andra medlemsstater har beviljats liknande
 undantag med avseende på artikel 193 i momsdirektivet.
 Förenlighet med Europeiska unionens politik
 och mål på andra områden
 Ej tillämpligt.
 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED
 BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 Samråd med berörda parter
 Ej tillämpligt.
 Extern experthjälp
 Någon extern experthjälp har inte behövts.
 Konsekvensbedömning
 Förslaget till beslut syftar till att bekämpa
 momsfusk på den lettiska timmermarknaden och har därför en potentiellt positiv
 effekt.
 På grund av det snäva tillämpningsområdet och
 den begränsade tillämpningsperioden kommer åtgärden under alla omständigheter
 att få begränsade effekter.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA
 ASPEKTER
 Sammanfattning av den föreslagna åtgärden
 Bemyndigande för Lettland att utsträcka
 tillämpningstiden för en åtgärd som avviker från artikel 193 i momsdirektivet
 och gäller användning av omvänd betalningsskyldighet i samband med
 timmertransaktioner.
 Rättslig grund
 Artikel 395 i momsdirektivet.
 Subsidiaritetsprincipen
 En medlemsstat som önskar införa åtgärder som
 avviker från direktivet måste enligt artikel 395 i momsdirektivet bemyndigas av
 rådet genom ett rådsbeslut. Därför är förslaget förenligt med
 subsidiaritetsprincipen.
 Proportionalitetsprincipen
 Förslaget är förenligt med
 proportionalitetsprincipen av följande skäl:
 Beslutet avser ett bemyndigande som beviljas
 en medlemsstat på dess egen begäran och utgör därför ingen förpliktelse.
 Med hänsyn till undantagets begränsade
 tillämpningsområde är den särskilda åtgärden proportionerlig mot syftet.
 Val av regleringsform
 Enligt artikel 395 i momsdirektivet är en
 avvikelse från de gemensamma momsreglerna endast möjliga genom rådets
 bemyndigande i form av ett enhälligt beslut på förslag av kommissionen. Ett
 rådsbeslut är också den lämpligaste regleringsformen, eftersom det kan riktas
 till enskilda medlemsstater.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 Förslaget har ingen påverkan på unionens
 budget.
 5. ÖVRIGT
 Översyn/ändring/tidsbegränsning
 Förslaget innehåller en bestämmelse om
 tidsbegränsning.
 2012/0315 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ändring av genomförandebeslut 2009/1008/EU
 om bemyndigande för Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som
 avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för
 mervärdesskatt
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
 DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt,
 med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG
 av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[5], särskilt artikel 395.1,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag, och
 av följande skäl:
 (1) Genom en skrivelse som
 registrerades hos kommissionen den 20 april 2012 begärde Lettland tillstånd om
 att få fortsätta tillämpa en åtgärd som avviker från bestämmelserna i direktiv
 2006/112/EG. Denna avser vem som ska vara skyldig att betala mervärdesskatt
 till skattemyndigheterna.
 (2) Genom en skrivelse av den 30
 juli 2012 har kommissionen i enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG
 underrättat övriga medlemsstater om Lettlands begäran. Spanien underrättades
 emellertid om begäran genom en skrivelse av den 31 juli 2012. Genom en
 skrivelse av den 2 augusti 2012 underrättade kommissionen Lettland om att den
 hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att handlägga ärendet.
 (3) Lettlands timmermarknad
 domineras fortfarande av små lokala företag och enskilda leverantörer. Dessa
 särskilda förhållanden har givit upphov till skattebedrägeri, som
 skattemyndigheterna haft svårt att kontrollera. För att bekämpa detta missbruk
 infördes en särskild bestämmelse i den lettiska mervärdesskattelagstiftningen.
 Enligt denna är vid timmertransaktioner den beskattningsbara person
 skattskyldig för vilken det skattepliktiga tillhandahållandet av varor eller
 tjänster utförs. Denna åtgärd avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG.
 I den föreskrivs att enligt det inhemska systemet ska den beskattningsbara
 person normalt vara skyldig att betala mervärdesskatt som tillhandahåller varor
 eller tjänster.
 (4) Den rättsliga och faktiska
 situation har inte har förändrats som motiverade den avvikande åtgärden enligt
 rådets genomförandebeslut 2009/1008/EU av den 7 december 2009 om bemyndigande
 för Republiken Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker
 från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för
 mervärdesskatt[6].
 Enligt Lettlands uppgifter verkar riskerna för bedrägerier med mervärdesskatt
 fortfarande vara stora inom denna sektor. Lettland bör därför bemyndigas att
 tillämpa åtgärden under ytterligare en begränsad period.
 (5) Om Lettland skulle överväga
 ännu en förlängning efter 2015, bör landet för kommissionen lägga fram en
 rapport om åtgärdens tillämpning. Detta bör ske tillsammans med begäran och
 senast den 30 mars 2015.
 (6) Avvikelsen har ingen negativ
 inverkan på den del av unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt.
 (7) Beslut 2009/1008/EU bör
 därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Beslut 2009/1008/EU ska ändras på följande
 sätt:
 1) I artikel 2 ska ”den 31 december
 2012” ersättas med ”den 31 december 2015”.
 2) Följande artikel ska införas som
 artikel 2a:
 ”Artikel 2a
 En ansökan om förlängning av den åtgärd som
 föreskrivs i detta beslut ska lämnas till kommissionen senast den 30 mars 2015
 och ska åtföljas av en rapport om åtgärdens tillämpning.”
 Artikel 2
 Detta beslut
 riktar sig till Republiken Lettland.
 Utfärdad/t i Bryssel den
 På
 rådets vägnar
 Ordförande
 [1] EUT L 236, 23.9.2003, s. 33.
 [2] Rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om
 harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter –
 Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145,
 13.6.1977).
 [3] EUT L 25, 28.1.2006, s. 31.
 [4] EUT L 347, 24.12.2009, s. 30.
 [5] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.
 [6] EUT L 347, 24.12.2009, s. 30.


type: other

text:
KraftStDV - Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung | Gesetze auf anwalt24.de
 KraftStDV Suche
 Bundesrecht und LandesrechtBundKraftStDV - Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung
 Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung (KraftStDV) Bundesrecht§ 1 KraftStDV, Örtliche Zuständigkeit§ 2 KraftStDV, Mitwirkung der Zollbehörden§ 3 KraftStDV, Steuererklärung§ 4 KraftStDV, Verfahrensvorschriften zu § 10 Abs. 2 des Gesetzes§ 5 KraftStDV, Mitwirkung der Zulassungsbehörden§ 6 KraftStDV, Prüfung von Unterlagen§ 7 KraftStDV, Steuervergünstigungen§ 8 KraftStDV, Halterwechsel§ 9 KraftStDV, Abrechnungsverfahren§ 10 KraftStDV, Grundsatz§ 11 KraftStDV, Steuererklärung§ 12 KraftStDV, Steuerfestsetzung, Steuerkarte§ 13 KraftStDV, Weiterversteuerung§ 14 KraftStDV, Steuererstattung§ 15 KraftStDV, Überwachung§ 16 KraftStDV§ 17 KraftStDV
 KraftStDV - Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung
 Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung (KraftStDV)BundesrechtTitel: Kraftfahrzeugsteuer-Durchführungsverordnung (KraftStDV)Normgeber: BundAmtliche Abkürzung: KraftStDVGliederungs-Nr.: 611-17-2Normtyp: RechtsverordnungIn der Fassung der Bekanntmachung vom 26. September 2002 (BGBl. I S. 3856)Zuletzt geändert durch Artikel 3 des Gesetzes vom 29. Mai 2009 (BGBl. I S. 1170) Inhaltsübersicht §§ Abschnitt 1 Allgemeine Bestimmungen Örtliche Zuständigkeit1Mitwirkung der Zollbehörden2 Abschnitt 2 Inländische Fahrzeuge Steuererklärung3Verfahrensvorschriften zu § 10 Abs. 2 des Gesetzes4Mitwirkung der Zulassungsbehörden5Prüfung von Unterlagen6Steuervergünstigungen7Halterwechsel8Abrechnungsverfahren9 Abschnitt 3 Ausländische Fahrzeuge Grundsatz10Steuererklärung11Steuerfestsetzung, Steuerkarte12Weiterversteuerung13Steuererstattung14Überwachung15 Abschnitt 4 Widerrechtliche Benutzung 16 Abschnitt 5 Kennzeichen im Sinne des § 1 Abs. 1 Nr. 4 des Gesetzes 17
 § 1 KraftStDV, Örtliche Zuständigkeit


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 30.6.2017.
 COM(2017) 353 final
 2017/0146(COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o statistici željezničkog prijevoza (preinaka)
 OBRAZLOŽENJE
 1.U kontekstu Europe građana Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i objašnjenju prava Unije kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije građanima te kako bi se građanima dala mogućnost i prilika da ostvare svoja posebna prava koja su im njime dana.
 Taj cilj ne može se ostvariti sve dok su brojne odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno, razasute u različitim aktima pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu, a dijelom u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi potreban je stoga opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih akata.
 Zbog toga je, ako pravo mora biti jasno i transparentno, od ključne važnosti i kodifikacija pravila koja su često mijenjana.
 2.Komisija je 1. travnja 1987. donijela odluku
 1
 da će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo kodificirati nakon najviše deset izmjena, u kojoj je naglasila da je riječ o minimalnom zahtjevu i da bi odjeli morali nastojati tekstove za koje su nadležni kodificirati i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su odredbe jasno i lako razumljive.
 3.To je potvrđeno u Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu (u prosincu 1992.)
 2
 te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava izvjesnost u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u određeno vrijeme.
 Kodifikacija se mora obaviti u cijelosti u skladu s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.
 4.Svrha je ovog prijedloga kodificirati Uredbu Vijeća (EZ) br. 91/2003 od 16. prosinca 2002. o statistici željezničkog prijevoza
 3
 . Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju ugrađeni
 4
 u cijelosti prenoseći sadržaj akata koji se kodificiraju. Istovremeno, nužno je učiniti značajne sadržajne izmjene u članku 4. stavku 5. te Uredbe. Stoga je ovaj prijedlog predstavljen u obliku preinake.
 5.Prijedlog preinake izrađen je na temelju privremene konsolidacije, na 24 službena jezika, Uredbe (EZ) br. 91/2003 i akata o njezinoj izmjeni, koju je obavio Ured za publikacije Europske unije s pomoću sustava za obradu podataka. U slučajevima kada su člancima dani novi brojevi, korelacija između starih i novih brojeva prikazana je u tablici u Prilogu X. preinačenoj Uredbi.
 ê 91/2003 (prilagođeno)
 2017/0146 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o statistici željezničkog prijevoza (preinaka)
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak Ö 338. stavak 1. Õ,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
 5
 ,
 u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 ò novo
 (1)Uredba Vijeća (EZ) br. 91/2003
 6
 bila je značajno izmijenjena nekoliko puta
 7
 . Budući da su potrebne daljnje izmjene, ovu Uredbu potrebno je preinačiti u cilju jasnoće.
 ê 91/2003 uv. izjava 1. (prilagođeno)
 (2)Željeznice su važan dio prometnih mreža Ö Unije Õ.
 ê 91/2003 uv. izjava 2.
 (3)Statistika o željezničkom prijevozu robe i putnika potrebna je kako bi se omogućilo Komisiji da nadzire i razvija zajedničku prometnu politiku, kao i elemente prometa u politikama koje se odnose na regije i transeuropske mreže.
 ê 2016/2032 uv. izjava 3.
 (4)Statistika o sigurnosti željeznice potrebna je Komisiji kako bi pripremala i pratila radnje Unije u području sigurnosti prometa. Agencija Europske unije za željeznice prikuplja podatke o nesrećama u skladu s Prilogom I. Direktivi 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi sa zajedničkim sigurnosnim pokazateljima i zajedničkim metodama za izračunavanje troškova nesreća
 8
 .
 ê 91/2003 uv. izjava 4. (prilagođeno)
 (5)Statistika Ö na razini Unije Õ o željezničkom prometu također je potrebna za ispunjenje zadaća nadzora utvrđenih u članku 15. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2012/34/EU
 9
 .
 ê 91/2003 uv. izjava 5. (prilagođeno)
 (6)Statistika Ö na razini Unije Õ o svim vrstama prijevoza treba se prikupljati u skladu sa zajedničkim konceptima i standardima, s ciljem postizanja najveće moguće usporedivosti vrsta prijevoza.
 ê 2016/2032 uv. izjava 4.
 (7)Važno je izbjeći udvostručavanje posla i optimizirati upotrebu postojećih informacija kojima se može koristiti u statističke svrhe. U tu svrhu i s ciljem pružanja lako dostupnih i korisnih informacija građanima Unije i ostalim dionicima u području sigurnosti željezničkog prijevoza i interoperabilnosti željezničkog sustava, uključujući željezničku infrastrukturu, trebalo bi uspostaviti odgovarajuće dogovore o suradnji u statističkim aktivnostima među službama Komisije i relevantnim tijelima, među ostalim na međunarodnoj razini.
 ê 2032/2016 uv. izjava 6.
 (8)Trebalo bi uspostaviti ravnotežu između potreba korisnika i opterećenja davatelja podataka pri proizvodnji europske statistike.
 ê 2016/2032 uv. izjava 8.
 (9)U svojem izvješću Europskom parlamentu i Vijeću o svojem iskustvu stečenom pri primjeni Uredbe (EZ) br. 91/2003 Komisija se osvrnula na činjenicu da će dugoročan razvoj vjerojatno dovesti do smanjenja ili pojednostavnjenja podataka već prikupljenih u skladu s tom uredbom te da je cilj smanjiti razdoblje dostave podataka za godišnje podatke o željezničkom prijevozu putnika. Komisija bi trebala nastaviti redovno izrađivati izvješća o provedbi ove uredbe.
 ê 91/2003 uv. izjava 7.
 (10)Istodobno postojanje željezničkih prijevoznika u privatnom i državnom vlasništvu koji djeluju na tržištu komercijalnog željezničkog prijevoza zahtijeva izričito specificiranje statističkih informacija koje dostavljaju svi željeznički prijevoznici i koje objavljuje Eurostat.
 ê 91/2003 uv. izjava 8. (prilagođeno)
 (11)U skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora Ö o Europskoj uniji (UEU) Õ, izrada zajedničkih statističkih standarda koji omogućavaju stvaranje usklađenih podataka jest djelovanje koje se može učinkovito poduzeti samo na razini Ö Unije Õ. Takvi se standardi trebaju provoditi u svakoj državi članici pod nadležnošću tijela i ustanova zaduženih za izradu službenih statistika.
 ê 91/2003 uv. izjava 9.
 (12)Uredba (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
 10
 određuje okvir za odredbe utvrđene ovom Uredbom.
 ê 2016/2032 uv. izjava 10. (prilagođeno)
 (13)Radi odražavanja novih promjena u državama članicama i, istodobno, održavanja usklađenog prikupljanja podataka o željezničkom prijevozu diljem Unije te radi održavanja visoke kvalitete podataka koje dostavljaju države članice, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora Ö o funkcioniranju Europske unije Õ trebalo bi dodijeliti Komisiji u pogledu izmjene ove Uredbe radi prilagodbe tehničkih definicija i pružanja dodatnih tehničkih definicija. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenim u Međuinstitucijskom sporazumu od 13. travnja 2016. o boljoj izradi zakonodavstva
 11
 . Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno sa stručnjacima država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koje se bave pripremom delegiranih akata.
 ê 2016/2032 uv. izjava 11.
 (14)Komisija bi trebala osigurati da se tim delegiranim aktima državama članicama ili davateljima podataka ne nametne značajno dodatno opterećenje.
 ê 2016/2032 uv. izjava 12.
 (15)Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe potrebno je dodijeliti Komisiji provedbene ovlasti u vezi s određivanjem informacija koje će se dostaviti za izvješća o kvaliteti i usporedivosti rezultata te za sporazume o diseminaciji rezultata koje obavlja Komisija (Eurostat). Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća
 12
 .
 ê 2016/2032 uv. izjava 13.
 (16)Provedeno je savjetovanje s Odborom za Europski statistički sustav.
 ê 91/2003 (prilagođeno)
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 Članak 1.
 Cilj
 Cilj je ove Uredbe uspostavljanje zajedničkih pravila za izradu statistika željezničkog prometa Ö na razini Unije Õ.
 Članak 2.
 Područje primjene
 Ova Uredba odnosi se na sve željeznice u Ö Uniji Õ. Svaka država članica izvješćuje o statistici koja se odnosi na željeznički promet na njezinom državnom području. Ako željeznički prijevoznik djeluje u više od jedne države članice, dotična državna tijela traže od takvog prijevoznika da zasebno da podatke za svaku državu u kojoj djeluje da bi se omogućila izrada nacionalnih statistika.
 Države članice mogu isključiti iz područja primjene ove Uredbe:
 (a)željezničke prijevoznike koji u potpunosti ili uglavnom rade u industrijskim i sličnim postrojenjima, uključujući luke;
 (b)željezničke prijevoznike koji uglavnom pružaju lokalne turističke usluge poput sačuvanih povijesnih parnih lokomotiva.
 Članak 3.
 Definicije
 ê 1192/2003 čl. st. 1. t. 1. (prilagođeno)
 1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
 (1)„država izvjestiteljica” znači država članica koja dostavlja podatke Eurostatu;
 (2)„državna tijela” znači državni zavodi za statistiku i druga tijela u svakoj državi članici zadužena za izradu Ö Europske Õ statistike;
 (3)„željeznica” znači prometna mreža sastavljena od pruga koje koriste isključivo željeznička vozila;
 (4)„željezničko vozilo” znači pokretno sredstvo koje se kreće isključivo po tračnicama, a pokreće se na vlastiti pogon, (vučna vozila), ili ga vuče neko drugo vozilo, (putnički vagoni, priključni vagoni, zatvoreni teretni vagoni, teretni vagoni);
 (5)„željeznički prijevoznik” znači svaki javni ili privatni prijevoznik koji pruža usluge željezničkog prijevoza robe i/ili putnika. Isključeni su prijevoznici čije je poslovanje jedino pružanje usluga prijevoza putnika podzemnom željeznicom, tramvajem i/ili lakom željeznicom;
 (6)„željeznički prijevoz robe” znači prijevoz robe željezničkim vozilima između mjesta utovara i mjesta istovara;
 (7)„željeznički prijevoz putnika” znači prijevoz putnika željezničkim vozilima između mjesta ukrcaja i mjesta iskrcaja. Isključuje se prijevoz putnika podzemnom željeznicom, tramvajem i/ili lakom željeznicom;
 (8)„podzemna željeznica”, (poznata i pod nazivom „gradska željeznica” ili „metro”) znači električna željeznica za prijevoz putnika s kapacitetom za velik opseg prometa, a karakterizira je isključivo pravo prolaska, vlakovi s više vagona, velika brzina i veliko ubrzanje, usavršena signalizacija, te nepostojanje željezničko-cestovnih prijelaza u razini kako bi se omogućila velika frekvencija vlakova i velika popunjenost perona. Za podzemnu željeznicu su također karakteristične gusto raspoređene postaje, što obično znači udaljenost od 700 do 1 200 m između pojedinih postaja. „Velika brzina” odnosi se na usporedbu s tramvajem i lakom željeznicom, što ovdje znači približno 30 do 40 km/h na manjim udaljenostima, a 40 do 70 km/h na većim udaljenostima;
 (9)„tramvaj, (električni gradski vlak)” znači putničko cestovno vozilo koje može primiti na sjedećim mjestima više od devet osoba, (uključujući i vozača), spojeno na električne vodiče ili pokretano dizelskim motorom, a kreće se tračnicama;
 (10)„laka željeznica” znači željeznica za prijevoz putnika koja često koristi vozila na električni pogon koja se kreću na tračnicama pojedinačno ili u malim vlakovima na dvotračnoj pruzi. Obično je udaljenost između postaja/stajališta manja od 1 200 m. U usporedbi s podzemnom željeznicom, laka željeznica je lakše konstrukcije, namijenjena je za manji opseg prometa i obično se kreće manjom brzinom. Ponekad je teško točno razlikovati laku željeznicu od tramvaja; tramvaji obično nisu izdvojeni iz cestovnog prometa, dok laka željeznica može biti odvojena od drugih sustava;
 (11)„domaći prijevoz” znači željeznički prijevoz između dva mjesta, (mjesto utovara/ukrcaja i mjesto istovara/iskrcaja), koja se nalaze u državi izvjestiteljici. Može uključivati provoz kroz drugu državu;
 (12)„prekogranični prijevoz” znači željeznički prijevoz između mjesta, (utovara/ukrcaja ili istovara/iskrcaja), u državi izvjestiteljici i mjesta, (utovara/ukrcaja ili istovara/iskrcaja), u drugoj državi;
 (13)„provoz” znači željeznički prijevoz kroz državu izvjestiteljicu između dva mjesta, (mjesto utovara/ukrcaja i mjesto istovara/iskrcaja), izvan države izvjestiteljice. Utovar/ukrcaj ili istovar/iskrcaj robe/putnika na granici države izvjestiteljice sa/na neku drugu vrstu prijevoza ne smatra se provozom;
 (14)„putnik” znači svaka osoba, osim članova osoblja vlaka, koja putuje željeznicom. Za statistiku nesreća, uključeni su putnici koji se pokušavaju ukrcati/iskrcati na/s vlaka u kretanju;
 (15)„broj putnika” znači broj putovanja putnika, pri čemu se svako putovanje određuje kao prijevoz od mjesta ukrcaja do mjesta iskrcaja, sa ili bez presjedanja s jednog željezničkog vozila na drugo. Ako putnici koriste usluge nekoliko željezničkih prijevoznika, po mogućnosti se ne Ö računaju Õ više od jedanput;
 (16)„putnički kilometar” znači mjerna jedinica koja predstavlja prijevoz jednog putnika željeznicom na udaljenosti od jednog kilometra. Uzima se obzir samo udaljenost na državnom području države izvjestiteljice;
 (17)„težina” znači količina robe u tonama (1 000 kilograma). Težina koja se mora uzeti u obzir uključuje, osim težine robe koja se prevozi, i težinu ambalaže i taru težinu kontejnera, izmjenjivih sanduka, paleta, te cestovnih vozila koja se prevoze željezničkim kombiniranim prijevozom. Ako se roba prevozi korištenjem usluga više od jednog željezničkog prijevoznika, po mogućnosti se težina robe ne računa više od jedanput;
 (18)„tonski kilometar” znači mjerna jedinica za prijevoz robe koja predstavlja željeznički prijevoz jedne tone, (1 000 kilograma), robe na udaljenosti od jednog kilometra. Uzima se u obzir samo udaljenost na državnom području države izvjestiteljice;
 (19)„vlak” označava jedno ili više željezničkih vozila koje vuče jedna ili više lokomotiva ili pogonskih vučnih vozila ili jedno pogonsko vučno vozilo koje se kreće samostalno, pod određenim brojem ili posebnom oznakom, od početne određene točke do završne određene točke. Laka lokomotiva, Ö odnosno Õ lokomotiva koja se kreće samostalno ne smatra se vlakom;
 (20)„vlak-km” znači mjerna jedinica koja predstavlja kretanje vlaka na udaljenosti od jednog kilometra. Korištena udaljenost je stvarno prijeđena udaljenost, ako postoji, inače se koristi standardna udaljenost između ishodišta i odredišta na mreži. Uzima se u obzir samo udaljenost na državnom području države izvjestiteljice;
 (21)„cjeloviti vlak” je svaka pošiljka koja sadrži jednu ili više vagonskih pošiljki koje prevozi istodobno isti pošiljatelj na istu postaju, a otprema se bez ikakve promjene u sastavu vlaka na adresu istog primatelja na istu odredišnu postaju;
 (22)„cjelovita vagonska pošiljka” znači svaka pošiljka robe za koju se zahtijeva isključivo korištenje vagona, bez obzira je li ukupni utovarni kapacitet iskorišten ili ne;
 (23)„TEU (Twenty-foot Equivalent Unit /dvadesetstopna ekvivalentna jedinica)” znači standardna jedinica koja se temelji na kontejneru ISO-a duljine 20 stopa, (6,10 m), a koristi se kao statistička mjera protoka prometa ili kapaciteta. Jedan standardni kontejner ISO-a serije 1 od 40’ iznosi 2 TEU-a. Izmjenjivi sanduci ispod 20 stopa iznose 0,75 TEU-a, između 20 stopa i 40 stopa 1,5 TEU-a, a preko 40 stopa 2,25 TEU-a.
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 1. t. (b)
 2. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 10. u pogledu izmjene ovog članka radi prilagodbe tehničkih definicija navedenih u stavku 1. točkama od 8., 9., 10., 21., 22., i 23., i pružanje dodatnih tehničkih definicija kada postoji potreba da se u obzir uzmu nove promjene koje zahtijevaju definiranje određene razine tehničkih podataka kako bi se osiguralo usklađivanje statistike.
 Pri izvršavanju te ovlasti Komisija osigurava da se delegiranim aktima ne nameće značajno dodatno opterećenje državama članicama ni davateljima podataka. Nadalje, Komisija propisno opravdava statističke aktivnosti koje ti delegirani akti predviđaju, upotrebljavajući, gdje je to prikladno, analizu isplativosti, uključujući ocjenu opterećenja za davatelje podataka i troškove proizvodnje, kako je navedeno u članku 14. stavku 3. točki (c) Uredbe (EZ) br. 223/2009.
 ê 91/2003
 Članak 4.
 Prikupljanje podataka
 1.
 Statistike koje treba prikupiti navedene su u prilozima ovoj Uredbi. One obuhvaćaju sljedeće vrste podataka:
 (a)godišnja statistika o prijevozu robe - detaljno izvješće (Prilog I.);
 (b)godišnja statistika o prijevozu putnika – detaljno izvješće (Prilog II.);
 (c)tromjesečna statistika o prijevozu robe i putnika (Prilog III.);
 (d)regionalna statistika o prijevozu robe i putnika (Prilog IV.);
 (e)statistika o prometnim tokovima u željezničkoj mreži (Prilog V.);
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 2. t. (b)
 2. Države članice prilikom izvješćivanja u skladu s prilozima I. i II. navode podatke za prijevoznike čiji:
 (a)ukupan opseg prijevoza robe iznosi najmanje 200 000 000 tonskih kilometara ili najmanje 500 000 tona;
 (b)ukupan opseg prijevoza putnika iznosi najmanje 100 000 000 putničkih kilometara.
 Izvješćivanje u skladu s prilozima I. i II. nije obvezno u pogledu prijevoznika koji potpadaju ispod navedenih graničnih vrijednosti iz točaka (a) i (b).
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 2. t. (c)
 3. Države članice u skladu s Prilogom VIII. dostavljaju ukupne podatke za prijevoznike koji potpadaju ispod graničnih vrijednosti iz stavka 2. ako se ti podaci ne izvješćuju u skladu s prilozima I. i II. kako je navedeno u Prilogu VIII.
 ê 91/2003
 4. Za potrebe ove Uredbe, roba se razvrstava u skladu s Prilogom VI. Opasni tereti se dodatno razvrstavaju u skladu s Prilogom VII.
 ê 219/2009 Art. 1 and Annex .4(4)
 5. The contents of the Annexes may be adapted by the Commission. Those measures, designed to amend non-essential elements of this Regulation, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 11(3).
 ê 91/2003 (prilagođeno)
 Članak 5.
 Izvori podataka
 1. Države članice određuju privatnu ili javnu organizaciju koja sudjeluje u prikupljanju podataka koji se zahtijevaju Ö u skladu s Õ ovom Uredbom.
 2. Potrebni podaci mogu se dobiti korištenjem bilo koje kombinacije sljedećih izvora:
 (a)obavezno prikupljanje podataka;
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 3.
 (b)administrativni podaci, uključujući podatke koje su prikupila regulatorna tijela, osobito željeznički teretni list ako je dostupan;
 ê 91/2003 (prilagođeno)
 (c)postupci statističkog procjenjivanja;
 (d)podaci dobiveni od stručnih organizacija u željezničkom sektoru;
 (e)ad hoc studije.
 3. Državna tijela poduzimaju mjere za koordinaciju korištenih izvora podataka i osiguravaju kakvoću statistike koja se dostavlja Eurostatu.
 Članak 6.
 Dostava statistike Eurostatu
 1. Države članice dostavljaju Eurostatu statistike iz članka 4.
 2. Pravila za dostavu statistika iz članka 4. utvrđuju se u skladu s Ö postupkom ispitivanja Õ iz članka 11. stavka 2.
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 4.
 Članak 7.
 Diseminacija
 Statistiku koja se temelji na podacima iz Priloga I. do V. i VIII. diseminira Komisija (Eurostat).
 Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju detaljna pravila za diseminaciju rezultata. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2.
 ê 91/2003
 Članak 8.
 Kakvoća statistike
 1. Da bi pomogao državama članicama u održavanju kakvoće statistike u području željezničkog prometa, Eurostat će izraditi i objaviti metodološke preporuke. U tim će se preporukama uzeti u obzir najbolji postupci državnih tijela, željezničkih prijevoznika i stručnih organizacija željezničkog sektora.
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 5. t. (a)
 2. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale kvalitetu podataka koje dostavljaju.
 ê 91/2003
 3. Kakvoću statističkih podataka ocjenjuje Eurostat. U tu svrhu, na zahtjev Eurostata, države članice dostavljaju podatke o metodama korištenim pri izradi statistika.
 ê 2032/2016 čl. 1. st. 5. t. (b)
 4. Za potrebe ove Uredbe, kriteriji kvalitete koji se moraju primijeniti na podatke koji se dostavljaju jesu oni navedeni u članku 12. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 223/2009.
 5. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju detaljna pravila, struktura, periodičnost i usporedivost elemenata za standardna izvješća o kvaliteti. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2.
 ê 2032/2016 čl. 1. st. 6.
 Članak 9.
 Izvješća o provedbi
 Do 31. prosinca 2020., a nakon toga svake četiri godine Komisija, nakon savjetovanja s Odborom za europski statistički sustav, Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o provedbi ove Uredbe i o budućem razvoju.
 U tom izvješću Komisija uzima u obzir relevantne informacije koje su dostavile države članice u vezi s kvalitetom dostavljenih podataka, korištenim metodama za prikupljanje podataka, potencijalnim poboljšanjima i potrebama korisnika.
 U tom se izvješću posebno:
 (a)ocjenjuju koristi za Uniju, države članice te pružatelje i korisnike statističkih informacija, dobivene statistike u odnosu na njezine troškove;
 (b)ocjenjuje kvaliteta dostavljenih podataka, upotrijebljenih metoda za prikupljanje podataka i kvalitete dobivene statistike.
 ê 2032/2016 čl. 1. st. 7.
 Članak 10.
 Izvršavanje delegiranja ovlasti
 1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
 2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 3. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina od 13. prosinca 2016. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije isteka tog petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
 3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 3. stavka 2. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
 4. Prije donošenja delegiranog akta Komisija se savjetuje sa stručnjacima koje je imenovala svaka država članica u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu od 13. travnja 2016. o boljoj izradi zakonodavstva.
 5. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
 6. Delegirani akt donesen na temelju članka 3. stavka 2. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnesu nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 8.
 Članak 11.
 Odborski postupak
 1. Komisiji pomaže Odbor za europski statistički sustav osnovan Uredbom (EZ) br. 223/2009. Taj odbor jest odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 ê
 Članak 12.
 Stavljanje izvan snage
 Uredba (EZ) br. 91/2003 stavlja se izvan snage.
 Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu X.
 ê 91/2003 (prilagođeno)
 Članak 13.
 Stupanje na snagu
 Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske Ö Unije Õ.
 Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Europski parlament
 Za Vijeće
 Predsjednik
 Predsjednik
 (1)
 COM(87) 868 PV.
 (2)
 Vidi Prilog 3. dijelu A. Zaključaka.
 (3)
 Unesena u zakonodavni program za 2017.
 (4)
 Vidi Prilog IX. ovog prijedloga.
 (5)
 SL C [...], [...], str. [...].
 (6)
 Uredba (EZ) br. 91/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o statistici željezničkog prijevoza (SL L 14, 21.1.2003., str. 1.).
 (7)
 Vidi Prilog IX.
 (8)
 Direktiva 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (SL L 164, 30.4.2014., str. 44.).
 (9)
 Direktiva 2012/34 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenog 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora (SL L 343, 14.12.2012., str. 32.).
 (10)
 Uredba (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ, Euratom) br. 1101/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o dostavi povjerljivih statističkih podataka Statističkom uredu Europskih zajednica, Uredbe Vijeća (EZ) br. 322/97 o statistici Zajednice i Odluke Vijeća 89/382/EEZ, Euratom o osnivanju Odbora za statistički program Europskih zajednica Tekst značajan za EGP (SL L 87, 31.3.2009., str. 164.).
 (11)
 SL L 123, 12.5.2016., str. 1.
 (12)
 Uredba (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 30.6.2017.
 COM(2017) 353 final
 PRILOZI
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o statistici željezničkog prijevoza (preinaka)
 PRILOG I.
 GODIŠNJA STATISTIKA O PRIJEVOZU ROBE - DETALJNO IZVJEŠĆE
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezena roba izražena u:
 –tonama,
 –tonskim kilometrima.
 Željeznički prijevoz robe izražen u:
 –vlak-kilometrima.
 Broj intermodalnih prijevoznih jedinica po:
 –broju,
 –TEU (prijevozne jedinice od 20 stopa) (za kontejnere i izmjenjive sanduke).
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svake godine
 Popis tablica s razvrstavanjem podataka u njima
 Tablica I1: prevezena roba, prema vrsti prijevoza
 Tablica I2: prevezena roba, prema vrsti robe (Prilog VI.)
 Tablica I3: prevezena roba (za prekogranični i tranzitni promet) prema zemlji ukrcaja i zemlji iskrcaja
 Tablica I4: prevezena roba, prema vrsti opasnih tvari (Prilog VII.)
 Tablica I5: prevezena roba, prema vrsti pošiljke (neobvezatno)
 Tablica I6: roba prevezena intermodalnim prijevoznim jedinicama, prema vrsti prijevoza i vrsti prijevozne jedinice
 Tablica I7: broj intermodalnih prijevoznih jedinica s teretom, prema vrsti prijevoza i vrsti prijevozne jedinice
 Tablica I8: broj intermodalnih prijevoznih jedinica bez tereta, prema vrsti prijevoza i vrsti prijevozne jedince
 Tablica I9: željeznički prijevoz robe
 Rok za dostavu podataka
 Pet mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje za tablice I1, I2 i I3
 2003.
 Prvo referentno razdoblje za tablice I4, I5, I6, I7, I8 i I9
 2004.
 Napomene
 1.
 Vrste prijevoza mogu se podijeliti na:
 –domaći,
 –prekogranični-ulazni,
 –prekogranični-izlazni,
 –provoz.
 2.
 Vrste pošiljki mogu se podijeliti na:
 –potpuno utovarene vlakove,
 –potpuno utovarene vagone,
 –drugo.
 3.
 Vrste prijevoznih jedinica mogu se podijeliti na:
 –kontejnere i izmjenjive sanduke,
 –poluprikolice (nepraćene),
 –cestovna vozila (praćena).
 4.
 Za Tablicu I3, Eurostat i države članice mogu dogovoriti kako olakšati objedinjavanje podataka koji potječu od prijevoznika drugih država članica da bi se osigurala njihova koherentnost.
 5.
 Za Tablicu I4, države članice moraju navesti koje vrste prometa, ako ih ima, nisu obuhvaćene podacima.
 6.
 Za tablice I2 do I8, tamo gdje ne postoje potpune informacije o tranzitnom prijevozu, države članice moraju u izvješću navesti sve podatke kojima raspolažu.
 _____________
 ê 2016/2032 čl. 1. st. 11. i Prilog I.
 PRILOG II.
 GODIŠNJA STATISTIKA O PRIJEVOZU PUTNIKA – DETALJNO IZVJEŠĆE
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezeni putnici izraženi u:
 –broju putnika,
 –putničkim kilometrima.
 Kretanje putničkih vlakova izraženo u:
 –vlak-kilometrima.
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svake godine
 Popis tablica s razvrstavanjem podataka u njima
 Tablica II1: prevezeni putnici prema vrsti prijevoza
 Tablica II2: međunarodni prijevoz putnika prema državi ukrcaja i državi iskrcaja
 Tablica II3: kretanje putničkih vlakova
 Rok za dostavu podataka
 Osam mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 2016.
 Napomene
 1.Vrste prijevoza mogu se podijeliti na:
 –unutarnji,
 –međunarodni.
 2.Za tablice II1 i II2 države članice moraju u izvješću dati podatke koji uključuju i informacije o prodaji karata izvan zemlje izvjestiteljice. Te se informacije mogu dobiti ili izravno od državnih tijela drugih zemalja ili međunarodnim dogovorom o kompenzaciji karata.
 _____________
 ê 91/2003
 PRILOG III.
 TROMJESEČNA STATISTIKA O PRIJEVOZU ROBE I PUTNIKA
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezena roba izražena u:
 –tonama,
 –tonskim kilometrima.
 Prevezeni putnici izraženi u:
 –broju putnika,
 –putničkim kilometrima.
 Referentno razdoblje
 Tromjesečje
 Učestalost
 Svako tromjesečje
 Popis tablica s razvrstavanjem podataka u njima
 Tablica III1: prevezena roba
 Tablica III2: prevezeni putnici
 Rok za dostavu podataka
 Tri mjeseca nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 Prvi kvartal 2004.
 Napomene
 1.
 U tablicama III1 i III2 mogu se u izvješću navesti privremeni podaci, uključujući procjene. Za Tablicu III2, države članice mogu u izvješću navesti podatke temeljene na broju prodanih karata u državi izvjestiteljici ili na nekom drugom raspoloživom izvoru.
 2.
 Ova statistika dostavlja se za prijevoznike obuhvaćene prilozima I. i II.
 _____________
 PRILOG IV.
 REGIONALNA STATISTIKA O PRIJEVOZU ROBE I PUTNIKA
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezena roba izražena u:
 –tonama.
 Prevezeni putnici izraženi u:
 –broju putnika.
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svakih pet godina
 Popis tablica s razvrstavanjem podataka u njima
 Tablica IV1: domaći prijevoz robe prema regiji ukrcaja i regiji iskrcaja (NUTS 2)
 Tablica IV2: prekogranični prijevoz robe prema regiji ukrcaja i regiji iskrcaja (NUTS 2)
 Tablica IV3: domaći prijevoz putnika prema regiji ukrcaja i regiji iskrcaja putnika (NUTS 2)
 Tablica IV4: prekogranični prijevoz putnika prema regiji ukrcaja i regiji iskrcaja (NUTS 2)
 Rok za dostavu podataka
 12 mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 2005.
 Napomene
 1.
 Ako je mjesto ukrcaja ili iskrcaja robe (tablice IV, IV2) ili putnika (tablice IV3, IV4) izvan Europskoga gospodarskoga prostora, države članice izvješćuju samo državu.
 2.
 Da bi pomogao državama članicama u pripremi ovih tablica, Eurostat dostavlja državama članicama popis UIC oznaka postaja i odgovarajuće NUTS oznake.
 3.
 Za tablice IV3 i IV4, države članice mogu u izvješću navesti podatke koji se temelje na broju prodanih karata ili nekom drugom raspoloživom izvoru.
 4.
 Ova statistika dostavlja se za prijevoznike obuhvaćene prilozima I. i II.
 _____________
 PRILOG V.
 STATISTIKA O PROMETNIM TOKOVIMA U ŽELJEZNIČKOJ MREŽI
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prijevoz robe:
 –broj vlakova.
 Prijevoz putnika:
 –broj vlakova.
 Drugo (službeni vlakovi itd.) (neobvezatno):
 –broj vlakova.
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svakih pet godina
 Popis tablica s razvrstavanjem podataka u njima
 Tablica V1: prijevoz robe, prema dijelu mreže
 Tablica V2: prijevoz putnika, prema dijelu mreže
 Tablica V3: ostalo (službeni vlakovi itd.), prema dijelu mreže (neobvezatno)
 Rok za dostavu podataka
 18 mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 2005.
 Napomene
 1.
 Države članice određuju dijelove mreže koji uključuju barem željezničku transeuropsku mrežu (TEN) na njihovom državnom području. One priopćuju Eurostatu:
 –zemljopisne koordinate i druge podatke potrebne za određivanje te kartu svakog dijela mreže kao i veze među dijelovima,
 –informacije o značajkama (uključujući kapacitete) vlakova koji voze po svakom dijelu mreže.
 2.
 Svaki dio mreže koji je dio željezničke transeuropske mreže (TEN) određuje se pomoću dodatne oznake u zapisu podatka da bi se omogućilo kvantificiranje prometa u željezničkoj transeuropskoj mreži (TEN).
 _____________
 ê 1304/2007 čl. 3. i Prilog
 PRILOG VI.
 NST 2007
 Razred
 Opis
 01
 Proizvodi poljoprivrede, lova i šumarstva, riba i riblji proizvodi
 02
 Ugljen i lignit; sirova nafta i prirodni plin
 03
 Metalne rude i ostali rudarski proizvodi, treset, uran i torij
 04
 Prehrambeni proizvodi, pića, duhan
 05
 Tkanine i tekstilni proizvodi, koža i kožni proizvodi
 06
 Drvo i proizvodi od drva i pluta (osim namještaja); artikli od slame i pletarskih materijala; drvna celuloza, papir i papirnati proizvodi; tiskani materijali i snimljeni mediji
 07
 Proizvodi od koksa i rafiniranih naftnih proizvoda
 08
 Kemikalije, kemijski proizvodi i umjetna vlakna; proizvodi od gume i plastike; nuklearno gorivo
 09
 Ostali nemetalni mineralni proizvodi
 10
 Kovine i izrađeni metalni proizvodi, osim strojeva i opreme
 11
 Strojevi i oprema d. n.; uredska oprema i računala; električni strojevi i aparati d. n.; radio, televizijska i komunikacijska oprema i aparati; medicinski, precizni i optički instrumenti; ure i satovi
 12
 Prijevozna oprema
 13
 Namještaj i ostala proizvedena roba d. n.
 14
 Sekundarne sirovine; komunalni otpad i ostali otpad
 15
 Pošta, paketne pošiljke
 16
 Oprema i materijali za prijevoz robe
 17
 Roba koja se premješta tijekom preseljenja kućanstava i poslovnih prostora;
 prtljage prevezena zasebno od putnika; motorna vozila koja se premještaju zbog popravka; ostala nekomercijalna roba d. n.
 18
 Grupirana roba: različite vrste robe koje se prevoze zajedno
 19
 Neidentificirana roba; roba koja se iz bilo kojeg razloga ne može identificirati i zbog toga ne može i odrediti skupina 01. – 16.
 20
 Ostala roba d.n.
 _____________
 ê 91/2003
 PRILOG VII.
 RAZVRSTAVANJE OPASNIH TVARI
 1.
 Eksplozivne tvari i predmeti
 2.
 Plinovi, stlačeni, ukapljeni ili pod tlakom
 3.
 Zapaljive tekućine
 4.1.
 Zapaljive krute tvari
 4.2.
 Spontano zapaljive tvari
 4.3.
 Tvari koje u doticaju s vodom stvaraju zapaljive plinove
 5.1.
 Oksidirajuće tvari
 5.2.
 Organski peroksidi
 6.1.
 Otrovne tvari
 6.2.
 Infektivne tvari
 7.
 Radioaktivne tvari
 8.
 Nagrizajuće tvari
 9.
 Razne opasne tvari i predmeti
 Napomena:
 ove su vrste određene u Pravilniku o međunarodnom prijevozu opasnih tvari željeznicom, poznatom kao RID, kako su donesene Direktivom 2008/68 (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća
 1
 .
 _____________
 ê 2032/2016 čl. 1. st. 12. i Prilog II.
 PRILOG VIII
 Tablica VIII1
 RAZINA PRIJEVOZNE AKTIVNOSTI U PRIJEVOZU ROBE
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezena roba izražena u:
 –ukupno tonama,
 –ukupno tonskim kilometrima.
 Kretanje teretnih vlakova izraženo u:
 –ukupno vlak-kilometrima.
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svake godine
 Rok za dostavu podataka
 Pet mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 2017.
 Napomene
 Samo za prijevoznike kod kojih je ukupan opseg prijevoza robe manji od 200 milijuna tonskih kilometara i manji od 500.000 tona te koji ne dostavljaju izvješće u skladu s Prilogom I. (detaljno izvješće).
 Tablica VIII2
 RAZINA PRIJEVOZNE AKTIVNOSTI U PRIJEVOZU PUTNIKA
 Popis varijabli i mjernih jedinica
 Prevezeni putnici izraženi u:
 –ukupno broju putnika,
 –ukupno putničkim kilometrima.
 Kretanje putničkih vlakova izraženo u:
 –ukupno vlak-kilometrima.
 Referentno razdoblje
 Jedna godina
 Učestalost
 Svake godine
 Rok za dostavu podataka
 Osam mjeseci nakon isteka referentnog razdoblja
 Prvo referentno razdoblje
 2017.
 Napomene
 Samo za prijevoznike kod kojih je ukupan opseg prijevoza putnika manji od 100 milijuna putničkih kilometara i koji ne dostavljaju izvješće u skladu s Prilogom II. (detaljno izvješće).
 _____________
 é
 PRILOG IX.
 Uredba stavljena izvan snage s popisom njezinih uzastopnih izmjena
 Uredba (EZ) br. 91/2003 Europskog parlamenta
 i Vijeća
 (SL L 14, 21.1.2003., str. 1.)
 Uredba Komisije (EZ) br. 1192/2003
 (SL L 167, 4.7.2003., str. 13.)
 Uredba Komisije (EZ) br. 1304/2007
 (SL L 290, 8.11.2007., str. 14.)
 Samo članak 3.
 Uredba (EZ) br. 219/2009 Europskog parlamenta
 i Vijeća
 (SL L 87, 31.3.2009., str. 109.)
 Samo točka 4.4 Priloga
 Uredba (EU) 2016/2032 Europskog parlamenta
 i Vijeća
 (SL L 317, 23.11.2016., str. 105.)
 _____________
 PRILOG X.
 korelacijska tablica
 Uredba (EZ) br. 91/2003
 Ova Uredba
 Članci 1., 2. i 3.
 Članci 1., 2. i 3.
 Članak 4. stavak 1., uvodni dio
 Članak 4. stavak (1), uvodni dio
 Članak 4. stavak (1) točka (a)
 Članak 4. stavak (1) točka (a)
 Članak 4. stavak (1) točka (c)
 Članak 4. stavak (1) točka (b)
 Članak 4. stavak (1) točka (e)
 Članak 4. stavak (1) točka (c)
 Članak 4. stavak (1) točka (f)
 Članak 4. stavak (1) točka (d)
 Članak 4. stavak (1) točka (g)
 Članak 4. stavak (1) točka (e)
 Članak 4. stavci (2), (3) i (4)
 Članak 4. (2), (3) i (4)
 Članak 4. stavak (5)
 –
 Članci 5., 6. i 7.
 Članci 5., 6. i 7.
 Članak 8. stavak (1)
 Članak 8. stavak (1)
 Članak 8. stavak (1a)
 Članak 8. stavak (2)
 Članak 8. stavak (2)
 Članak 8. stavak (3)
 Članak 8. stavak (3)
 Članak 8. stavak (4)
 Članak 8. stavak (4)
 Članak 8. stavak (5)
 Članci 9., 10. i 11.
 Članci 9., 10. i 11.
 –
 Članak 12.
 Članak 13.
 Članak 13.
 Prilog A
 Prilog I.
 Prilog C
 Prilog II.
 Prilog E
 Prilog III.
 Prilog F
 Prilog IV.
 Prilog G
 Prilog V.
 Prilog J
 Prilog VI.
 Prilog K
 Prilog VII.
 Prilog L
 Prilog VIII.
 –
 Prilog IX.
 –
 Prilog X.
 _____________
 (1)
 Direktiva 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari Tekst značajan za EGP (SL L 260, 30.9.2008., str. 13.).


type: caselaw

text:
 21.7.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 217/7
 Skarga wniesiona w dniu 26 kwietnia 2012 r. — Komisja Europejska przeciwko Republice Francuskiej
 (Sprawa C-197/12)
 2012/C 217/13
 Język postępowania: francuski
 Strony
 Strona skarżąca: Komisja Europejska (przedstawiciele: F. Dintilhac i C. Soulay, pełnomocnicy)
 Strona pozwana: Republika Francuska
 Żądania strony skarżącej
 —
 stwierdzenie, że nie uzależniając zwolnienia do podatku VAT dotyczącego transakcji, o których mowa w art. 262, II, pkt 2, 3, 6 i 7 ogólnego kodeksu podatkowego od wymogu przeznaczenia do żeglugi na pełnym morzu w odniesieniu do jednostek pływających przewożących odpłatnie pasażerów i używanych do celów handlowych, Republika Francuska uchybiła zobowiązaniom ciążącym na niej na mocy dyrektywy VAT (1), a w szczególności na mocy art. 148 pkt a), c) i d) tej dyrektywy;
 —
 obciążenie Republiki Francuskiej kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 W niniejszej skardze Komisja podnosi, że zwolnienie od podatku VAT transakcji, o których mowa w art. 262 II pkt 2, 3, 6 i 7 code général des impôts [ogólnego kodeksu podatkowego (CGI)] nie było uzależnione od wymogu przeznaczenia do żeglugi na pełnym morzu w odniesieniu do jednostek pływających przewożących odpłatnie pasażerów i używanych do celów handlowych. Ta przesłanka obejmująca przeznaczenie do żeglugi na pełnym morzu została bowiem dodana w przepisach ustawowych regulujących podatek VAT we Francji w odpowiedzi na uzasadnioną opinię skierowaną do władz krajowych przez Komisję. Jednakże dostosowanie art. 262 II pkt 2 CGI do dyrektywy VAT zostało pozbawione skuteczności w wyniku interpretacji, na którą można powołać się względem organów administracyjnych, opublikowanej po wprowadzaniu zmian w przepisach, która nie wymienia przesłanki dotyczącej przeznaczenia do żeglugi na pełnym morzu, przewidzianej jednak w ustawie.
 Zdaniem Komisji żaden z argumentów podniesionych przez stronę pozwaną w toku postępowania poprzedzającego wniesienie skargi dotyczących w szczególności zawężającej wykładni art. 148 pkt a) dyrektywy VAT oraz nadmiernie zawężającej wykładni przesłanki odnoszącej się do przeznaczenia do żeglugi na pełnym morzu, nie może uzasadniać nie zachowania przepisów wskazanej dyrektywy. Ponadto co się tyczy art. 131 dyrektywy 2006/112/WE, na który powołały się władze francuskie, nie może on uzasadniać odstępstwa od zasady ścisłej wykładni w zakresie zwolnień.
 (1) Dyrektywa Rady 2006/112/WE z dnia 28 listopada 2006 r. w sprawie wspólnego systemu podatku od wartości dodanej (Dz.U. L 347, s. 1).


text:
 COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS
 Bruxelas, 13.06.1995
 COM(95)260 final
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 que autoriza certos Estados-membros a aplicarem ou continuarem a aplicar a
 determinados óleos minerais utilizados para fins específicos reduções ou isenções do
 imposto especial de consumo em conformidade com o procedimento previsto no n° 4 do
 artigo 8* da Directiva 92/81/CEE
 (apresentada pela Comissão)
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- EXPOSTCÀO DE MOTIVOS
 Nos termos do n° 4 do artigo 8o da Directiva 92/81/CEE do Conselho , relativa à harmonização
 das estruturas do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais, o Conselho, deliberando por
 unanimidade sob proposta da Comissão, pode autorizar qualquer Estado-membro a introduzir
 isenções ou reduções do imposto especial de consumo por motivos relacionados com certas
 políticas específicas.
 As Autoridades italianas informaram a Comissão da sua intenção de continuar a aplicar uma
 redução das taxas do imposto especial sobre o consumo de gasolina no território de
 "Fhuli-Venezia Giulia". As reduções deverão ser diferenciadas segundo quatro faixas geográficas,
 em função da distância às fronteiras da Itália.
 Em conformidade com o disposto na directiva, este pedido foi notificado aos Estados-membros. A
 Comissão elaborou a presente proposta, que permitirá ao Conselho decidir se é conveniente
 conceder a autorização solicitada.
 A directiva prevê que a Comissão examine periodicamente estas isenções e reduções. Se a
 Comissão considerar que não podem ser mantidas, dado falsearem a concorrência ou o
 funcionamento do mercado interno ou ainda cm virtude da política comunitária em matéria de
 protecção do ambiente, apresentará ao Conselho as propostas adequadas. Em todo o caso, a
 Comissão apresentará ao Conselho um relatório relativo a estas isenções e reduções, o mais tardar
 até 31 de Dezembro de 1996.
 JO n° L 316 de 31 de Outubro de 1992.
 ---pagebreak--- Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 que autoriza certos Estados-membros a aplicarem ou continuarem a aplicar a determinados óleos
 minerais utilizados para fins específicos reduções ou isenções do imposto especial de consumo em
 conformidade com o procedimento previsto no n° 4 do artigo 8o da Directiva 92/8 l/CEE
 O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, v
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
 \
 Tendo em conta a Directiva 92/8 l/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à
 harmonização das estruturas do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais, e,
 nomeadamente, o n° 4 do seu artigo 8o,
 Tendo em conta a proposta da Comissão,
 Considerando que, nos termos do n° 4 do artigo 8o da Directiva 92/8 l/CEE, o Conselho,
 deliberando por unanimidade sob proposta da Comissão, pode autorizar qualquer Estado-membro
 a introduzir isenções ou reduções do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais por
 motivos relacionados com determinadas políticas específicas;
 Considerando que as Autoridades italianas informaram a Comissão da sua intenção de aplicar uma
 redução das taxas do imposto especial sobre o consumo de gasolina no território de
 "Friuli-Venezia Giulia" prevista na sua legislação fiscal, à qual deveria ser aplicado o
 procedimento estabelecido no n° 4 do artigo 8o;
 Considerando que o acordo de cooperação entre a CE e a Eslovénia, assinado em 23.3.1993, prevê
 a possibilidade de adopção de medidas de salvaguarda em caso de graves perturbações num
 determinado domínio de actividade económica ou de dificuldades susceptíveis de afectar
 seriamente a situação económica de uma região;
 Considerando que os outros Estados-membros foram informados desta notificação;
 Considerando que a Comissão e todos os Estados-membros são de opinião de que esta isenção é
 justificada por políticas especificas, que não provoca distorções da concorrência, nem entrava o
 funcionamento do mercado interno;
 Considerando que a Comissão examina regularmente as reduções e isenções, a fini de verificar se
 são compatíveis com o funcionamento do mercado interno ou com a politica comunitária em
 matéria de protecção do ambiente;
 Considerando que, nos termos do n° 6 do artigo 8o da Directiva 92/8 l/CEE, o Conselho analisará
 novamente a situação, o mais tardar até 31 de Dezembro de 1996, com base num relatório da
 Comissão,
 ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
 ---pagebreak--- Ai-tiuo Io
 Nos termos do n° 4 do artigo 8o da Directiva 92/8 l/CEE e sem prejuízo das obrigações previstas
 na Directiva 92/82/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à aproximação das taxas
 do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais , a República italiana é autorizada a
 aplicar uma redução das taxas do imposto especial sobre o consumo de gasolina no território de
 "Fhuli-Venezia Giulia", até 31 de Dezembro de 1996.
 Artigo 2o
 A República italiana é a destinatária da presente decisão.
 Feito em Bruxelas, cm Pelo Conselho
 O Presidente
 JOn°L 316 de 31.10.1992, p. 19.
 ---pagebreak--- ISSN 0257-9553
 COM(95) 260 final
 DOCUMENTOS
 PT 09 12
 N.° de catálogo : CB-CO-95-281-PT-C
 ISBN 92-77-90331-7
 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias
 L-2985 Luxemburgo


text:
C 184/2 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 13.6.98
 tante, dichas informaciones si las particularidades del manera que hagan praÂcticamente imposible o excesiva-
 proceso de fabricación de la materia prima a partir de mente difícil obtener la indemnización.
 la sustancia no permiten ninguÂn otro medio para apre-
 ciar la pureza de la materia prima. (1) DO C 174 de 8.7.1995.
 Cuando la autoridad competente exija al solicitante de
 una autorización de comercialización que facilite infor-
 maciones en virtud del punto 3 del artículo 9 de la
 Directiva 81/851/CEE, los plazos previstos en el SENTENCIA DEL TRIBUNAL
 artículo 8 de la misma Directiva seraÂn suspendidos (Sala Sexta)
 hasta que se faciliten dichas informaciones.
 de 30 de abril de 1998
 en el asunto C-230/96 (petición de decisión prejudicial
 2) El hecho de que el proceso de fabricación de un medi- planteada por la cour d'appel de Douai): Cabour SA y
 camento sea continuo o discontinuo no influye en las Nord Distribution Automobile SA contra Arnor «SOCO»
 respuestas dadas a la primera cuestión. SARL, en el que participan: Automobiles Peugeot SA y
 Automobiles CitroeÈn SA (1)
 (Competencia Ð Distribución de automóviles Ð Validez
 3) La autoridad competente no puede dispensar al solici- del contrato de concesión en exclusiva Ð Apartados 1 y 3
 tante de una autorización de comercialización de faci- del artículo 85 del Tratado CE Ð Reglamento (CEE)
 litar una información o documento previsto por el no 123/85 Ð Reglamento (CE) no 1475/95)
 artículo 5 de la Directiva 81/851/CEE, aunque resulte
 (98/C 184/02)
 praÂcticamente imposible obtener dicha información en
 un caso concreto.
 (Lengua de procedimiento: franceÂs)
 (Traducción provisional; la traducción definitiva se publi-
 4) El examen de la cuarta cuestión no ha revelado ninguÂn
 caraÂ en la «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal
 elemento que pueda afectar a la validez de los
 de Justicia»)
 puntos 3, 4 y 9 del paÂrrafo segundo del artículo 5 de
 la Directiva 81/851/CEE y de los puntos A, B y C de
 la primera parte del Anexo de la Directiva 81/852/ En el asunto C-230/96, que tiene por objeto una petición
 CEE en relación con el principio de proporcionalidad. dirigida al Tribunal de Justicia de las Comunidades
 Europeas, con arreglo al artículo 177 del Tratado CE, por
 la cour d'appel de Douai (Francia), destinada a obtener, en
 el litigio pendiente ante dicho órgano jurisdiccional entre
 5) El examen de la quinta cuestión no ha revelado ninguÂn Cabour SA y Nord Distribution Automobile SA por un
 elemento que pueda afectar a la validez de las Directi- lado, y Arnor «SOCO» SARL, por otro, en el que partici-
 vas 81/851/CEE y 81/852/CEE en relación con los pan: Automobiles Peugeot SA y Automobiles CitroeÈn SA,
 artículos 30 a 36 del Tratado CE. una decisión prejudicial sobre la interpretación del
 apartado 1 del artículo 85 del Tratado CE, así como de
 determinadas disposiciones de los Reglamentos (CEE)
 6) El artículo 40 de la Directiva 81/851/CEE debe inter- no 123/85 de la Comisión, de 12 de diciembre de 1984,
 pretarse en el sentido de que una petición de informa- relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 85 del
 ciones complementarias, basada en el punto 3 del Tratado CEE a determinadas categorías de acuerdos de
 artículo 9 de esta Directiva, no debe ser motivada. distribución y de servicio de venta y de posventa de
 vehículos automóviles (DO L 15 de 18.1.1985, p. 16; EE
 08/02, p. 150), y (CE) no 1475/95 de la Comisión, de 28
 7) Un Estado miembro estaÂ obligado a reparar los perjui- de junio de 1995 (DO L 145 de 29.6.1995, p. 25), el Tri-
 cios causados al solicitante de una autorización de bunal de Justicia (Sala Sexta), integrado por los Sres.: H.
 comercialización por peticiones de información y exi- Ragnemalm, Presidente de Sala; R. Schintgen (Ponente),
 gencias que infringen las Directivas 81/851/CEE y 81/ G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn y G. Hirsch, Jueces; Abo-
 852/CEE, cuando la norma de Derecho comunitario gado General: Sr. G. Tesauro; Secretaria: Sra. D. Louter-
 infringida tiene por objeto conferir derechos a los par- man-Hubeau, administradora principal; ha dictado el 30
 ticulares, la violación es suficientemente caracterizada de abril de 1998 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 y existe una relación de causalidad directa entre dicha
 violación y el perjuicio sufrido por los particulares. Sin 1) Las letras a) y b) del punto 1 del apartado 2 del
 perjuicio de ello, incumbe al Estado, en el marco del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 123/85 de la
 Derecho nacional en materia de responsabilidad, repa- Comisión, de 12 de diciembre de 1984, relativo a la
 rar las consecuencias del perjuicio causado por una aplicación del apartado 3 del artículo 85 del
 violación del Derecho comunitario que le es impu- Tratado CEE a determinadas categorías de acuerdos
 table, entendieÂndose que las condiciones fijadas por la de distribución y de servicio de venta y de posventa de
 legislación nacional aplicable no pueden ser menos vehículos automóviles, debe interpretarse en el sentido
 favorables que las referentes a reclamación semejantes de que la exención concedida por el Reglamento se
 de naturaleza interna y no pueden articularse de aplica a una claÂusula de un contrato de concesión en
 ---pagebreak--- 13.6.98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 184/3
 exclusiva que se limite a establecer que, para liberarse SENTENCIA DEL TRIBUNAL
 de sus respectivas obligaciones de no competencia, las (Sala Sexta)
 partes pueden alegar justificaciones objetivas, sin pre-
 cisar en queÂ pueden consistir eÂstas. de 30 de abril de 1998
 en el asunto C-24/97: Comisión de las Comunidades
 El punto 3 del artículo 3 y el apartado 2 del artículo 5 Europeas contra RepuÂblica Federal de Alemania (1)
 del Reglamento no 123/85 deben interpretarse en el
 sentido de que la exención concedida por el Regla- (Incumplimiento de Estado Ð Derecho de estancia Ð
 mento no se aplica a una claÂusula contractual que, a Obligación de estar en posesión de documentos de identi-
 menos que existan justificaciones objetivas, prohíbe al dad Ð Sanciones)
 distribuidor vender vehículos nuevos de cualquier otra (98/C 184/03)
 marca, incluso en instalaciones comerciales distintas
 de aquellas en las que se ofertan los productos con- (Lengua de procedimiento: alemaÂn)
 tractuales.
 (Traducción provisional; la traducción definitiva se publi-
 Por consiguiente, el punto 3 del apartado 1 del caraÂ en la «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal
 artículo 4 y los puntos 2 y 3 del apartado 2 del de Justicia»)
 artículo 5 del Reglamento no 123/85 deben interpre-
 tarse en el sentido de que la exención concedida por el En el asunto C-24/97, Comisión de las Comunidades
 Reglamento se aplica a una claÂusula contractual que Europeas (Agentes: Sres. Peter Hillenkamp y Pieter Jan
 impone al distribuidor un objetivo determinado de Kuijper), contra RepuÂblica Federal de Alemania (Agente:
 ventas y que establece sanciones que pueden llegar a la Sr. Ernst Röder), que tiene por objeto que se declare que
 resolución del contrato, en el supuesto de que no se la RepuÂblica Federal de Alemania ha incumplido las obli-
 alcance ese objetivo, siempre que, no obstante, la fija- gaciones que le incumben en virtud de los artículos 48, 52
 ción del objetivo de ventas exprese una mera obliga- y 59 del Tratado CE, así como del apartado 1 del
 ción de medios. artículo 4 de la Directiva 68/360/CEE del Consejo, de 15
 de octubre de 1968, sobre supresión de restricciones al
 2) El punto 3 del artículo 3 y el apartado 2 del artículo 5 desplazamiento y a la estancia de los trabajadores de los
 del Reglamento (CE) no 1475/95 de la Comisión, de Estados miembros y de sus familias dentro de la Comuni-
 28 de junio de 1995, relativo a la aplicación del dad (DO L 257 de 19.10.1968, p. 13; EE 05/01, p. 88), y
 apartado 3 del artículo 85 del Tratado a determinadas del apartado 1 del artículo 4 de la Directiva 73/148/CEE
 categorías de acuerdos de distribución y de servicio de del Consejo, de 21 de mayo de 1973, relativa a la supre-
 venta y de posventa de vehículos automóviles, deben sión de las restricciones al desplazamiento y a la estancia,
 interpretarse en el sentido de que la exención conce- dentro de la Comunidad, de los nacionales de los Estados
 dida por el Reglamento no se aplica a una claÂusula miembros en materia de establecimiento y de prestación
 contractual que, a menos que existan justificaciones de servicios (DO L 172 de 28.6.1973, p. 14; EE 06/01,
 objetivas, prohíbe al distribuidor vender vehículos nue- p. 132), al dispensar a los nacionales de los demaÂs Estados
 vos de otras marcas, incluso en locales comerciales dis- miembros que se encuentran en territorio alemaÂn un trato
 tintos de aquellos en los que se ofertan los productos completamente distinto, en lo relativo al grado de culpabi-
 contractuales. lidad y a las multas que pueden imponerse, del que aplica
 a sus propios nacionales cuando incumplen de una forma
 El punto 3 del apartado 1 del artículo 4 y los
 comparable su obligación de estar en posesión de una tar-
 apartados 2 y 3 del artículo 5 del Reglamento no 1475/
 jeta de identidad vaÂlida, el Tribunal de Justicia (Sala
 95 deben interpretarse en el sentido de que la exención
 Sexta), integrado por los Sres.: H. Ragnemalm (Ponente),
 concedida por el Reglamento se aplica a una claÂusula
 Presidente de Sala; G. F. Mancini, J. L. Murray, G. Hirsch
 contractual que impone al distribuidor un objetivo
 y K. M. Ioannou, Jueces; Abogado General: Sr. F. G.
 determinado de ventas y que establece sanciones que
 Jacobs; Secretario: Sr. R. Grass; ha dictado el 30 de abril
 pueden llegar a la resolución del contrato en el su-
 de 1998 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 puesto de que no se alcance ese objetivo, siempre que,
 no obstante, la fijación del objetivo de ventas exprese
 1) Se declare que la RepuÂblica Federal de Alemania ha
 una mera obligación de medios y que dicho objetivo se
 incumplido las obligaciones que le incumben en virtud
 fije de comuÂn acuerdo entre las partes o, en caso de
 de los artículos 48, 52 y 59 del Tratado CE, así como
 desacuerdo, por un perito independiente.
 del artículo 4 de la Directiva 68/360/CEE del Consejo,
 3) La prohibición establecida por el apartado 1 del de 15 de octubre de 1968, sobre supresión de restric-
 artículo 85 del Tratado se aplica a las claÂusulas de un ciones al desplazamiento y a la estancia de los trabaja-
 contrato de concesión de automóviles en el supuesto dores de los Estados miembros y de sus familias dentro
 de que eÂstas no esteÂn comprendidas en la exención por de la Comunidad, y del artículo 4 de la Directiva 73/
 categoría, si, teniendo en cuenta el contexto econó- 148/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1973, rela-
 mico y jurídico, esas claÂusulas tienen por objeto o por tiva a la supresión de las restricciones al desplaza-
 efecto restringir de manera sensible la competencia miento y a la estancia, dentro de la Comunidad, de los
 dentro del mercado comuÂn y si pueden afectar al nacionales de los Estados miembros en materia de
 comercio entre los Estados miembros. establecimiento y de prestación de servicios, al dispen-
 sar a los nacionales de los demaÂs Estados miembros
 (1) DO C 269 de 14.9.1996. que se encuentran en territorio alemaÂn un trato com-
 pletamente distinto, en lo relativo al grado de culpabi-
 lidad y a las multas que pueden imponerse, del que


text:
 18.4.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 136/31
 Wyrok Sądu z dnia 3 marca 2016 r. – Hiszpania/Komisja
 (Sprawa T-675/14) (1)
 ((EFOGR - Sekcja Gwarancji - EFRG i EFRROW - Wydatki wyłączone z finansowania - Wydatki poniesione przez Hiszpanię - Ryczałtowe korekty finansowe - Jednorazowe korekty finansowe - Objęcie korektą finansową okresu po powiadomieniu przewidzianym w art. 11 ust. 1 rozporządzenia (WE) nr 885/2006))
 (2016/C 136/44)
 Język postępowania: hiszpański
 Strony
 Strona skarżąca: Królestwo Hiszpanii (przedstawiciel: M.J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)
 Strona pozwana: Komisja Europejska (przedstawiciele: I. Galindo Martín i D. Triantafyllou, pełnomocnicy)
 Interwenienci popierający stronę skarżącą: Republika Łotewska (przedstawiciele: I. Kalniņš i D. Pelše, pełnomocnicy)
 Przedmiot
 Żądanie stwierdzenia nieważności decyzji wykonawczej Komisji 2014/458/UE z dnia 9 lipca 2014 r. wyłączającej z finansowania Unii Europejskiej niektóre wydatki poniesione przez państwa członkowskie z tytułu Sekcji Gwarancji Europejskiego Funduszu Orientacji i Gwarancji Rolnej (EFOGR), Europejskiego Funduszu Rolniczego Gwarancji (EFRG) oraz Europejskiego Funduszu Rolnego na rzecz Rozwoju Obszarów Wiejskich (EFRROW) (Dz.U. L 205, s. 62) w zakresie, w jakim dotyczy ona wydatków poniesionych przez Królestwo Hiszpanii w kwocie 2 713 208,07 EUR.
 Sentencja
 1)
 Skarga zostaje oddalona.
 2)
 Królestwo Hiszpanii pokrywa własne koszty oraz koszty poniesione przez Komisję Europejską.
 3)
 Republika Łotewska pokrywa własne koszty.
 (1) Dz.U. C 388 z 3.11.2014.