text:
 Важна правна забележка
 |
 22005D0130
 Официален вестник n° L 014 , 19/01/2006 стр. 0016 - 0017
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 130/2005от 21 октомври 2005 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към Споразумението е изменено с Решение No 109/2005 [1] на Съвместния комитет на ЕИП.(2) Регламент (ЕО) No 521/2005 на Комисията от 1 април 2005 г. относно постоянното разрешаване на добавка и временното разрешаване на нови употреби на някои добавки, които вече са разрешени в храни за животни [2], следва да бъде включен в Споразумението.(3) Регламент (ЕО) No 600/2005 на Комисията от 18 април 2005 г. относно ново разрешение за употребата на коксидиостат като добавка в храните за животни за срок от 10 години, временно разрешение за употребата на една добавка и безсрочно разрешение за употребата на някои добавки в храните за животни [3], следва да бъде включен в Споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 1щщз (Регламент (ЕО) No 378/2005 на Комисията) от глава II от приложение I към регламента се вписват следните точки:"1щщи. 32005 R 0521: Регламент (ЕО) No 521/2005 на Комисията от 1 април 2005 г. относно постоянното разрешаване на добавка и временното разрешаване на нови употреби на някои добавки, които вече са разрешени в храни за животни (ОВ L 84, 2.4.2005 г., стр. 3).1щщй. 32005 R 0600: Регламент (ЕО) No 600/2005 на Комисията от 18 април 2005 г. относно ново разрешение за употребата на коксидиостат като добавка в храните за животни за срок от 10 години, временно разрешение за употребата на една добавка и безсрочно разрешение за употребата на някои добавки в храните за животни (ОВ L 99, 19.4.2005 г., стр. 5)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 521/2005 и No 600/2005 на исландски и на норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 22 октомври 2005 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 21 октомври 2005 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателHSH Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 339, 22.12.2005 г., стр. 4.[2] ОВ L 84, 2.4..2005 г., стр. 3.[3] ОВ L 99, 19.4.2005 г., стр. 5.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: other

text:
Kemikalieförordning 675/1993 - Ursprungliga författningar - FINLEX ®
 Du är här: Finlex › Lagstiftning › Ursprungliga författningar › 1993 › 675/1993
 På föredragning av social- och hälsovårdsministern stadgas med stöd av kemikalielagen av den 14 augusti 1989 (744/89):
 I denna förordning stadgas om tillämpning av kemikalielagen
 1) på förfarandet vid anmälan om nya ämnen,
 2) på bedömning av nya ämnens hälso- och miljörisker,
 3) på klassificering och märkning av farliga kemikalier (ämnen och preparat) och på emballage för dessa, samt
 4) på skyldigheten att lämna uppgifter och på kemikalieregistret.
 Denna förordning tillämpas inte på följande bruksfärdiga preparat som är avsedda för den slutliga användaren:
 1) läkemedelspreparat som är avsedda för människor eller djur,
 2) kosmetiska preparat,
 3) livsmedel,
 4) alkoholdrycker,
 5) fodermedel,
 6) radioaktiva ämnen och,
 7) i fråga om kraven i 4, 5 och 15-19 §§, skjutförnödenheter och explosiva ämnen som introduceras på marknaden i syfte att med hjälp av dem åstadkomma en explosion eller ett pyrotekniskt fenomen.
 Förordningen tillämpas inte heller på avfall.
 1) ämnen kemiska grundämnen och kemiska föreningar av dessa, inklusive sådana tillsatsämnen som behövs för bevarande av ämnets stabilitet och de orenheter som beror på produktionsprocessen; som en del av ämnet betraktas dock inte sådana lösningsmedel som kan separeras utan att det inverkar på ämnets stabilitet eller ändrar ämnets sammansättning,
 2) preparat blandningar av två eller flera ämnen,
 3) polymerer avses ämnen vars molekyler består av serier av en eller flera merer (med mer avses en sådan del av en polymermolekyl som bildats av en monomermolekyl); den största delen av polymermolekylerna bestå av minst tre merer som är kovalent bundna till en annan mer eller molekylgrupp; av polymerens massa skall den största delen bestå av molekyler av sinsemellan olika vikt, och polymermolekylerna skall vara fördelade på flera molmassaklasser så att skillnaderna mellan molmassorna huvudsakligen består av skillnader i antalet merer,
 4) anmälan sådana i EG-rådets direktiv om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (67/548/EEG) nämnda handlingar som gäller ett nytt ämne och som företetts för behöriga myndigheter hos parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) och som,
 a) i fråga om ett nytt ämne som framställts inom EES-avtalets avtalsparters områden för att antingen som sådant eller som en del av ett preparat introduceras på marknaden, lämnats av ämnets tillverkare, eller
 b) i fråga om ett nytt ämne som framställts utanför EES-avtalets avtalsparters områden för att antingen som sådant eller som en del av ett preparat introduceras på marknaden, lämnats av den verksamhetsidkare som introducerar ämnet på marknaden eller av den verksamhetsidkare som ämnets tillverkare har utsett till sin enda representant som gör anmälan om ämnet,
 5) anmälare en verksamhetsidkare som avses i 4 punkten och som gör anmälan; anmälan benämns beroende på mängden av det ämne som anmäls antingen egentlig eller reducerad anmälan,
 6) introduktion på marknaden att något görs tillgängligt för tredje parter; även import till Europeiska ekonomiska samarbetsområdets tullområde är introduktion på marknaden,
 7) vetenskaplig forskning och utvecklingsverksamhet vetenskapliga prov, analyser och kemiska undersökningar som utförts under kontrollerade förhållanden, inklusive bestämning av ämnens egenskaper, beteende och effekt samt sådana vetenskapliga undersökningar som har samband med produktutveckling,
 8) produktiv forskning och utvecklingsverksamhet verksamhet som har samband med produktutveckling och under vilken lämpligheten av ett ämne testas genom produktionsförsök eller i en provningsanstalt,
 9) förteckning över ämnen i kommersiellt bruk (EINECS, European Inventory of Existing Commercial Chemical Substances) en förteckning över de ämnen som anses ha funnits på marknaden inom Europeiska gemenskaperna den 18 september 1981.
 Gruppering av farliga kemikalier
 Farliga kemikalier (ämnen och preparat) som avses i 11 § kemikalielagen grupperas enligt följande:
 1) explosiva kemikalier: ämnen och preparat i fast eller flytande tillstånd eller i form av pasta eller gel, vilka utan syre utifrån kan ge upphov till en reaktion vid vilken värme frigörs och gaser snabbt bildas, och vilka under bestämda testförhållanden exploderar när de upphettas i ett delvis slutet rum eller av någon annan orsak,
 2) oxiderande kemikalier: ämnen och preparat som tillsammans med andra, särskilt med antändliga ämnen, kan orsaka en reaktion som kraftigt frigör värme,
 3) ytterst brandfarliga kemikalier: ämnen och preparat i flytande tillstånd som har en mycket låg flampunkt och låg kokpunkt samt gasformiga ämnen och preparat som bildar en antändlig blandning vid kontakt med luft i omgivningens temperatur och tryck,
 4) mycket brandfarliga kemikalier:
 a) ämnen och preparat som kan bli upphettade och självantändas i luft i omgivningens temperatur utan energitillförsel,
 b) ämnen och preparat i fast tillstånd som omedelbart kan antändas efter kortvarig kontakt med antändningskällan och fortsätter att brinna efter att antändningskällan har avlägsnats,
 c) ämnen och preparat i flytande tillstånd som har en mycket låg flampunkt, eller
 d) ämnen och preparat som under inverkan av vatten eller fuktig luft bildar farliga mängder lättantändliga gaser,
 5) brandfarliga kemikalier: ämnen och preparat i flytande tillstånd som har en låg flampunkt,
 6) mycket giftiga kemikalier: ämnen och preparat som i mycket små doser vid inandning, vid förtäring eller via huden leder till döden eller direkt eller långvarigt men för hälsan,
 7) giftiga kemikalier: ämnen och preparat som i små doser vid inandning, vid förtäring eller via huden leder till döden eller direkt eller långvarigt men för hälsan,
 8) hälsoskadliga kemikalier: ämnen och preparat som vid inandning, vid förtäring eller via huden kan orsaka dödsfall eller direkt eller långvarigt men för hälsan,
 9) frätande kemikalier: ämnen och preparat som kan förstöra levande vävnader vid kontakt med dem,
 10) irriterande kemikalier: ämnen och preparat som inte är frätande men som kan orsaka inflammation vid direkt, långvarig eller upprepad kontakt med hud eller slemhinnor,
 11) allergena kemikalier: ämnen och preparat som vid inandning eller via huden kan orsaka allergi så att samma ämne eller preparat vid ny exponering orsakar skadeverkningar som är typiska för detta,
 12) cancerframkallande kemikalier: ämnen och preparat som vid inandning, vid förtäring eller via huden kan orsaka cancer eller öka förekomsten därav,
 13) kemikalier som kan orsaka genetiska skador: ämnen och preparat som vid inandning, vid förtäring eller via huden kan orsaka ärftliga genetiska skador eller öka förekomsten därav,
 14) kemikalier som är farliga för fortplantningen (reproduktionsstörande): ämnen och preparat som vid inandning, vid förtäring eller via huden kan orsaka icke-ärftliga skadeverkningar eller öka förekomsten av dessa hos avkomman eller försvaga mäns eller kvinnors fortplantningsfunktioner eller fortplantningsförmåga, samt
 15) miljöfarliga kemikalier: ämnen och preparat som i miljön kan orsaka direkt eller fördröjd fara för miljön eller för någon del av den.
 De kemikalier som avses i 1 mom. 1-5 punkten är brand- och explosionsfarliga, de som avses i 6-14 punkten är hälsofarliga samt de som avses i 15 punkten är miljöfarliga.
 Testning och bedömning av egenskaper
 Kemikalietestning som avses i denna förordning skall utföras enligt allmänt godkända testmetoder på det sätt som bestäms närmare genom social- och hälsovårdsministeriets beslut. Laboratorietesten skall utföras med iakttagande av god laboratoriepraxis enligt 57 § kemikalielagen.
 När det om ett ämne som är i bruk finns uppgifter som skaffats genom andra testmetoder än de som avses ovan, skall verksamhetsidkaren besluta om kemikalien kan klassificeras och märkas på grundval av dessa uppgifter.
 Social- och hälsovårdsministeriet kan efter att ha hört miljöministeriet och arbetsministeriet meddela anvisningar om förfarandet vid bedömning av ett nytt ämnes hälso- och miljörisker.
 Tillverkaren, importören, distributören eller någon annan verksamhetsidkare som svarar för att en kemikalie introduceras på marknaden eller överlåts för ibruktagande skall klassificera kemikalien enligt de grupper som anges i 3 § och märka dess emballage i enlighet med denna förordning.
 En kemikalie som nämns i den förteckning (ämnesförteckning) som avses i 11 § 4 mom. kemikalielagen klassificeras och dess emballage märks på det sätt som bestäms i förteckningen.
 Vid klassificeringen av ett ämne beaktas orenheter, om deras koncentrationer överstiger de koncentrationsgränser som anges i social- och hälsovårdsministeriets beslut om grunderna för klassificering samt märkning av kemikalier eller i ämnesförteckningen.
 Tillverkaren, importören och distributören skall i fråga om ett farligt ämne som ingår i förteckningen över ämnen i kommersiellt bruk och som inte är nämnt i den ämnesförteckning som avses i 5 §, utreda de väsentliga uppgifter som finns tillgängliga om ämnets egenskaper. På grundval av dessa uppgifter skall kemikalierna förpackas och märkas i enlighet med denna förordning.
 Tillverkarens, importörens eller distributörens påskrifter som avses i 1 mom. gäller tills något annat bestäms i ämnesförteckningen.
 Anmälaren skall i den anmälan som avses i 20 § kemikalielagen lämna
 1) de tekniska dokument som behövs för bedömning av den fara som ämnet orsakar,
 2) en utredning om de olägenheter som är förknippade med möjliga användningssätt för ämnet,
 3) ett förslag till klassificering och märkning av ämnet,
 4) ett förslag till ett skyddsinformationsblad för det farliga ämnet,
 5) identifikationsuppgifter om anmälaren, samt
 6) sådana andra uppgifter som social- och hälsovårdsministeriets beslut förutsätter.
 Social- och hälsovårdsministeriet meddelar närmare föreskrifter om anmälningsförfarandet samt om de tekniska dokument som hör till en anmälan och om det detaljerade innehållet i en anmälan utgående från ämnets tillverknings- och importmängder.
 Om det har gått minst 10 år sedan den första anmälan om ett nytt ämne gjordes, lämnas endast uppgifter om identifiering och användning av ämnet samt om säkerhetsåtgärderna i samband med användningen på det sätt som bestäms genom social- och hälsovårdsministeriets beslut.
 Introduktion på marknaden av ett anmält ämne
 Ett ämne för vilket gjorts en egentlig anmälan kan introduceras på marknaden tidigast 60 dagar efter att social- och hälsovårdsministeriet har fått de uppgifter och undersökningar som förordningen förutsätter, om inte ministeriet uppger något annat. Om den anmälan som lämnats är bristfällig, kan ämnet introduceras på marknaden 60 dagar efter att social- och hälsovårdsministeriet har fått en anmälan som kompletterats enligt kraven i denna förordning.
 Ett ämne för vilket gjorts en reducerad anmälan kan introduceras på marknaden tidigast 30 dagar efter att social- och hälsovårdsministeriet har fått de uppgifter och undersökningar som anges i denna förordning, om inte ministeriet meddelar något annat. Om den anmälan som lämnats är bristfällig, kan ämnet introduceras på marknaden 30 dagar efter att social- och hälsovårdsministeriet har fått en anmälan som kompletterats enligt kraven i denna förordning. Om anmälaren likväl blivit underrättad om att anmälan uppfyller kraven i förordningen, kan ämnet introduceras på marknaden tidigast 15 dagar efter att social- och hälsovårdsmisteriet mottagit anmälan.
 Anmälan enligt 20 § kemikalielagen behöver inte göras om följande ämnen:
 1) ämnen som nämns i förteckningen över ämnen i kommersiellt bruk,
 2) tillsatsämnen för fodermedel och sådana ämnen som endast används i fodermedel,
 3) ämnen som endast används som tillsatsämnen för livsmedel och ämnen som endast används som kryddor för livsmedel,
 4) aktiva ämnen i de fall då de endast används i läkemedel; till dessa ämnen hör dock inte kemiska mellanprodukter, eller
 5) ämnen som endast används inom vissa användningsområden för produkter och i fråga om vilka de övriga förfarandena vid anmälan eller godkännande och kraven på att lämna uppgifter motsvarar kraven i denna förordning.
 Social- och hälsovårdsministeriet meddelar detaljerade föreskrifter om tillämpning av anmälningsskyldigheten på ämnen som avses i 1 mom. 5 punkten, på polymerer, på små mängder av ämnen, på vetenskaplig forskning och utvecklingsverksamhet samt på produktiv forskning och utvecklingsverksamhet.
 Anmälaren skall skriftligen till social- och hälsovårdsministeriet anmäla
 1) förändringar i de årliga mängderna eller totalmängderna av ett ämne som introducerats på marknaden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller, om anmälaren är enda representant för ett ämne som har tillverkats utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, förändringar i de mängder av ämnet som anmälaren eller någon annan introducerat på marknaden,
 2) sådana nya uppgifter om ämnets hälso- och miljöeffekter som anmälaren skäligen kan förmodas känna till,
 3) sådana nya användningssyften som anmälaren skälkigen kan förmodas känna till,
 4) förändringar i ämnets sammansättning samt
 5) förändringar som gäller anmälarens ställning som tillverkare eller importör.
 Om ett ämne tillverkas utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och tillverkarens enda representant tidigare har gjort anmälan om ämnet, skall en annan importör som med stöd av samma anmälan importerar ämnet lämna aktuella uppgifter till tillverkarens enda representant om de mängder av ämnet som importören introducerat på marknaden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
 Hänvisning till en anmälan
 Anmälaren behöver inte lämna uppgifter om ämnets fysikaliska och kemiska egenskaper eller om dess hälso- och miljöeffekter, om han kan visa att det ämne som han anmäler, i fråga om renhetsgrad och orenheter är detsamma som ett tidigare anmält ämne.
 Den som gör en ny anmälan om ämnen skall av den första anmälaren inhämta ett skriftligt samtycke till att uppgifterna används.
 Genom social- och hälsovårdsministeriets beslut bestäms närmare om hänvisning till en anmälan samt om undvikande av upprepning av sådana test på försöksdjur som förutsätts för anmälan och om förfaringssätten i samband därmed.
 Social- och hälsovårdsministeriet skall inom 60 dagar från mottagandet av en egentlig anmälan och inom 30 dagar från mottagandet av en reducerad anmälan besluta om anmälan uppfyller kraven. Om anmälan är bristfällig, skall ministeriet klargöra för anmälaren vilka uppgifter som behövs för komplettering av anmälan. Om anmälan uppfyller kraven, skall ministeriet inom samma tid lämna anmälaren uppgift om anmälningens officiella nummer.
 Social- och hälsovårdsministeriet begär vid behov utlåtande av vatten- och miljöstyrelsen om det nya ämnets miljöeffekter, av tekniska kontrollcentralen om ämnets brand- och explosionsfarlighet samt av arbetsministeriet om de arbetarskyddsåtgärder som föreslås i anmälan.
 Social- och hälsovårdsministeriet samt de myndigheter som avger utlåtanden bedömer inom sina egna verksamhetsområden de risker som det nya ämnet orsakar. Om en myndighet som nämns i 2 mom. förutsätter att ytterligare undersökningar utförs, skall myndigheten rekommendera en testmetod. Dessutom skall myndigheten vid behov rekommendera åtgärder genom vilka de risker kan minskas som introduktionen av ämnet på marknaden medför för hälsan och miljön. De risker som ett nytt ämne medför bör på grundval av nya rön vid behov bedömas på nytt.
 Social- och hälsovårdsministeriet publicerar årligen en förteckning över de nya ämnen om vilka anmälan gjorts till Europeiska ekonomiska samarbetsområdets behöriga myndigheter (förteckning över anmälda ämnen). I sin publikation kan social- och hälsovårdsministeriet hänvisa till Europeiska ekonomiska gemenskapens motsvarande förteckning.
 Anmälaren skall nämna särskilt de uppgifter som han betraktar som affärs- och yrkeshemligheter och som han önskar att skall hållas hemliga för andra än de myndigheter som deltar i behandlingen av anmälan. Anmälaren skall motivera sin ståndpunkt.
 Social- och hälsovårdsministeriet beslutar vilka uppgifter som skall hemlighållas.
 Följande uppgifter hemlighålls dock inte:
 b) säkerhetsåtgärder vid plötsliga läckage, samt
 Om anmälaren, tillverkaren eller importören själv offentliggör uppgifter som tidigare hållits hemliga, skall social- och hälsovårdsministeriet underrättas om detta.
 Tystnadsplikt och undantag från den i vissa fall
 Ämnen som införts i förteckningen över anmälda ämnen och som inte klassificerats som farliga enligt denna förordning, kan hållas i förteckningen under sitt handelsnamn i högst tre år. Social- och hälsovårdsministeriet kan besluta att ett ämne kan hållas i förteckningen under sitt handelsnamn under längre tid än tre år, om publiceringen av det kemiska namnet enligt IUPAC-nomenklaturen (International Union of Pure and Applied Chemistry) kunde röja anmälarens affärs- eller yrkeshemlighet.
 Social- och hälsovårdsministeriet kan hålla farliga ämnen i förteckningen enbart under deras handelsnamn tills de tas in i ämnesförteckningen.
 I samtliga fall kan de uppgifter som skall hemlighållas röjas för de myndigheter som enligt 12 § behandlar anmälan samt för de myndigheter och organ som avses i 49 a § och 59 § 2 mom. kemikalielagen. Myndigheterna skall hemlighålla de uppgifter för vilkas del social- och hälsovårdsministeriet godkänt att de hemlighålls.
 Farliga kemikalier får inte introduceras på marknaden eller överlåtas för ibruktagande, om inte deras emballage uppfyller följande krav:
 1) emballaget skall vara så utformat och tillverkat att dess innehåll inte kan läcka ut,
 2) emballaget och förslutningen skall vara av sådant material att innehållet inte inverkar menligt på dem och att de inte bildar farliga föreningar med innehållet,
 3) emballaget och förslutningen skall vara starka och hållbara för säkerställande av att de inte lossnar och att de motstår sådan belastning och påfrestning som uppstår vid normal hantering,
 4) ett emballage som kan tillslutas på nytt skall utformas och tillverkas så att emballaget upprepade gånger kan tillslutas utan att innehållet läcker ut,
 5) ett emballage som innehåller sådana för minutförsäljning avsedda kemikalier som bestäms genom social- och hälsovårdsministeriets beslut skall ha en barnsäker förslutare (säkerhetsförslutare) och en varningssymbol för synskadade enligt vad som bestäms genom social- och hälsovårdsministeriets beslut, samt
 6) ett emballage som innehåller en farlig kemikalie får inte bjudas ut eller säljas till en konsument, om det har sådan form eller är så dekorerat att det kunde locka eller väcka intresse hos barn eller att det kunde vilseleda den som använder kemikalien eller om det ser lika ut eller är lika utformat som emballaget till ett livsmedel eller någon annan produkt som är avsedd för förtäring eller som emballaget till djurmat, läkemedelspreparat eller kosmetiska preparat.
 En farlig kemikalie får inte introduceras på marknaden eller överlåtas för ibruktagande, om inte påskrifterna på dess emballage uppfyller de krav som anges i 2 och 3 mom.
 Följande påskrifter skall göras på emballaget på ett tydligt och hållbart sätt:
 1) preparatets handelsnamn eller annan benämning; i fråga om ett ämne antecknas på emballaget det ämnesnamn som nämns i ämnesförteckningen, och om ämnet inte är nämnt i ämnesförteckningen, uppges namnet enligt internationellt godkänd nomenklatur,
 2) namn, adress och telefonnummer för den verksamhetsidkare som svarar för att kemikalien introduceras på marknaden eller överlåts för ibruktagande,
 3) de farliga ämnen som ingår i preparatet, på det sätt som bestäms genom social- och hälsovårdsministeriets beslut,
 4) varningssymboler och deras namn,
 5) de standardfraser som anger fara (R-fraser),
 6) de standardfraser som anger skyddsåtgärder (S-fraser),
 7) ämnets EEG-nummer, med vilket avses den beteckning som inom Europeiska ekonomiska gemenskapen används för ämnet och som ges i ämnesförteckningen, om ämnet givits ett sådant i ämnesförteckningen eller i förteckningen över ämnen i kommersiellt bruk; dessutom skall orden ''ETY-merkintä, EEG-märkning'' ingå i märkningen av emballaget till ämnen som nämns i ämnesförteckningen; förpliktelsen gäller dock inte märkningen av preparat,
 8) innehållets mängd (massa eller volym) i fråga om ett preparat som är avsett för minutförsäljning, samt
 9) andra påskrifter som en säker användning av kemikalien förutsätter i enlighet med vad som bestäms genom social- och hälsovårdsministeriets beslut.
 På emballaget till en kemikalie som avses i denna förordning får inte finnas omnämnandet ''giftfri'', ''oskadlig'' eller något annat påstående om att kemikalien inte är farlig.
 Det är förbjudet att göra reklam för ett ämne som klassificerats som farligt, om inte reklamen innehåller uppgifter om ämnets farlighet på det sätt som farlighet definieras i 3 §.
 En verksamhetsidkare som svarar för att en kemikalie som avses i 17 § 3 mom. kemikalielagen introduceras på marknaden eller överlåts för ibruktagande skall första gången kemikalien överlåts ge mottagaren av kemikalien ett skyddsinformationsblad.
 Skyddsinformationsbladet skall innehålla följande rubriker och uppgifter enligt dem:
 1) identifieringsuppgifter om kemikalie och verksamhetsidkare,
 2) kemikaliens sammansättning och uppgifter om beståndsdelar,
 3) beskrivning av farliga egenskaper,
 4) anvisningar för första hjälp,
 5) anvisningar i händelse av eldsvåda,
 6) anvisningar för förhindrande av utsläpp,
 7) hantering och lagring,
 8) förhindrande av exponering samt personlig skyddsutrustning,
 9) fysikaliska och kemiska egenskaper,
 10) stabilitet och reaktivitet,
 11) uppgifter som rör inverkan på hälsan,
 12) uppgifter om kemikaliens farlighet för miljön,
 13) avfallshantering,
 14) transportuppgifter,
 15) bestämmelser om kemikalier, samt
 16) övriga uppgifter.
 Tillställande av uppgifter om kemikalier
 De uppgifter som avses i 48 a § 1 och 2 mom. kemikalielagen tillställs arbetsministeriet för registrering när kemikalien introduceras på marknaden eller överlåts för ibruktagande.
 Arbetsministeriet får förmedla sekretessbelagda uppgifter som det erhållit om ett preparats sammansättning till giftinformationscentralen för att denna skall kunna ge anvisningar om behandling vid förgiftningar.
 Med stöd av 47 § 1 mom. kemikalielagen skall tillverkaren eller importören av en kemikalie till kemikalieregistrets produktregister anmäla de beräknade mängder farliga kemikalier som han tillverkat eller importerat.
 Kemikalieregistrets delregister
 Det kemikalieregister som avses i 58 § kemikalielagen har följande delregister:
 1) ett produktregister, i vilket ingår uppgifter enligt 48 a § kemikalielagen, 40 a § lagen om skydd i arbete och 19 § 3 mom. i denna förordning,
 2) ett register över nya ämnen, i vilket ingår uppgifter om de anmälningar om nya ämnen som avses i 20 och 22 §§ kemikalielagen,
 3) ett register över skyddskemikalier, i vilket ingår uppgifter om de skyddskemikalier som avses i 25 § kemikalielagen samt om de anmälningar om skyddskemikalier som avses i 26 § kemikalielagen, och
 4) ett tillståndsregister, i vilket ingår uppgifter om de tillstånd och anmälningar som avses i 32 § kemikalielagen.
 Myndigheterna svarar för kemikalieregistrets delregister enligt följande:
 1) för produktregistret svarar arbetsministeriet,
 2) för registret över nya ämnen svarar social- och hälsovårdsministeriet,
 3) för registret över skyddskemikalier svarar vatten- och miljöstyrelsen, samt
 4) för tillståndsregistret svarar tekniska kontrollcentralen.
 En myndighet som svarar för ett av kemikalieregistrets delregister har rätt att få uppgifter från de andra delregistren.
 Tillsyn över import av kemikalier
 Tullverket skall övervaka att kemikalier som inte får hanteras i Finland inte importeras och att anmälan som avses i 20 § kemikalielagen har gjorts om nya ämnen som importeras.
 Lokal tillsyn
 Den kommunala kemikalietillsynsmyndigheten skall övervaka
 1) att de kemikalier som introduceras på marknaden har klassificerats och förpackats samt deras emballage märkts i enlighet med förordning, samt
 2) att skyddsinformationsblad utarbetats för kemikalierna och att anmälningar gjorts om nya ämnen.
 Social- och hälsovårdsministeriet kan meddela närmare föreskrifter om verkställigheten av denna förordning. Arbetsministeriet kan meddela närmare föreskrifter om tillställande av uppgifter som avses i 19 § och om skyddsinformationsblad.
 Stadgandena i 2 § 1 mom. 4-6 punkten, de förpliktelser i 5 § 1 mom. som gäller miljöfarliga preparat och 7-14 §§ träder dock i kraft vid en tidpunkt som bestäms särskilt, dock tidigast när 18 a §, 20 § 1 mom., 21 § 1 mom. samt 22 och 23 §§ lagen om ändring av kemikalielagen (1412/92) trätt i kraft.
 Genom denna förordning upphävs kemikalieförordningen av den 29 juni 1990 (620/90) jämte ändringar. Stadgandena i 23-33 §§ om anmälningsförfarandet för nya ämnen, stadgandena i 34-39 §§ om förhandsgodkännande av skyddskemikalier samt stadgandena i 43-46 §§ om anmälningsskyldighet tillämpas fortfarande till dess de stadganden som nämns i 2 mom. har trätt i kraft.
 De beslut som ministeriet och arbetarskyddsstyrelsen utfärdat med stöd av den kemikalieförordning som upphävs förblir i kraft tills något annat stadgas eller bestäms.
 Tillverkaren, importören eller distributören av en kemikalie samt andra verksamhetsidkare som svarar för att en kemikalie introduceras på marknaden eller överlåts för ibruktagande får introducera kemikalien på marknaden eller överlåta den för ibruktagande till utgången av juni 1994, även om kemikaliens märkning, emballage eller skyddsinformationsblad inte motsvarar stadgandena i denna förordning om märkningen, emballaget eller skyddsinformationsbladet stämmer överens med de stadganden som gällde när denna förordning trädde i kraft.
 Om de uppgifter om en kemikalie som avses i 19 § 1 mom. har tillställts arbetarskyddsstyrelsen innan denna förordning trädde i kraft genom ett sådant skyddsinformationsblad som anges i den 18 § som gällde när lagen om ändring av kemikalielagen (1412/92) trädde i kraft och inga förändringar inträffat i uppgifterna, skall de uppgifter om kemikalien som avses i denna förordning lämnas före utgången av 1995. Om förändringar inträffar i nämnda uppgifter som tillställts arbetarskyddsstyrelsen, tillställs de förändrade uppgifterna arbetsministeriet från och med den 1 januari 1994 med iakttagande av 18 § i denna förordning.
 Bilaga 2 till EES-avtalet: rådets direktiv (92/32/EEG), rådets direktiv (88/379/EEG), komissions direktiv(91/155/EEG).
 1 § - Tillämpningsområde 2 § - Definitioner 3 § - Gruppering av farliga kemikalier 4 § - Testning och bedömning av egenskaper 5 § - Klassificering och märkning 6 § - Utredningsskyldighet 7 § - Anmälan om ett nytt ämne 8 § - Introduktion på marknaden av ett anmält ämne 9 § - Undantag 10 § - Kontrolluppgifter 11 § - Hänvisning till en anmälan 12 § - Behandling av anmälan 13 § - Sekretessbelagda uppgifter 14 § - Tystnadsplikt och undantag från den i vissa fall 15 § - Emballage 16 § - Påskrifter 17 § - Reklam 18 § - Skyddsinformationsblad 19 § - Tillställande av uppgifter om kemikalier 20 § - Kemikalieregistrets delregister 21 § - Registerföring 22 § - Tillsyn över import av kemikalier 23 § - Lokal tillsyn 24 § - Närmare föreskrifter 25 § - Ikraftträdande 26 § - Övergångsstadganden


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 6.4.2013
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 101/11
 Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 28. jaanuaril 2013 — Nordea Bank Danmark A/S versus Skatteministeriet (Ministry of Taxation)
 (Kohtuasi C-48/13)
 2013/C 101/24
 Kohtumenetluse keel: taani
 Eelotsusetaotluse esitanud kohus
 Østre Landsret
 Põhikohtuasja pooled
 Kaebaja: Nordea Bank Danmark A/S
 Vastustaja: Skatteministeriet (Ministry of Taxation)
 Eelotsuse küsimused
 Kas ELTL artiklit 49 koosmõjus artikliga 54 (varem EÜ artikkel 43 koosmõjus artikliga 48) ja EMP lepingu artiklit 31 koosmõjus artikliga 34 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigil, kes lubab selles liikmesriigis asuval äriühingul arvata jooksvalt maha teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha kahjumi, ei ole õigust teha selle äriühingu püsiva tegevuskoha kahjumi osas (mida tulevikus saadava tuluga ei tasaarveldata) täielikku tagasiarvestust juhul, kui püsiv tegevuskoht suletakse, kui osa püsiva tegevuskoha tegevusest antakse üle sellisele kontserni kuuluvale seotud äriühingule, kelle asukoht on samas liikmesriigis nagu püsiva tegevuskoha asukoht ja olukorras, kus eeldatavalt on kõik võimalused selle kahjumi arvesse võtmiseks ammendatud?


type: wikipedia

text:
Mary Ignatia Gavin, C.S.A., (1 de janeiro de 1889 – 1 de abril de 1966) era uma irmã religiosa americana nascida na Irlanda, mais conhecida como Irmã Ignatia, pertencente às Irmãs da Caridade de Santo Agostinho, que servia como enfermeira. No decorrer de seu trabalho, ela se envolveu no cuidado de pessoas que sofrem de alcoolismo, trabalhando com Bob Smith, um co-fundador do que se tornou Alcoólicos Anônimos. Neste trabalho ela ficou conhecida como o "Anjo da Esperança" do alcoólatra.
 Vida anterior
 Ela nasceu Bridget Della Mary Gavin em 1 de janeiro de 1889 filha de Barbara Neary e seu marido, que vivia em uma pequena parcela de terra agrícola chamada Gavin's Field em Shanvalley, Burren, Condado de Mayo, Irlanda, então parte do Reino Unido da Grã-Bretanha e Irlanda. Tendo se mudado para os Estados Unidos, em 1914 ingressou nas Irmãs da Caridade de Santo Agostinho em Ohio, ocasião em que recebeu o nome religioso de Irmã Mary Ignatia. Música habilidosa, ela foi designada para ensinar música. Ela fez isso por cerca de dez anos, mas achou "muito agitado" e sofreu um colapso nervoso. Quando ela se recuperou, foi designada por sua congregação religiosa para trabalhar no escritório de admissões do Hospital St. Thomas em Akron, Ohio .
 Na década de 1930, Gavin era o responsável pelas internações no hospital. Apesar de sua política de não tratar "bêbados", ela começou a fazê-lo furtivamente em 1934. Em 16 de agosto de 1935, munida de um diagnóstico médico de gastrite aguda emitido por Smith, que era um membro da equipe de cortesia do hospital, ela internou um paciente alcoólatra no hospital, tornando-o o primeiro no mundo a tratar o alcoolismo como uma condição médica. Esse paciente seria o primeiro de milhões a participar do programa de recuperação de doze passos, o início de Alcoólicos Anônimos.
 Muitas das ideias dos Alcoólicos Anônimos, incluindo o uso de fichas para marcar marcos na sobriedade, foram introduzidas por Gavin. Ela daria aos alcoólatras que saíam do St. Thomas Hospital um medalhão do Sagrado Coração de Jesus, instruindo-os que a aceitação do medalhão representava um compromisso com Deus, com AA e com a recuperação. Ela acrescentou que se eles fossem beber, deveriam primeiro devolver o medalhão.
 Gavin foi a primeiro a reconhecer o uso do café para alcoólatras, insistindo que ele estaria disponível gratuitamente em todas as fases da recuperação. Quando ela foi transferida para o St. Vincent Charity Hospital de sua congregação em Cleveland, ela se recusou a ceder na inclusão de um café para a ala que estava montando para alcoólatras naquela instituição, Rosary Hill Solarium. Este foi um nome parcialmente inspirado nas iniciais do próprio Smith.
 Entre 1935 e 1965, Gavin tratou com sucesso milhares de alcoólatras. Ela foi pioneira no reconhecimento do alcoolismo entre padres e religiosas. Ela foi lembrada por sua bondade, honestidade e amor sem julgamentos.
 Honras
 Em março de 1961, Gavin recebeu uma carta pessoal do Presidente John F. Kennedy, reconhecendo seu serviço, que ela aceitou, não para si mesma, mas em nome de sua congregação religiosa e profissão.
 A edição de 10 de março de 2008 da revista Modern Healthcare relatou que Gavin foi homenageada em 2008 em seu "Hall da Fama de Assistência à Saúde".
 Em 2008, uma parte da East 22nd Street em Cleveland foi rebatizada de "Ir. Ignatia Way" em homenagem a seu serviço no St. Vincent Charity Hospital (localizado naquela mesma rua).
 Vida posterior
 Gavin continuou como enfermeira até maio de 1965, quando foi enviada para se aposentar na casa-mãe da congregação em Richfield, Ohio. Ela morreu lá onze meses depois, em 1o de abril de 1966, aos 77 anos. Ela foi enterrada no cemitério da casa mãe. A multidão em seu funeral foi estimada em cerca de 3.000 pessoas, incluindo Bill W., o co-fundador dos Alcoólicos Anônimos.
 Fontes externas
 Sister Ignatia - Second Edition: Angel of Alcoholics Anonymous, by Mary Darrah
 Dr Bob and the Good Oldtimers, Chapter XIV, AA World Services, Inc., 1980
 Programa de 12 passos
 Freiras católicas dos Estados Unidos
 Enfermeiros dos Estados Unidos


text:
 23.2.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 51/5
 Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
 (Zadeva C-77/05) (1)
 (Uredba (ES) št. 2007/2004 - Ustanovitev Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije - Veljavnost)
 (2008/C 51/08)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranke
 Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. O'Neill in C. Gibbs, zastopnika, in A. Dashwood, Barrister)
 Intervenienti v podporo tožeči stranki: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, zastopnik, in A. Collins, SC, McGarry, BL), Republika Poljska (zastopnik: J. Pietras, zastopnik), Slovaška republika (zastopniki: R. Procházka, J. Čorba in B. Ricziová, zastopniki)
 Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Schutte in R. Szostak, zastopnika)
 Intervenientki v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: J. M Rodríguez Cárcamo, zastopnik), Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. O'Reilly, zastopnik)
 Predmet
 Razveljavitev Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 z dne 26. oktobra 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (UL L 349, str. 1).
 Izrek
 1)
 Tožba se zavrne.
 2)
 Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.
 3)
 Kraljevina Španija, Irska, Republika Poljska, Slovaška republika in Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške.
 (1) UL C 82, 2.4.2005.


type: contracts

text:
 Ważna informacja prawna
 |
 21997D0710(02)
 Dziennik Urzędowy L 182 , 10/07/1997 P. 0030 - 0031
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 3/97z dnia 10 marca 1997 r.zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:załącznik II do Porozumienia zmieniono decyzją nr 79/96 Wspólnego Komitetu EOG [1];decyzja Komisji 95/290/WE z dnia 17 lipca 1995 r. w sprawie wspólnotowej regulacji technicznej dotyczącej wymagań dla odbiorników publicznego europejskiego nadziemnego systemu komunikatów radiowych (ERMES) [2] ma zostać włączona do Porozumienia;decyzja Komisji 95/525/WE z dnia 28 listopada 1995 r. w sprawie wspólnej regulacji technicznej dotyczącej wymagań przyłączeniowych dla urządzeń końcowych dla europejskiego systemu cyfrowej telekomunikacji bezprzewodowej (DECT), zastosowań profilu dostępu publicznego (PAP) [3] ma zostać włączona do Porozumienia;decyzja Komisji 95/526/WE z dnia 28 listopada 1995 roku w sprawie wspólnej regulacji technicznej dotyczącej sieci cyfrowej z integracją usług (ISDN); teleusługa telefoniczna w paśmie 3,1 kHz, wymagania przyłączeniowe dla urządzeń końcowych z mikrotelefonem [4] ma zostać włączona do Porozumienia,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1Po pkt 4i (dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 95/47/WE) w rozdziale XVIII załącznika II do Porozumienia dodaje się punkty w brzmieniu:"4j. 395 D 0290: decyzja Komisji 95/290/WE z dnia 17 lipca 1995 r. w sprawie wspólnotowej regulacji technicznej dotyczącej wymagań dla odbiorników publicznego europejskiego nadziemnego systemu komunikatów radiowych (ERMES) (Dz.U. nr L 182 z tat-2.8.1995, str. 21).4k. 395 D 0525: decyzja Komisji 95/525/WE z dnia 28 listopada 1995 r. w sprawie wspólnej regulacji technicznej dotyczącej wymagań przyłączeniowych dla urządzeń końcowych dla europejskiego systemu cyfrowej telekomunikacji bezprzewodowej (DECT), zastosowań profilu dostępu publicznego (PAP) (Dz.U. nr L 300 z tat-13.12.1995, str. 35).4l. 395 D 0526: decyzja Komisji 95/526/WE z dnia 28 listopada 1995 roku w sprawie wspólnej regulacji technicznej dotyczącej sieci cyfrowej z integracją usług (ISDN); teleusługa telefoniczna w paśmie 3,1 kHz, wymagania przyłączeniowe dla urządzeń końcowych z mikrotelefonem (Dz.U. nr L 300 z tat-13.12.1995, str. 38)."Artykuł 2Teksty decyzji Komisji 95/290/WE, decyzji Komisji 95/525/WE i decyzji Komisji 95/526/WE w językach islandzkim i norweskim, które są załączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie dnia 1 kwietnia 1997 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 10 marzec 1997 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGC. DayPrzewodniczący[1] Dz.U. L 100 z 17.4.1997, str. 68.[2] Dz.U. L 182 z 2.8.1995, str. 21.[3] Dz.U. L 300 z 13.12.1995, str. 35.[4] Dz.U. L 300 z 13.12.1995, str. 38.--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 311/16
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 266/2014
 (2014. gada 12. decembris),
 ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) [2015/2133]
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 EEZ līgumā jāiekļauj Komisijas 2014. gada 7. marta Deleģētā regula (ES) Nr. 492/2014, kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 528/2012 attiecībā uz noteikumiem par atļauju atjaunošanu biocīdiem, uz kuriem attiecas savstarpējā atzīšana (1).
 (2)
 Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza EEZ līguma II pielikums,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 EEZ līguma II pielikuma XV nodaļā pēc 12.nz punkta (Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 438/2014) iekļauj šādu punktu:
 “12.nna
 32014 R 0492: Komisijas 2014. gada 7. marta Deleģētā regula (ES) Nr. 492/2014, kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 528/2012 attiecībā uz noteikumiem par atļauju atjaunošanu biocīdiem, uz kuriem attiecas savstarpējā atzīšana (OV L 139, 14.5.2014., 1. lpp.).”
 2. pants
 Deleģētās regulas (ES) Nr. 492/2014 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 13. decembrī, ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (2).
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2014. gada 12. decembrī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Kurt JÄGER
 (1) OV L 139, 14.5.2014., 1. lpp.
 (2) Konstitucionālās prasības nav norādītas.