type: legislation

text:
 22.1.2010
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 17/1
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 54/2010 AL CONSILIULUI
 din 19 ianuarie 2010
 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de etanolamine originare din Statele Unite ale Americii
 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), care abrogă Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (2) („regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (2),
 având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană după consultarea comitetului consultativ,
 întrucât:
 A. PROCEDURA
 1. Măsurile în vigoare
 (1)
 În februarie 1994, prin Regulamentul (CE) nr. 229/94 (3), Consiliul a instituit taxe antidumping definitive asupra importurilor de etanolamine (produsul în cauză) originare din Statele Unite ale Americii (denumite în continuare „SUA”).
 (2)
 Ca urmare a unei cereri din partea Conseil européen des fédérations de l’industrie chimique (CEFIC), o examinare a măsurilor care urmează să expire în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază a fost inițiată în iulie 2005. Prin Regulamentul (CE) nr. 1583/2006 (4), Consiliul a încheiat respectiva reexaminare și a instituit taxe antidumping definitive la importurile de etanolamine originare din SUA. Taxele se prezentau sub forma unei taxe specifice fixe.
 2. Cererea de reexaminare a expirării măsurilor
 (3)
 În urma publicării, în martie 2008, a unui aviz de expirare iminentă a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de etanolamine originare din SUA (5), Comisia a primit, la 25 iulie 2008, o cerere de reexaminare în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
 (4)
 Cererea a fost depusă de BASF SE/AG, INEOS Oxide Ltd, Sasol Germany GmbH, și Akzo Nobel Functional Chemicals AB („solicitanții”) în numele producătorilor reprezentând, în acest caz, peste 50 % din producția totală a Uniunii de etanolamine.
 (5)
 Cererea s-a bazat pe motivul că expirarea măsurilor va determina, cel mai probabil, continuarea sau reapariția dumpingului și prejudiciului cauzat industriei Uniunii.
 (6)
 Întrucât a decis, după consultarea Comitetului consultativ, că existau suficiente elemente de probă pentru deschiderea unei reexaminări, Comisia a întreprins o anchetă (6) în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
 3. Ancheta
 (7)
 Serviciile Comisiei au informat oficial producătorii din Uniune, producătorii-exportatori americani, importatorii/comercianții, utilizatorii industriali din Uniune cunoscuți ca fiind vizați de măsurile respective, precum și autoritățile din Statele Unite, cu privire la deschiderea reexaminării. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a putea solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
 (8)
 Serviciile Comisiei au trimis, de asemenea, un chestionar tuturor părților cunoscute ca fiind vizate de măsurile în cauză și celor care au solicitat un chestionar în termenul precizat de avizul de deschidere.
 (9)
 De asemenea, Comisia a oferit părților interesate posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a putea cere să fie audiate în termenul stabilit în avizul de deschidere.
 (10)
 Comisia a primit răspuns de la doi producători-exportatori din Statele Unite, de la un importator afiliat din Uniune, de la un importator afiliat din Elveția, de la patru producători din Uniune („producătorii solicitanți din Uniune”), precum și de la un utilizator industrial din Uniune. Un alt producător-exportator din SUA (Huntsman Petrochemical Corporation) a transmis un document („document de poziție”) în care susținea abrogarea măsurilor, însă nu a răspuns la chestionar.
 (11)
 Serviciile Comisiei au solicitat și au verificat toate informațiile considerate necesare în sensul stabilirii probabilității continuării sau reapariției dumpingului și a prejudiciului și analizării interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare în incintele următoarelor societăți:
 (a)
 Producătorii solicitanți din Uniune:
 BASF SE/AG, Ludwigshafen, Germania
 INEOS Oxide Ltd., Southampton, Regatul Unit
 Sasol Germany GmbH, Hamburg, Germania
 Akzo Nobel Functional Chemicals AB, Stenungsund, Suedia
 (b)
 Producători-exportatori din SUA
 The Dow Chemical Company, Midland, Michigan and Seadrift, Texas, SUA
 INEOS Oxide LLC, Houston, Texas and Plaquemine, Louisiana, SUA
 (c)
 Importator afiliat din Uniune
 INEOS Oxide Ltd., Zwijndrecht, Belgia
 (d)
 Importator afiliat din Elveția
 Dow Europe GmbH, Horgen, Elveția
 (e)
 Utilizator industrial din Uniune
 Evonik Degussa GmbH, Essen, Germania
 4. Perioada anchetei de reexaminare
 (12)
 Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului cauzat de acesta a fost efectuată între 1 octombrie 2007 și 30 septembrie 2008 („PAR”).
 (13)
 Examinarea evoluției situației în sensul evaluării probabilității unei continuări sau a unei reapariții a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2005 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada în cauză”). În afară de aceasta, tendințele în vederea evaluării probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului au fost evaluate și din perspectiva impactului crizei economice mondiale asupra pieței etanolaminelor după PAR.
 B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
 1. Produsul în cauză
 (14)
 Produsul în cauză este același cu cel care a făcut obiectul anchetelor precedente, adică etanolamine încadrate în prezent la codurile CN ex 2922 11 00, ex 2922 12 00 și 2922 13 10 originare din SUA. Etanolaminele rezultă dintr-o reacție între oxidul de etilenă (OE), el însuși un rezultat al reacției dintre etilenă și oxigen, și amoniac. Această sinteză produce trei reacții concurente și are ca rezultat formarea a trei tipuri diferite de etanolamine: monoetanolamina (MEA), dietanolamina (DEA) și trietanolamina (TEA), în funcție de numărul de legături ale OE. Numărul maxim de combinații este limitat de numărul de elemente de hidrogen conținute în amoniac, respectiv trei. Proporțiile celor trei tipuri de produse menționate anterior în producția totală sunt determinate de configurația instalației de producție, dar pot fi, într-o anumită măsură, controlate prin alegerea raportului („molar”) amoniac/oxid de etilenă.
 (15)
 Produsul în cauză se utilizează ca intermediar și/sau aditiv pentru agenții tensioactivi utilizați la fabricarea detergenților și produselor de îngrijire personală, produselor cosmetice, îngrășămintelor și agenților de protecție a culturilor (glifosat), produselor anticorozive, lubrifianților, produselor auxiliare textile și balsamurilor de rufe (esterquat), substanțelor chimice fotografice, produselor destinate metalurgiei și industriei hârtiei, produselor de tratare a lemnului, produselor de măcinare și lianților pentru industriile cimentului și produselor de purificare a gazului (spălare a gazului prin eliminarea acizilor). Produsul se poate utiliza, de asemenea, chiar de către producători sau de producătorii afiliați ai acestora la fabricarea de etilenamine. Noi aplicații MEA includ taurina și dispozitivele electronice, în special produsele aparținând sectorului LCD.
 2. Produsul similar
 (16)
 Ca și în ancheta inițială și în reexaminările anterioare, s-a stabilit că produsul în cauză fabricat în SUA și vândut în Uniune prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice ca produsul fabricat și vândut de producătorii din Uniune și că respectivele produse sunt destinate acelorași utilizări finale. În afară de aceasta, s-a demonstrat că produsul în cauză fabricat în SUA și vândut în Uniune este identic cu cel vândut pe piața internă din Statele Unite. În consecință, toate aceste produse trebuie considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
 (17)
 În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a analizat dacă există sau nu dumping și, după caz, dacă expirarea măsurilor riscă sau nu să determine continuarea sau reapariția dumpingului.
 1. Observații preliminare
 (18)
 Dintre cei patru producători-exportatori americani menționați în cerere, doi au cooperat în cadrul anchetei, unul nu a cooperat, ci doar a depus un document de poziție, în timp ce a patra societate americană menționată în plângere nu a răspuns și nu a transmis niciun fel de informații.
 (19)
 Cei doi producători-exportatori care au cooperat reprezentau proporția cea mai mare (și anume, peste 90 % – cifra precisă nu poate fi dezvăluită din motive de confidențialitate) din importurile în Uniune în cursul PAR, care s-au ridicat la 37 583 tone și care sunt cu 8,5 % mai reduse decât importurile din perioada anchetei precedente (1 iulie 2004-30 iunie 2005). Importurile în Uniune ale produsului în cauză originar din SUA reprezentau 14 % din consumul la nivelul Uniunii în cursul PAR.
 2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
 (20)
 În ceea ce îi privește pe cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat la anchetă, valoarea normală a fost stabilită pentru fiecare tip de produs în cauză, pe baza prețului plătit sau care urmează a fi plătit pe piața internă din Statele Unite de către clienții independenți, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază, deoarece s-a constatat că aceste vânzări au fost efectuate în cantități suficiente și în cadrul operațiunilor comerciale normale.
 (21)
 La fel ca în ancheta inițială și în reexaminările precedente, prezenta anchetă a stabilit încă o dată că cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat au exportat produsul în cauză în Uniune prin intermediul unor societăți afiliate. Din acest motiv și în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, prețurile de export au fost calculate pe baza prețului cu care produsele importate au fost revândute prima dată unor cumpărători independenți din Uniune. S-au efectuat ajustări pentru a se ține seama de toate cheltuielile intervenite între import și revânzare, inclusiv costurile de desfacere, cheltuielile generale și administrative, precum și profitul realizat în Uniune de către societățile importatoare în cursul PAR. În ceea ce privește marja de profit, profitul real al comercianților afiliați nu a putut fi utilizat, deoarece relația dintre producătorii-exportatori și comercianții afiliați anula certitudinea acestor prețuri. Prin urmare, marja de profit a acestora a fost stabilită la o rată rezonabilă, care nu depășește marja reală de profit obținută de comercianții afiliați și care corespunde marjelor de profit utilizate pentru scopuri similare în reexaminarea anterioară.
 (22)
 Valoarea normală a fost comparată cu prețul mediu la export al fiecărui tip de produs în cauză pe baza prețului franco fabrică și în aceeași etapă de comercializare. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații corecte, au fost luate în considerare diferențele constatate în privința factorilor despre care s-a pretins și s-a demonstrat că afectează comparabilitatea. În consecință, s-au realizat ajustări în legătură cu transportul fluvial și maritim, reducerile amânate, costurile de manipulare și de ambalare, costurile de creditare și taxele la import, toate acestea fiind deduse din prețurile de revânzare pentru a se obține nivelul franco fabrică.
 (23)
 În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, în aceeași etapă de comercializare. Această comparație a evidențiat existența unui dumping în cursul perioadei de anchetă, deși acesta avea un nivel mai scăzut decât cel stabilit în cadrul reexaminării precedente. Marja de dumping medie ponderată, exprimată în procent din prețul de import CIF la frontiera Uniunii, a fost stabilită la 11,9 % pentru INEOS Oxide LLC și la 0 % pentru Dow Chemical. În privința celorlalți producători americani, care nu au cooperat în cadrul anchetei și au reprezentat, în cursul PAR, mai puțin de 5 % din importurile din SUA ale produsului în cauză în Uniune (cifra precisă nu poate fi dezvăluită din motive de confidențialitate), a fost necesar ca marja de dumping să fie calculată în funcție de informațiile disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
 După cum s-a arătat mai sus, ancheta a stabilit existența dumpingului. Astfel, în conformitate cu dispozițiile articolului 18 alineatul (6) din regulamentul de bază, existența dumpingului la nivelul constatat pentru INEOS Oxide LLC, respectiv 11,9 %, este atribuită acelor exportatori care nu au cooperat în cadrul anchetei. Într-adevăr, nu există motive să se considere că o parte care nu a cooperat în cadrul anchetei practica dumpingul la un nivel mai redus decât o parte care a cooperat și nici ca această parte să fie favorizată față de părțile care au cooperat. Trebuie observat faptul că nu au existat informații verificabile privind producătorii americani care nu au cooperat la anchetă. Pe de altă parte, răspunsurile la chestionar care pot fi verificate, acordate de producătorii-exportatori americani care au cooperat, verificate prin comparație cu statisticile Eurostat, elimină posibilitatea ca cantitățile lipsă să fi fost exportate de producătorii-exportatori americani care au cooperat.
 3. Evoluția importurilor în caz de abrogare a măsurilor
 (24)
 După efectuarea analizei referitoare la existența unui dumping în cursul PAR, s-a efectuat o examinare a probabilității continuării dumpingului.
 (25)
 Abrogarea măsurilor ar permite exportatorilor să își reducă prețurile de export. O reducere a prețurilor de export ar face produsul american mai atrăgător pe piața Uniunii. Dacă prețurile de export s-ar reduce proporțional cu nivelul taxelor, marjele de dumping observate în cursul PAR ar fi de 12 % pentru INEOS Oxide LLC și părțile care nu au cooperat (în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază) și în continuare inexistente pentru Dow Chemical. Diferența redusă între marja de dumping în cazul în care este inclusă taxa antidumping și marja în cazul în care această taxă nu este inclusă se datorează faptului că, în cursul PAR, nivelul prețurilor etanolaminelor era destul de ridicat, ceea ce înseamnă că taxa antidumping impusă sub forma unei sume fixe specifice a avut un impact minim. Ulterior PAR, prețurile etanolaminelor au scăzut cu un nivel semnificativ, astfel cum se explică în detaliu mai jos.
 (26)
 Capacitatea de producție neutilizată în SUA în cursul PAR nu este neglijabilă. Se stimează că existau aproximativ 60 000 tone de capacitate de producție neutilizată în SUA în cursul PAR. Această cifră a fost calculată pe baza volumurilor produse de cei doi producători-exportatori care au cooperat în cadrul anchetei, potrivit cărora, în mod normal, ratele de producție sunt de aproximativ 90 % din capacitatea nominală, a ipotezei că randamentul efectiv al producătorilor americani care nu au cooperat la anchetă nu ar fi fost mai scăzut de 80 % din producția nominală, precum și pe baza datelor provenind de la publicații de prestigiu. Cifra menționată mai sus poate ajunge până la în jur de 85 000 de tone, în cazul în care se realizează rate de producție mai ambițioase. În comparație cu o capacitate nominală totală estimată în SUA la 732 000 tone, cererea totală estimată, inclusiv consumul captiv, s-a ridicat la 588 000 tone. Rata de utilizare relativ scăzută a capacităților a reprezentat consecința unui număr de incidente care au avut loc în ultimii ani, respectiv închiderile selective de fabrici efectuate de către unul dintre producătorii americani pentru a-și menține stocurile la un nivel redus, punerea în aplicare a dezvoltării capacităților acestora (ultima creștere a capacității Dow Chemical a fost de 45 000 de tone, iar cea a producătorului-exportator american care nu a cooperat a fost de 32 000 tone) și impactul uraganelor Gustav și Ike asupra unor spații de producție și, respectiv, asupra anumitor spații de producție a materiei prime. În ceea ce privește uraganele Ike și Gustav, acestea au avut un anumit impact și în cursul PAR, însă după această perioadă, impactul lor a fost înlăturat.
 Conform estimărilor PCI Consulting Group (PCI), acest impact a constat în pierderea a 39 000 tone de producție (7). Existența unor capacități potențiale de producție neutilizate în SUA în 2007 și 2008, în perioada acoperită de PAR, este confirmată și de o prestigioasă publicație anuală care studiază piața etanolaminelor (8). Această publicație a estimat un exces de ofertă de 65 000 tone pe piața americană pentru anul 2007. Capacitatea neutilizată de aproximativ 60 000 tone ar trebui să fie comparată cu volumul exporturilor din SUA către Uniune în cursul PAR (37 583 tone) și consumul total la nivelul Uniunii (268 000 tone). Din cele de mai sus reiese că există potențial pentru creșterea exporturilor din SUA și pentru preluarea unei părți din piața Uniunii.
 (27)
 Ancheta a arătat că producătorii americani se vor confrunta cu dificultăți în a aproviziona un număr important de piețe americane de export, deoarece acestea și-au asigurat recent sau urmează să își asigure necesarul de consum din resurse proprii. Într-adevăr, în anumite piețe din țări terțe, aprovizionate de SUA, există dezvoltări de capacități care au fost finalizate recent sau sunt în curs de finalizare. Aceste sunt:
 (i)
 recenta creștere a capacității (cuprinsă între 55 000 și 65 000 tone, în funcție de surse) din Brazilia, o importantă piață de export pentru producătorii americani;
 (ii)
 o creștere totală de 180 000 tone în China, piață pe care unii producători americani exportă prin intermediul unor societăți mixte stabilite în diferite țări asiatice; și
 (iii)
 creșteri în Taiwan și Thailanda (luate împreună, de 90 000 tone), piața asiatică devenind astfel o zonă caracterizată de supracapacitate, cu posibilități restrânse de export pentru orice părți din afara zonei Asiei. Exporturile americane totale pe alte piețe decât cea a Uniunii s-au ridicat la 137 600 tone în 2008, 61 600 tone (9) fiind destinate pieței asiatice. Astfel, o importantă cantitate va trebui redirecționată către piețe noi.
 (28)
 În concluzie, după cum s-a arătat la considerentul (26), există o anumită capacitate neutilizată semnificativă disponibilă, care ar putea fi alocată producției unei cantități mai mari de etanolamine și vânzării acestora pe piața Uniunii în cazul abrogării măsurilor. În plus, piețe importante de export ale Statelor Unite vor fi probabil saturate ca urmare a creșterii producției locale, piața Uniunii urmând să devină, în aceste condiții, o opțiune atractivă pentru exporturile americane.
 (29)
 A fost examinată, de asemenea, posibilul comportament comercial al părții americane care nu a cooperat, menționate la considerentul (10). Trebuie amintit că singurele informații transmise de această parte au constat într-un document de poziție în care se concluziona că nu există prejudicii provocate de importurile de etanolamine de origine americană și nici probabilitatea reapariției unui dumping prejudiciabil. Societatea a argumentat că, în cursul PAR, a efectuat doar vânzări nesemnificative ale produsului către două părți neafiliate și o parte afiliată din Uniune. De asemenea, a afirmat că intenționează să mențină un model corect și regulat în vânzările către Uniune, însă nu a furnizat date concrete sau verificabile privind rezultatele vânzărilor produsului în cauză în cursul PAR sau planurile de viitor în sectorul etanolaminelor pe piața Uniunii. Prin urmare, constatările referitoare la acest producător american care nu a cooperat au avut la bază, în mod necesar, datele disponibile, în conformitate cu dispozițiile articolului 18 din regulamentul de bază. În această privință, informațiile publice au fost obținute prin consultarea site-ului web al acestei părți, precum și a datelor relevante publicate în CEH Product Review on Ethanolamines (Manualul privind economia industriei chimice – analiză de produs: etanolamine, SRI Consulting), o prestigioasă publicație în domeniu. Pe baza celor de mai sus, s-a concluzionat că producătorul american care nu a cooperat deținea, în cursul PAR, 29 % din capacitatea de producție americană a produsului în cauză, acesta fiind considerat un sector de activitate aparținând celor mai performante divizii de producție ale societății.
 Importanța globală a pieței Uniunii a fost confirmată și de faptul că vânzările către Uniune reprezintă aproximativ 33 % din vânzările totale ale societății. Având în vedere importanța acestui producător pe piața americană, capacitatea de producție a acestuia, importanța globală a Uniunii pentru activitatea comercială a acestuia și importanța pieței Uniunii pentru piața mondială a etanolaminelor, este rezonabil să se presupună că acest producător american care nu a cooperat își va intensifica exporturile către Uniune în cazul în care măsurile vor expira. Majoritatea datelor colectate în cursul PAR arată că producătorul este stimulat în acest sens, în special ca urmare a prețurilor ridicate ale produsului în cauză pe piața Uniunii.
 (30)
 Începând din noiembrie 2004, China a impus taxe antidumping la importurile de MEA și DEA originare din Japonia, SUA, Iran, Malaysia, Taiwan și Mexic. Etanolaminele provenite din SUA fac obiectul unor taxe cuprinse între 20 % și 74 %. În 2008, 11 % din exporturile totale ale SUA au avut ca destinație China (10), o piață cu o cerere în creștere pentru produsul în cauză, care în 2007 producea aproximativ 24 % din necesarul intern total de etanolamine. Trebuie subliniat că Dow Chemical a format cu Petronas o asociere în participațiune, numită Optimal, și a instalat în Malaysia o capacitate de producție de 75 000 tone, dedicată, începând din 2002, pieței asiatice de etanolamine. Totuși, exporturile americane propriu-zise către China fac obiectul măsurilor antidumping, limitând practic orice potențial de absorbție semnificativă a capacităților neutilizate.
 (31)
 În plus, se pare că potențialul american de export de etanolamine către China este subminat și ca urmare a modificării regimului vamal al Chinei privind etanolaminele importate din statele ASEAN (taxa de import a fost redusă de la 5 % la 0 %), oferind astfel un avantaj suplimentar producătorilor de etanolamine din țările ASEAN exportatoare în China (11).
 (32)
 Piața etanolaminelor a fost caracterizată de o creștere importantă a cererii pentru DEA, generată de utilizarea acesteia pentru producerea erbicidelor pe bază de glifosat. Cererea de TEA este generată în mod specific de utilizarea în sectorul producției de ciment și de către producătorii de balsamuri de rufe. Piața principală pentru MEA este sinteza compușilor organici (în special etilenamine). Un regulament american, în vigoare de la 1 ianuarie 2005, care interzicea utilizarea produselor alternative pe bază de metal pentru prelucrarea lemnului, a condus la o creștere a cererii pentru MEA. Cu toate acestea, informațiile provenite din principalele publicații de specialitate sugerează că impactul inițiativei legislative americane din 2005 asupra cererii nu va mai determina procentaje ridicate de creștere a consumului în viitor. Într-adevăr, informațiile disponibile confirmă că cererea de MEA pentru produsele de prelucrare a lemnului a crescut de la 3 000 tone în 2001 până la 107 000 tone în 2007. Cu toate acestea, începând din 2006, ratele anuale de creștere sunt modeste (de exemplu, 3 %) și nu se prevede modificarea semnificativă a acestora în viitor. Aceasta se datorează stabilizării acestui segment de piață și concurenței de pe piața articolelor de tratare a lemnului cu produse care nu includ MEA (cum ar fi conservanții pentru lemn pe bază de borat, speciile de lemn cu rezistență naturală la dăunători și oțelul reciclat). În concluzie, cererea a fost în creștere până la PAR, anticipându-se însă o stabilizare.
 (33)
 Au fost analizate, de asemenea, informații privind posibila evoluție a cererii în SUA și restul lumii până în 2013. Toate datele din considerentele de mai jos se bazează pe informații transmise de reclamanți, Dow Chemical, INEOS Oxide LLC și principalele publicații de referință ale industriei tipărite de SRI Consulting, PCI Consulting Group și Tecnon OrbiChem Ltd. Aceste date nu reflectă încă impactul crizei economice actuale.
 (34)
 Conform acestor informații, se așteaptă ca rata medie de creștere a cererii din SUA să ajungă la 3,1 %. Ratele de creștere ale altor piețe sunt mai pronunțate. Se preconizează că rata medie de creștere anuală din Uniune nu va atinge 4 %, comparativ cu 4,6 % în China, 5 % în America Centrală și de Sud și 13,4 % în Orientul Mijlociu. Această situație confirmă faptul că producătorii americani vor fi obligați să caute noi piețe de export și să depună eforturi pentru a-și consolida prezența și veniturile în zonele în care se preconizează o creștere a cererii și în care există oportunități de sporire a cotelor de piață.
 (35)
 Dacă evoluția cererii este comparată cu capacitatea de producție disponibilă, încă o dată pe baza datelor dinainte de criză, se obține următorul tablou: în SUA, unde producția reală în cursul PAR a fost cu aproximativ 65 000 tone mai mare decât consumul efectiv al produsului plus capacitatea neutilizată, absorbția capacității suplimentare de producție care a devenit recent operațională va necesita o anumită perioadă de timp. Conform informațiilor disponibile, capacitatea în exces din SUA nu va dispărea înainte de 2013. Prin urmare, este puțin probabil ca producătorii americani să fie mai puțin stimulați să își continue exporturile.
 (36)
 Prin contrast, în 2007, cererea de pe piața europeană a depășit cu puțin (12) capacitatea de producție a Uniunii. Cu toate acestea, pe baza datelor privind perioada anterioară crizei, este puțin probabil ca această situație să se mențină. Într-adevăr, dacă ratele de creștere preconizate sunt comparate cu creșterile de capacitate anunțate, este posibilă apariția unei capacități neutilizate în cazul în care INEOS Oxide Ltd își pune în aplicare planurile de investiții în Uniune. O astfel de extindere a capacității nu ar trebui să devină operațională înainte de sfârșitul anului 2010. Astfel, piața Uniunii va deveni foarte vulnerabilă la orice presiune exercitată ca urmare a necesității ca producătorii americani să asigure piețe pentru surplusul de producție.
 (37)
 În general, capacitatea mondială de producție ar putea crește de la aproximativ 1 764 000 tone la 2 423 000 tone (capacitate nominală) până în 2013. Aceasta include noile capacități instalate în Uniune (+ 119 000), Rusia (+50 000), Arabia Saudită (+ 100 000) și Asia (+ 394 000) (13). În China, capacitatea de producție a etanolaminelor urmează să crească cu 344 000 tone în perioada 2009-2011. Având în vedere faptul că un producător american vinde produsul în cauză în China prin intermediul unei societăți mixte din Malaysia, este evident că orice creștere a consumului din resurse proprii în China va reduce considerabil oportunitățile de export ale producătorilor americani. În ceea ce privește restul piețelor asiatice, informațiile disponibile confirmă că și acestea devin autonome, sporind presiunea asupra producătorilor americani în sensul găsirii unor piețe noi.
 (38)
 Având în vedere rata prevăzută a creșterii de 3,5-4 %, cererea la nivel mondial va crește la 1 836 000 tone până în 2013. Deoarece o parte din surplusul de capacitate este întotdeauna absorbită de perioadele de întrerupere datorate lucrărilor de întreținere și deoarece, în consecință, este necesară o anumită marjă de siguranță, previziunea pentru anul 2013 indică un echilibru în Statele Unite și un excedent de capacitate pe restul piețelor. În ansamblu, diferitele creșteri de capacitate și proiecții ale situației pieței până în 2013 indică probabilitatea ca producătorii-exportatori americani să practice dumpingul pe piața Uniunii, deoarece echilibrarea cererii și ofertei pe piața americană nu va avea probabil loc înainte de 2013.
 (39)
 Trebuie subliniat că etanolaminele constituie o parte a sectorului derivaților de OE. Din acest sector face parte și monoetilenglicolul (MEG). Există indicații potrivit cărora, ca urmare a recesiunii de pe piața glicolului, majoritatea producătorilor de derivați de OE din Asia încearcă să excludă MEG dintre aceste produse, introducând astfel cantități mai mari de etanolamine pe piață. Într-adevăr, ca urmare a prețurilor reduse ale MEG din 2008, producătorii din Asia care au capacități de producție pentru MEG și etanolamine le preferă pe cele din urmă, căutând să își îmbunătățească rentabilitatea generală (14). Aceasta va conduce probabil la înrăutățirea condițiilor pe piața etanolaminelor din Asia, care reprezenta 18 % (15) din totalul exporturilor americane în 2008. Pe baza informațiilor de la începutul actualei crize economice, unele previziuni susțineau că în Asia vor continua să existe deficiențe pe termen foarte scurt (16), dar acestea ar trebui să fie surmontate pe termen mediu ca urmare a creșterii substanțiale a producției de etanolamine în Asia, după cum s-a arătat la considerentul (27).
 (40)
 Informațiile disponibile după PAR confirmă că prețurile foarte mici ale produselor MEG determină producătorii de MEG și etanolamine să favorizeze producția acestora din urmă, pentru a-și îmbunătăți rentabilitatea generală. În ceea ce privește evoluția capacităților mondiale de producție a MEG, informațiile (17) sugerează că acestea au crescut cu aproximativ 19 % în perioada examinată. Cu excepția Asiei, această creștere a fost atribuită dezvoltării capacităților din țările Orientului Mijlociu (Iran, Kuweit și Arabia Saudită), unde expansiunea MEG va continua până în 2015. În perioada examinată, în Mexic a avut loc o creștere cu 40 000 de tone a producției de etanolamine, în timp ce informațiile disponibile sugerează posibilitatea unei reorientări a producției de MEG către producția de etanolamine. Această situație confirmă faptul că piața mondială se confruntă cu probleme serioase de supraproducție a MEG, explicând astfel scăderea prețurilor MEG pe plan mondial.
 (41)
 Deoarece SUA este cea mai importantă piață de etanolamine din lume, este de așteptat să fie prima care va cunoaște consecințele supracapacității de producție a MEG, precum scăderea prețurilor MEG și reorientarea materiei prime aferente (OE) de la producția de MEG către producția de etanolamine. Este evident că supracapacitatea de producție de MEG și consecințele acesteia, împreună cu surplusul de etanolamine deja identificat pe piața americană, vor exercita presiuni asupra prețurilor etanolaminelor.
 (42)
 În general, vânzările pe piața Uniunii se efectuează mai rar pe bază de contracte pe termen fix decât pe piața americană, dar toate contractele verificate conțineau clauze care permiteau o adaptare rapidă a prețurilor (în mod normal, în termen de câteva săptămâni) în cazul unei eventuale fluctuații a acestora. În consecință, existența unui contract de vânzare nu presupune că prețurile de vânzare sunt valabile pentru o perioadă mai lungă și că sunt, prin urmare, stabile. Prețurile unitare sunt influențate într-o mare măsură de prețurile de pe piața mondială.
 (43)
 Utilizatorii industriali din SUA și din Uniune obțin condiții similare pe ambele piețe, aceștia fiind de cele mai multe ori societăți multinaționale care își negociază sursele de aprovizionare la nivel mondial și selectează furnizorii care au capacitatea de a face livrări la o scară similară. Vânzările către comercianți și distribuitori ale celor doi producători-exportatori care au cooperat în cadrul anchetei reprezintă doar între 10 % și 20 % din volumele vândute pe piața internă americană și 25 %-35 % din vânzările pe piața Uniunii. Conform datelor verificate, prețurile pentru comercianți pe piața internă americană erau în medie cu 7 % mai reduse decât prețurile la nivelul Uniunii, iar prețurile de vânzare din SUA pentru utilizatorii industriali interni erau cu aproximativ 30 % mai reduse decât cele pentru utilizatorii din Uniune. Aceste date confirmă faptul că în perioada PAR au existat diferențe semnificative între cele două piețe, prețurile de pe piața Uniunii fiind mai ridicate decât prețurile americane. Prin urmare, având în vedere saturarea celorlalte piețe de export ale SUA și nivelul prețurilor din UE, încetarea măsurilor va constitui un puternic stimulent pentru creșterea exporturilor către UE în cazul în care diferența de preț continuă să persiste în viitorul apropiat.
 În această privință, se observă că, după cum se arată la considerentul (48), datele relevante ulterioare PAR sugerează că prețurile de pe piața americană au depășit prețurile la nivelul Uniunii în această perioadă, ca urmare a crizei economice mondiale.
 (44)
 Pe baza datelor referitoare la PAR și având în vedere diferența de preț deloc neglijabilă între prețurile de pe piața americană și cea a UE pentru utilizatori industriali, care constituie majoritatea utilizatorilor, încetarea măsurilor va constitui un stimulent important pentru reorientarea vânzărilor din Statele Unite către UE. Totuși, această situație s-a modificat după PAR, iar majoritatea tipurilor de produse americane exportate vor avea un preț competitiv doar dacă sunt oferite la prețuri de dumping [a se vedea considerentul (48)].
 (45)
 Ancheta a arătat că principalele piețe de export ale SUA în cursul PAR erau Canada, Mexic, Brazilia și Uniunea. În ceea ce privește prețurile de vânzare, prețurile de export americane către țări terțe sunt în general mai ridicate decât prețurile de pe piața internă americană, iar prețurile de export americane către UE sunt în general mai ridicate decât cele către restul lumii. Deși această situație ar putea să se datoreze volumelor de export mai reduse (de obicei, volumele reduse determină creșterea prețurilor), aceasta confirmă importanța piețelor de export pentru producătorii americani, care pot obține întotdeauna prețuri mai mari și, astfel, consideră aceste piețe ca fiind foarte atractive în cazul în care pe piața americană apar probleme precum cele de exces de ofertă/supracapacitate sau de scădere a cererii.
 (46)
 În general, prețul etanolaminelor s-a redus către sfârșitul anului 2008, de la un maxim istoric atins în al treilea trimestru și la începutul celui de al patrulea trimestru din 2008. Prețurile au scăzut ca urmare a reducerii cererii și prețurilor mult mai avantajoase ale etilenei (18). Este evident că această scădere a prețurilor a avut loc și piețele tradiționale de export ale Statelor Unite, precum Canada, Mexic sau Brazilia (19), demonstrând astfel că prețurile ulterioare PAR de pe piețele de export tradiționale ale SUA sunt mai reduse decât cele din UE.
 (47)
 În concluzie, pentru cei doi producători-exportatori care au cooperat în cadrul anchetei, piața americană rămâne, în principiu, cea mai importantă piață de vânzare. Uniunea și Canada (cea din urmă nu are capacități de producție a etanolaminelor) absorb majoritatea exporturilor americane ale produsului în cauză, urmate de Brazilia și Mexic. În cursul PAR, aproximativ 20 % din producția americană a fost exportată la prețuri în general mai ridicate decât cele practicate pe piața internă americană. Astfel, în cursul PAR, vânzările către Uniune și către restul lumii au jucat un rol important în utilizarea și rentabilitatea globală a capacităților de producție instalate. Deși prețurile s-au modificat substanțial ulterior PAR, nu există nicio îndoială că piețele de export rămân în continuare importante din punct de vedere al rentabilității și utilizării capacităților. Nu există niciun element care să sugereze că afirmațiile de mai sus nu sunt valabile și în cazul producătorilor americani care nu au cooperat.
 (48)
 Un element care se preconizează că va avea un rol esențial în evoluția capacității și cererii la nivel mondial în viitorul apropiat este impactul recentei crize economice mondiale. DOW Chemical a susținut că această criză nu va avea un efect semnificativ asupra sectorului etanolaminelor și că este aproape de final, iar prețurile urmează să crească din nou în a doua jumătate a anului 2009. Industria din Uniune, pe de altă parte, a afirmat că cererea s-a redus cu 30 %, prețurile de vânzare au scăzut abrupt, iar această scădere a fost mai pronunțată decât scăderea prețurilor la materiile prime utilizate pentru producția etanolaminelor, și anume OE și amoniac.
 Afirmațiile DOW Chemical nu au fost considerate convingătoare. De-a lungul timpului, cererea din anumite sectoare de utilizare finală a produsului în cauză, precum produsele de îngrijire personală, a fost afectată negativ de recesiunile economice. După cum s-a arătat mai sus, se așteaptă ca impactul pe care l-a avut legislația americană privind produsele de tratare a lemnului asupra cererii să se reducă, în timp ce bine cunoscutele slăbiciuni ale sectorului construcțiilor și producției de automobile din Europa și SUA se răsfrâng și asupra cererii pentru produsul în cauză în sectorul cimentului, respectiv al lichidelor auto, cel puțin în viitorul apropiat. În plus, aplicațiile textile din SUA au înregistrat o tendință descendentă în timp, urmată de o stabilizare în 2007. În ansamblu, afirmațiile Dow Chemical privind criza economică și viitoarea evoluție a prețurilor nu au fost confirmate de informațiile publice transmise în cursul prezentei anchete. Informațiile disponibile transmise de principalele publicații de specialitate au confirmat afirmația industriei din Uniune potrivit căreia cererea s-a redus semnificativ, chiar cu 40 % în unele sectoare.
 Datele disponibile ulterioare PAR sugerează că dumpingul a crescut comparativ cu situația predominantă din cursul PAR. După cum s-a arătat mai sus, în cursul PAR a existat o diferență semnificativă între piața UE și piața din SUA, prețurile UE fiind adesea mai ridicate decât prețurile din SUA. Astfel, s-a constatat existența dumpingului în ceea ce privește doi producători, dar nu și în cazul celui de al treilea. Către sfârșitul perioadei de anchetă și în octombrie 2008 s-a manifestat o „supraîncălzire” evidentă a pieței. În special, prețurile din SUA au crescut semnificativ și au depășit prețurile UE în cazul a două dintre tipuri de produse (MEA și DEA, care constituiau 41 % din exporturile americane), în timp ce diferența în privința TEA s-a redus foarte mult. Chiar dacă prețurile au scăzut semnificativ după octombrie 2008, cele mai recente date disponibile sugerează că prețurile din Statele Unite, în special cele ale MEA și DEA, sunt în continuare mai ridicate decât cele din Europa. Cu alte cuvinte, dacă intenționează să concureze din punct de vedere al prețului cu produsele europene, orice exporturi din SUA trebuie să intre pe piața europeană la prețuri de dumping.
 (49)
 Trebuie reamintit că cei doi producători-exportatori care au cooperat în cadrul anchetei au continuat practicile de dumping în cursul PAR, însă la un nivel mai scăzut decât cel observat în timpul anchetei precedente de reexaminare. Au fost constatate practici de dumping și în ceea ce privește producătorii-exportatori care nu au cooperat.
 (50)
 Comparativ cu ancheta precedentă de reexaminare, cota de piață a importurilor din Statele Unite a scăzut de la 16,7 % la 14 %. În SUA continuă să existe o capacitate neutilizată de aproximativ 60 000 tone, chiar dacă acest nivel este mai redus comparativ cu cel constatat în ancheta precedentă. Trebuie observat că rata scăzută de utilizare în cursul PAR a fost rezultatul unor evenimente temporare, iar utilizarea unei capacități estimate de 29 % din capacitatea instalată din Statele Unite nu a putut fi investigată din cauza lipsei de cooperare. În același timp, se prevede că cererea de pe piața americană va crește într-un ritm mai lent decât cererea de pe piața Uniunii, iar excedentul de capacitate din SUA este prevăzut a fi amortizat cel mai devreme până în 2013. În plus, producătorii din SUA sunt stimulați să își sporească vânzările pe piața Uniunii în cazul abrogării măsurilor deoarece, în unele cazuri, s-a constatat că prețurile din Uniune erau mai ridicate decât prețurile practicate pe piața internă americană sau pe alte piețe de export deservite de producătorii americani în cursul PAR. Cele de mai sus arată că societățile americane au interesul de a-și spori prezența pe piața Uniunii. Aceasta ar putea conduce la un exces de ofertă și la o scădere dramatică a prețurilor, ceea ce va avea ca rezultat un volum și mai mare de importuri care fac obiectul unui dumping decât cel din cursul PAR. Probabilitatea continuării/creșterii importurilor care fac obiectul unui dumping stabilită pe baza datelor obținute în cursul PAR crește și mai mult dacă sunt luate în considerare evoluțiile ulterioare PAR. După PAR și ca urmare a crizei economice mondiale, prețurile din SUA au depășit prețurile din UE în cazul unei părți importante a produsului în cauză, în timp ce prețurile din restul lumii sunt, în general, mai scăzute. Evoluția ulterioară PAR arată în mod clar că, dacă producătorii americani vor dori să concureze cu industria din Uniune, produsele lor ar trebui să intre pe piață la prețuri de dumping la scară mai mare decât în cursul PAR.
 (51)
 În concluzie, există o probabilitate de continuare a dumpingului și un risc de creștere a volumului importurilor, ceea ce ar putea exercita o presiune în sensul scăderii prețurilor în Uniune, cel puțin până în 2013, dacă măsurile ar fi abrogate.
 D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
 (52)
 Plângerea a fost depusă în numele a patru cunoscuți producători de etanolamine din UE, reprezentând o proporție însemnată, în acest caz peste 95 %, din producția totală a Uniunii cunoscută a produsului similar.
 (53)
 Cei patru producători solicitanți din Uniune au cooperat pe deplin în cadrul anchetei. O altă societate din Uniune, LUKOIL Neftochim Bourgas AD, a susținut cererea în calitate de producător din Uniune, dar nu a răspuns la chestionar și nu a furnizat alte informații sau date. Producătorii solicitanți din Uniune dețin unități de producție în Franța, Germania, Suedia și Belgia.
 (54)
 Trebuie observat că unul dintre producătorii din Uniune, INEOS Oxide Ltd, deține participații și în cadrul unei societăți de producție din SUA. În timpul anchetei, acest producător a declarat că se consideră producător din Uniune autentic. În cursul PAR, societatea importa produsul în cauză de la producătorul său afiliat din Statele Unite, dar procentul importurilor în raport cu producția sa din Uniune este mai mic de 10 %. În plus, conform informațiilor disponibile, acest producător intenționează să își extindă capacitatea de producție în Uniune până la sfârșitul anului 2010. Având în vedere cele de mai sus, această societate poate fi considerată un producător din Uniune autentic, deoarece importurile nu reprezintă principala sa activitate economică. Prin urmare, nu s-a considerat necesar ca producătorul în cauză să fie exclus din cadrul definit al industriei din Uniune, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază.
 (55)
 Pe această bază, cei trei producători din Uniune sunt BASF SE/AG, INEOS Oxide Ltd, Sasol Germany GmbH și Akzo Nobel Functional Chemicals AB și constituie industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) și articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceștia vor fi numiți în continuare „industria din Uniune”.
 (56)
 Ancheta a arătat, la fel ca ancheta precedentă de reexaminare, că o parte din producția de etanolamine a Uniunii este destinată unei utilizări interne sau captive. Trei dintre cele patru societăți aparținând industriei din Uniune produc pentru utilizare captivă. Ancheta a confirmat că industria din Uniune nu cumpără produsul în cauză pentru utilizare captivă de la părți independente, în interiorul sau în exteriorul Uniunii, și că producția captivă este utilizată pentru fabricarea altor produse din aval. În consecință, etanolaminele destinate utilizării captive nu se consideră a fi în concurență cu etanolaminele disponibile pe piața Uniunii (denumită în continuare „piața liberă”).
 E. SITUAȚIA DE PE PIAȚA UNIUNII
 1. Consumul la nivelul Uniunii
 (57)
 Consumul la nivelul Uniunii a fost calculat adunând volumul producției proprii a producătorilor din Uniune, destinat vânzării libere pe piața Uniunii și utilizării captive de către acești producători, și volumul importurilor din țările terțe către piața Uniunii, scăzându-se apoi exporturile producătorilor din Uniune. Au fost adăugate și estimările privind producătorul care nu a cooperat, care reprezintă un procent foarte redus din producția Uniunii.
 (58)
 Pe această bază, consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
 Consum
 (în tone)
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Total
 439 521
 438 872
 479 361
 475 269
 Indice
 100
 100
 109
 108
 Captiv
 248 994
 246 857
 243 995
 206 982
 Indice
 100
 99
 98
 83
 Piața liberă
 190 505
 192 010
 235 461
 268 386
 Indice
 100
 101
 124
 141
 Sursă: Răspunsurile la chestionare și Eurostat.
 (59)
 Consumul pe piața liberă a crescut cu 41 % în cursul perioadei examinate, cea mai importantă creștere având loc între 2007 și PAR. În ceea ce privește piața captivă, consumul a scăzut cu 17 %.
 2. Importurile din SUA
 (60)
 Volumul importurilor din SUA ale produsului în cauză în Uniune a scăzut cu 16 % în perioada examinată. Cu toate acestea, s-a observat o ușoară creștere a importurilor între 2007 și PAR. În ansamblu, producătorii din SUA nu și-au intensificat exporturile către UE din cauza (i) problemelor operaționale (impactul semnificativ al uraganelor asupra producției și exporturilor din Statele Unite) și a necesității ulterioare de a satisface cererea de pe piața internă din Statele Unite și (ii) reducerii cererii/ofertei la nivel global ca urmare a deficiențelor de producție în alte părți ale lumii și a avantajelor economice ale realocării materiilor prime utilizate pentru etanolamine către producția de MEG. În pus, în timpul perioadei analizate, un producător american și-a oprit aproape în întregime exporturile către UE, contribuind astfel la scăderea înregistrată. De asemenea, ar trebui remarcat faptul că o parte considerabilă a importurilor din SUA, realizate în PAR, nu au făcut obiectul unui dumping.
 Importuri
 (în tone)
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Produsul în cauză
 44 912
 39 641
 35 892
 37 583
 Indice
 100
 88
 80
 84
 Sursă: Răspunsurile la chestionare și Eurostat.
 (61)
 Prețul mediu al importurilor a crescut constant în perioada examinată. În ansamblu, prețul mediu al importurilor din SUA a fost întotdeauna mai redus decât prețurile medii ale industriei din Uniune.
 Preț mediu de import pe tonă
 (în EUR)
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Produsul în cauză
 825
 974
 1 000
 1 114
 Indice
 100
 118
 121
 135
 Sursă: Răspunsurile la chestionare și Eurostat.
 (62)
 Cota de piață deținută de importurile din SUA a scăzut cu 9,6 puncte procentuale în perioada examinată. Această scădere este atribuită, de asemenea, problemelor enumerate la considerentul (60).
 Cota de piață în SUA
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Produsul în cauză
 23,6 %
 20,6 %
 15,2 %
 14,0 %
 Indice
 100
 88
 65
 59
 Sursă: Răspunsurile la chestionare și Eurostat.
 (63)
 Pentru a analiza subcotarea prețurilor, prețurile de import ale celor doi producători-exportatori care au cooperat percepute de la clienții independenți au fost comparate cu prețurile industriei din Uniune, pe baza mediilor ponderate pentru tipuri de produse comparabile în cursul PAR. Prețurile industriei din Uniune au fost ajustate la un nivel franco fabrică și comparate cu prețurile de import CIF la frontiera Uniunii, incluzând toate tipurile de taxe vamale. Compararea prețurilor s-a realizat având în vedere tranzacții în aceeași etapă de comercializare, care au fost ajustate, când a fost necesar, și după deducerea rabaturilor și a remizelor.
 (64)
 Pe baza metodologiei de mai sus, nu s-a constatat o subcotare a prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune.
 3. Importuri din alte țări terțe
 (65)
 Importurile din alte țări terțe au crescut constant în perioada examinată, cantitatea de vârf înregistrându-se în 2007, după care a urmat o scădere între 2007 și PAR. Cu toate acestea, în perioada examinată s-au situat permanent la un nivel considerabil mai redus comparativ cu cele din SUA. Celelalte țări exportatoare principale sunt Rusia, Mexic, Iran și Taiwan. Cu excepția Rusiei, care și-a intensificat constant exporturile, celelalte țări prezintă o evoluție inconsecventă a acestora, cu creșteri și scăderi ale cantităților de la an la an.
 Importuri din alte țări
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Tone
 7 862
 16 021
 23 086
 19 644
 Indice
 100
 204
 294
 250
 Cotă de piață
 4,1 %
 8,3 %
 9,8 %
 7,3 %
 Indice
 100
 202
 238
 177
 Preț de import EUR/tonă
 1 215
 1 177
 1 402
 1 459
 Indice
 100
 97
 115
 120
 Sursă: Eurostat.
 4. Situația economică a industriei din Uniune
 (66)
 Trebuie amintit că industria produce și pentru utilizarea captivă. Pe baza vânzărilor pe piața liberă și a utilizării captive, s-au stabilit următorii indicatori: stocuri, producție, capacitate, utilizarea capacității, investiții, randament al investițiilor, flux de numerar, capacitatea de a mobiliza capitaluri, forță de muncă, productivitate și salarii. Indicatorii rămași, în special vânzările și profitul, se referă la vânzările pe piața liberă. Ca urmare a dezvoltării pieței captive, manifestată prin faptul că, în linii mari, consumul captiv corespunde evoluției vânzărilor de pe piața liberă, constatările privind piața captivă pot fi extrapolate.
 (67)
 În cursul perioadei examinate, producția și capacitatea industriei din Uniune au sporit treptat cu 13 %. Utilizarea capacității în industria din Uniune a rămas stabilă, la un nivel apropiat de 90 %. Conform informațiilor disponibile, acest nivel al utilizării capacității este apropiat de nivelul maxim pentru industria în cauză. Creșterea paralelă a producției și capacității, care a rămas, în orice caz, la un nivel mai redus decât consumul la nivelul Uniunii în creștere, confirmă faptul că industria din Uniune a beneficiat în urma măsurilor existente și a creșterii cererii pentru produsul în cauză (atribuită creșterii cererii din partea diverselor industrii din aval utilizatoare de etanolamine).
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Producție (tone)
 375 119
 371 688
 407 744
 424 526
 Indice
 100
 99
 109
 113
 Capacitate (tone)
 424 000
 432 000
 458 000
 477 000
 Indice
 100
 102
 108
 113
 Utilizarea capacității
 88 %
 86 %
 89 %
 89 %
 Indice
 100
 97
 101
 101
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (68)
 Stocurile industriei din Uniune au crescut în același ritm cu creșterea generală a consumului la nivelul Uniunii. În orice caz, acest indicator nu este considerat foarte semnificativ, producția de etanolamine fiind adaptată necesităților clienților și, de cele mai multe ori, executată pe bază de contracte pe termen lung, încheiate de obicei la sfârșitul anului calendaristic.
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Stocuri (tone)
 8 906
 10 113
 9 250
 11 097
 Indice
 100
 114
 104
 125
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (69)
 Vânzările industriei din Uniune au crescut semnificativ în perioada examinată (cu până la 54 %). Cu toate acestea, ca urmare a creșterii concomitente considerabile a consumului de pe piața liberă a Uniunii, majorarea cotei de piață a industriei din Uniune a fost relativ modestă (a crescut cu 6,4 puncte procentuale) în perioada examinată. Aceste tendințe confirmă faptul că industria din Uniune a beneficiat de pe urma măsurilor în vigoare. Prețul mediu unitar al producției industriei din Uniune s-a majorat cu 31 % în perioada examinată. Această situație reflectă creșterea substanțială a prețurilor materiei prime utilizate pentru fabricarea etanolaminelor, dar și creșterea rentabilității, în special în cursul PAR.
 (70)
 Majorarea observată a prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune corespunde, de asemenea, majorării prețurilor etanolaminelor de pe piața mondială. Acest fenomen este atribuit unei serii de evenimente extraordinare și temporare care s-au manifestat în cursul perioadei analizate și, în special, între 2007 și PAR. Pe de o parte, costurile materiilor prime (OE – acesta fiind în principal un derivat pe bază de petrol – și amoniac) au crescut semnificativ în această perioadă. Pe de altă parte, piața mondială a cunoscut dezechilibre importante între cerere și ofertă în aceeași perioadă. Aceasta a fost rezultatul mai multor factori diferiți, precum: probleme cauzate producției și exporturilor din SUA ca urmare a uraganelor, dificultăți de producție din Asia, cerere masivă de produse din aval (produse agrochimice, în special glifosat) pe bază de etanolamine și dificultăți de fabricare a produselor (în special MEG) care utilizează aceleași materii prime folosite în producția etanolaminelor, ceea ce a determinat producătorii de MEG și etanolamine să se reorienteze temporar către aceasta din urmă.
 Vânzările în Uniune ale produsului similar destinate consumului de pe piața liberă
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Volum (tone)
 132 003
 130 575
 169 403
 203 090
 Indice
 100
 99
 128
 154
 Preț mediu de vânzare (EUR/tonă)
 1 044
 1 141
 1 189
 1 366
 Indice
 100
 109
 114
 131
 Cotă de piață
 69,0 %
 68,0 %
 72,9 %
 76,6 %
 Indice
 100
 98
 106
 111
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (71)
 Industria din Uniune și-a îmbunătățit semnificativ rentabilitatea în perioada examinată. Această îmbunătățire a avut loc în următorul context: creșterea prețurilor la nivel mondial la etanolamine, decizia unui producător american de a-și întrerupe aproape în totalitate exporturile către UE, ceea ce a contribuit la reducerea importurilor din SUA, și creșterea cererii de etanolamine la nivelul Uniunii și la nivel mondial. Aceasta din urmă a avut ca rezultat creșterea volumului de vânzări, precum și a prețurilor de vânzare, ultimele majorându-se, până la sfârșitul PAR, cu un procent mai ridicat decât ritmul de creștere al costurilor de producție.
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Rentabilitatea industriei din Uniune
 10,1 %
 16,0 %
 15,8 %
 21,9 %
 Indice
 100
 159
 157
 217
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (72)
 Nivelul investițiilor nu prezintă o evoluție constantă în perioada examinată. Pe de o parte, au fost necesare investiții pentru funcționarea unităților de producție și, pe de altă parte, pentru creșteri moderate ale capacităților în scopul satisfacerii consumului în creștere și a necesarului de exporturi. Randamentul investițiilor, exprimat în funcție de profitul net al industriei din Uniune și valoarea contabilă netă a investițiilor acesteia, prezintă o tendință semnificativă de creștere în perioada examinată. Fluxul de numerar al industriei din Uniune arată, de asemenea, o îmbunătățire substanțială în perioada examinată.
 2005
 2006
 2007
 RIP
 Investiții (EUR)
 980 213
 6 396 684
 1 505 707
 2 454 173
 Indice
 100
 654
 154
 250
 Randamentul activelor nete
 45 %
 54 %
 55 %
 87 %
 Indice
 100
 121
 123
 195
 Flux de numerar (EUR)
 22 831 675
 34 807 468
 36 971 471
 55 859 958
 Indice
 100
 152
 162
 245
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (73)
 Numărul de angajați din industria din Uniune care participă la fabricarea produsului similar a crescut într-un ritm redus în perioada examinată. Industria din Uniune a reușit să controleze evoluția costurilor medii cu forța de muncă per angajat în perioada examinată. Productivitatea, exprimată în randament per lucrător, s-a îmbunătățit ușor în aceeași perioadă. Evoluția productivității și a costurilor cu forța de muncă a avut un impact pozitiv în ceea ce privește menținerea controlului asupra costurilor de producție și a contribuit la creșterea rentabilității.
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Forță de muncă
 100
 104
 104
 110
 Indice
 100
 103
 104
 110
 Productivitate (în tone per lucrător)
 3 749
 3 591
 3 916
 3 858
 Indice
 100
 96
 104
 103
 Costul mediu salarial per lucrător (în EUR)
 2 389
 2 629
 2 449
 2 262
 Indice
 100
 110
 103
 95
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 (74)
 Dumpingul a continuat în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la niveluri mai mici decât cele stabilite de ancheta precedentă de reexaminare.
 (75)
 După cum s-a arătat anterior, industria din Uniune a fost în măsură să se redreseze în urma practicilor de dumping anterioare, în special în ceea ce privește rentabilitatea, prețurile de vânzare și cota de piață.
 (76)
 Volumele de export ale industriei din Uniune către țări terțe au crescut cu 21 % în cursul perioadei examinate. Această îmbunătățire semnificativă a început în 2007 și a continuat până în PAR, fiind atribuită în principal creșterii cererii de etanolamine pe piețele asiatice, ca urmare a deficiențelor de producție manifestate pe aceste piețe în cursul aceleiași perioade. Prețurile de vânzare la export au urmat o tendință similară cu prețurile la nivelul Uniunii. Această situație este atribuită, din nou, faptului că perioada cuprinsă între 2007 și PAR a fost caracterizată prin dezechilibre importante între cerere și ofertă.
 2005
 2006
 2007
 PAR
 Volumul exporturilor industriei comunitare (în tone)
 18 308
 14 055
 22 746
 22 228
 Indice
 100
 77
 124
 121
 Prețul de vânzare la export
 1 223
 1 293
 1 241
 1 689
 Indice
 100
 106
 101
 138
 Sursă: Răspunsurile la chestionare.
 5. Concluzie asupra situației de pe piața Uniunii
 (77)
 Volumul de etanolamine consumat pe piața Uniunii a crescut cu 41 % în timp ce importurile din Statele Unite au scăzut cu 16 % în cursul perioadei examinate. În același timp, industria din Uniune și-a sporit volumul vânzărilor și cota corespunzătoare de piață.
 (78)
 Situația economică a industriei din Uniune s-a îmbunătățit în perioada examinată. Indicatorii de prejudiciu relevanți arată performanțe economice bune. Industria din Uniune a funcționat la capacitate maximă, obținând marje de profit semnificative, asigurând un flux de numerar stabil, sporind investițiile și menținând sub control costurile cu forța de muncă. În plus, industria din Uniune a beneficiat de o serie de circumstanțe excepționale între 2007 și PAR, care au condus la scăderea prețurilor și au influențat în mod pozitiv performanțele economice.
 (79)
 În concluzie, ținând seama de evoluția pozitivă a indicatorilor privind industria din Uniune, nu s-a putut stabili că un prejudiciu semnificativ ar continua să existe. În consecință, s-a examinat dacă există o probabilitate de reapariție a prejudiciului în caz de expirare a măsurilor.
 F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
 (80)
 Trebuie reamintit că doi producători-exportatori americani au continuat practicile de dumping în cursul PAR. Unul dintre cei doi exportatori care practică dumping nu a cooperat. Având în vedere faptul că face obiectul celor mai stricte măsuri antidumping și este, în același timp, un producător major de pe piața americană, acesta ar avea cel mai mare interes să își restabilească legăturile cu piața Uniunii în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
 (81)
 După cum s-a arătat mai amănunțit în secțiunea C, ancheta a constatat un număr de factori care indică probabilitatea unei creșteri substanțiale a importurilor originare din SUA care fac obiectul unui dumping în cazul în care măsurile ar fi abrogate. Acești factori sunt, în special:
 —
 excedentul de capacitate de 60 000 tone al producătorilor americani, care nu este prevăzut a fi amortizat în viitorul apropiat;
 —
 saturarea preconizată a piețelor americane tradiționale de export, care va forța astfel producătorii americani să își reorienteze exporturile către Uniune. Acest risc este real în special în ceea ce privește piețele de export din America de Sud și Asia (20). Se reamintește că piețele asiatice au un rol important în preluarea surplusului de etanolamine al producătorilor americani;
 —
 taxele antidumping impuse de China asupra a două din cele trei tipuri de produse fabricate în mai multe țări, între care și SUA;
 —
 presiunea exercitată de creșterea producției ca urmare a reorientării de la producția de MEG la cea de etanolamine. Supracapacitatea și prețurile reduse din sectorul MEG vor forța producătorii să prefere producția de etanolamine în detrimentul producției de MEG, creând astfel noi capacități și exercitând presiune asupra prețurilor;
 —
 creșterea cererii de etanolamine în SUA este preconizată a fi mai redusă decât în alte părți ale lumii, inclusiv în Uniune;
 —
 rata medie de creștere a cererii din Uniune este prevăzută a fi mai ridicată decât cea din SUA, încurajând astfel producătorii-exportatori americani să exporte în Uniune;
 —
 informațiile disponibile referitoare la un producător american care nu a cooperat arată că și societățile care nu au cooperat în cadrul anchetei și și-au minimizat exporturile în Uniune sunt încă foarte interesate să rămână pe piața Uniunii și să își intensifice exporturile.
 (82)
 Luând în considerare cele de mai sus, producătorii americani vor fi nevoiți să identifice noi piețe de desfacere, iar opțiunea cea mai realistă este să se îndrepte către piața Uniunii.
 (83)
 În cursul PAR, industria din Uniune se afla într-o situație bună. Aceasta se datora faptului că cererea ridicată pentru produsul în cauză depășea oferta. Cu toate acestea, o creștere a importurilor de etanolamine din SUA, care făceau deja obiectul unui dumping, ar fi exercitat o presiune considerabilă asupra industriei din Uniune și ar fi afectat rezultatele acesteia.
 (84)
 De asemenea, trebuie observat că etanolaminele reprezintă o marfă, ceea ce înseamnă că diferitele tipuri de produs sunt fabricate la anumite standarde tehnice, iar produsele dintr-o sursă pot fi substituite cu ușurință de alte produse dintr-o sursă diferită. Astfel, pe o piață caracterizată de ofertă în exces, concurența se va axa în principal pe nivelul prețurilor.
 (85)
 În acest context, combinația de factori descrisă mai sus poate contribui cu relativă ușurință la reducerea cererii masive de etanolamine, conducând la un exces de ofertă pe piața Uniunii. Creșterea importurilor care fac obiectul unui dumping va exercita o presiune în sensul scăderii prețurilor de vânzare, iar aceasta, la rândul său, va afecta negativ indicatorii de performanță ai industriei din Uniune, în special rentabilitatea. Dacă importurile care fac obiectul unui dumping se vor intensifica, va începe să se manifeste fenomenul de subcotare a prețurilor.
 (86)
 Probabilitatea reapariției prejudiciului, astfel cum s-a descris în secțiunea precedentă, este sporită de faptul că piața etanolaminelor a suferit schimbări în urma crizei economice care s-a declanșat în toamna anului 2008. Mulți parametri cheie au suferit schimbări considerabile, atât în ceea ce privește exporturile, cât și în ceea ce privește situația industriei din Uniune. După cum s-a arătat mai sus, informațiile disponibile indică o accelerare a importurilor la prețuri de dumping după PAR, ca urmare a faptului că prețurile de pe piața americană pentru două tipuri de produs sunt superioare prețurilor europene, iar diferența de preț în cazul celui de al treilea tip se diminuează rapid. În acest sens, datele Eurostat arată că, în al doilea trimestru al anului 2009, importurile din SUA (15 052 tone) au intrat în Uniune la un preț cu 20 % mai redus decât în cursul PAR.
 (87)
 În lipsa măsurilor, aceste importuri intensificate cu prețuri de dumping vor apărea pe fondul unei industrii din Uniune considerabil slăbite. Într-adevăr, informațiile disponibile colectate în cursul anchetei indică reducerea cererii, vânzărilor și economiilor de scară, capacități de producție neutilizate, înrăutățirea rezultatelor financiare etc. (21). Ca urmare a crizei economice actuale, piața etanolaminelor din Uniune se confruntă cu o cerere redusă. Prin urmare, producătorii comunitari au fost obligați să își reducă producția.
 (88)
 În prezent, industria din Uniune funcționează la o rată de utilizare a capacității de 70 %, mult mai redusă decât rata din cursul PAR, când s-a aflat aproape de nivelul maxim. În plus, volumul vânzărilor industriei din Uniune a scăzut cu aproximativ 30 %, în timp ce prețurile post-PAR au scăzut cu 35-40 %. În același timp, evoluția post-PAR a costurilor de producție și a rentabilității pare a indica un dezechilibru grav între costurile cu materia primă și prețurile la etanolamine, care afectează într-o măsură și mai mare rezultatele industriei din Uniune. Într-adevăr, costurile celor două materii prime principale utilizate în producerea etanolaminelor (etilena și amoniacul) au scăzut după PAR cu mult mai puțin decât au scăzut prețurile la etanolamine. Aceasta a condus la o scădere abruptă a marjelor de profit ale industriei din Uniune care, în prezent, se confruntă cu pierderi sau obține marje de profit cu o singură cifră.
 (89)
 Cu alte cuvinte, industria din Uniune nu se mai află într-o poziție aparent solidă, ci într-o situație în care presiunea exercitată de importurile care fac obiectul unui dumping va declanșa, cel mai probabil, un declin periculos, care va depăși previziunile stabilite pe baza datelor colectate în cursul PAR.
 (90)
 Situația economică descrisă mai sus a diminuat oportunitățile de afaceri ale industriei din Uniune. Pe de o parte, industria din Uniune nu are posibilitatea de a-și extinde baza de clienți din UE, neexistând indicii potrivit cărora principalii săi concurenți de pe piața Uniunii (producătorii americani) ar fi încetat exporturile către Uniune. Pe de altă parte, reducerea presiunii asupra industriei din Uniune prin creșterea producției destinate utilizării captive nu pare posibilă, deoarece nu există niciun element care să demonstreze că posibilitățile de comercializare a produselor din aval (precum etilenamine, erbicide și catalizatori) ar putea contrabalansa presiunea asupra pieței etanolaminelor.
 (91)
 În cazul abrogării măsurilor, este foarte probabil ca importurile americane în Uniune care fac obiectul unui dumping să se intensifice în mod semnificativ, ceea ce nu ar putea avea alt efect decât reapariția prejudiciului. Producătorii americani își pierd piețele tradiționale, în timp ce excesul de ofertă de MEG va conduce la creșterea producției de etanolamine, care vor trebui vândute pe alte piețe decât cea americană. În plus, criza economică afectează industria din Uniune, care se confruntă cu presiunea exercitată de importurile din SUA care fac obiectul unui dumping și nu dispune de nicio soluție alternativă de a combate dumpingul prejudiciabil, în afara menținerii taxelor antidumping. Nu s-au constatat indicii care să infirme o posibilă agravare a situației în cazul expirării măsurilor.
 G. INTERESUL UNIUNII
 1. Observație preliminară
 (92)
 În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping în vigoare în momentul de față ar fi în interesul general al Uniunii. Evaluarea interesului Uniunii se baza pe evaluarea tuturor părților în cauză, respectiv ale actorilor din industria din Uniune, importatorilor, comercianților, vânzătorilor en gros, precum și a utilizatorilor produsului în cauză.
 (93)
 Trebuie reamintit că în cadrul anchetelor precedente, instituirea măsurilor antidumping nu a fost considerată contrară interesului Comunității. De asemenea, ancheta actuală constituie o reexaminarea a măsurilor care urmează să expire și, în consecință, constă în analizarea unei situații în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare.
 (94)
 Pe această bază s-a examinat dacă, în pofida concluziei referitoare la probabilitatea continuării dumpingului și reapariției prejudiciului, există motive întemeiate care ar putea duce la concluzia că prelungirea măsurilor, în acest caz particular, nu este în interesul Uniunii.
 2. Interesul industriei Uniunii
 (95)
 Trebuie reamintit că practicile de dumping au continuat în cursul PAR și că există o probabilitate de continuare a dumpingului produsului în cauză originar din SUA și de reapariție a prejudiciului pentru industria din Uniune.
 (96)
 Industria din Uniune a dovedit că este viabilă și competitivitatea, lucru confirmat de evoluția pozitivă a majorității indicatorilor economici. Măsurile antidumping instituite anterior au contribuit la restabilirea rentabilității și au permis un randament suficient al investițiilor. Toate acestea se pot dovedi benefice pentru efectuarea de noi investiții în 2010. În consecință, este în interesul industriei din Uniune ca măsurile adoptate împotriva importurilor din SUA care fac obiectul unui dumping să fie menținute.
 3. Interesul importatorilor și al comercianților/vânzătorilor cu ridicata
 (97)
 Având în vedere faptul că niciun comerciant și niciun vânzător cu ridicata nu a cooperat în cadrul anchetei, s-a concluzionat că absența sau continuarea măsurilor nu afectează aceste părți în mare măsură. În afară de aceasta, ancheta nu a indicat existența unor importatori independenți, deoarece toate importurile din SUA în Uniune ale produsului în cauză se efectuează prin intermediul unor importatori afiliați cu producătorii-exportatori americani.
 (98)
 Prelungirea măsurilor nu va modifica situația actuală a importatorilor afiliați despre care se știe că au realizat profituri în cursul PAR, cu marje corespunzătoare condițiilor pieței. În orice caz, cel puțin într-o situație similară celei de față, interesele importatorilor afiliați nu pot fi separate de interesele producătorilor-exportatori, deoarece aceștia din urmă au posibilitatea de a stabili politica importatorilor afiliați. Se reamintește că interesele producătorilor-exportatori nu sunt incluse în sfera analizei intereselor Uniunii.
 4. Interesul utilizatorilor industriali
 (99)
 Având în vedere faptul că prelungirea măsurilor ar constitui o a doua reînnoire a măsurilor antidumping, interesul utilizatorilor industriali a făcut obiectul unei atenții speciale.
 (100)
 Doar un singur utilizator specializat în producția de esterquat pentru balsamurile de rufe și-a prezentat punctul de vedere în cursul acestei anchete. Esterquatul este fabricat pe bază de TEA și se utilizează în balsamuri de rufe comercializate de societăți ca Unilever, Henkel, Colgate Palmolive, Procter & Gamble și Benckiser/Reckitt. În cursul PAR, utilizatorul industrial în cauză a procurat etanolamine atât de la producătorii americani, cât și de la cei din Uniune. Importurile acestui utilizator industrial au reprezentat o cotă redusă din totalul importurilor din SUA (cuprinse între 15 % și 25 % — cifra exactă nu poate fi dezvăluită, din motive de confidențialitate).
 (101)
 Unicul utilizator industrial care a cooperat a susținut că utilizatorii din Uniune sunt afectați în mod negativ de măsurile antidumping, deoarece depind de importurile de etanolamine ca sursă suplimentară pentru a satisface cererea de pe piața Uniunii. De asemenea, s-a susținut că utilizatorii din Uniune operează pe piețe extrem de competitive și sensibile la evoluția prețurilor și că se confruntă cu presiuni din partea producătorilor din aval. Aceștia mai sunt nevoiți să achiziționeze materii prime la cel mai mic preț posibil, pentru a minimiza costurile. Prin urmare, potrivit acestui utilizator industrial, orice modificare a prețului etanolaminelor îi periclitează activitățile economice și îi reduce rentabilitatea. Astfel, această parte a concluzionat că menținerea măsurilor nu este favorabilă interesului Uniunii, deoarece dificultățile menționate mai sus ar fi atenuate dacă s-ar permite expirarea măsurilor antidumping.
 (102)
 S-a constatat că, în cursul PAR, TEA reprezenta o parte importantă (între 20 % și 30 %) din costul total de producție al esterquatului în cazul unicului utilizator industrial care a cooperat. Este evident că eliminarea măsurilor antidumping ar atenua, cel puțin pe termen scurt, sarcina suportată de această societate ca urmare a utilizării TEA ca materie primă. Cu toate acestea, având în vedere faptul că această societate se aprovizionează cu volume foarte importante de TEA din industria din Uniune, impactul final al unei modificări a măsurilor antidumping asupra acestui utilizator industrial nu este prevăzut a fi unul semnificativ. În această privință, Comisia a examinat impactul măsurilor actuale antidumping asupra cifrei de afaceri a societății în ceea ce privește producția de esterquat care conține etanolamine importate. Datele disponibile arată că impactul global al taxei antidumping asupra cifrei de afaceri a societății în cauză este unul moderat (între 1 % și 5 %, nu se poate dezvălui cifra exactă din motive de confidențialitate). Astfel se explică de ce societatea a reușit să își continue activitatea în acest sector, în pofida unei creșteri semnificative a prețurilor etanolaminelor până la PAR și a existenței măsurilor antidumping. Trebuie observat, de asemenea, că esterquatul reprezintă doar un procent relativ redus din activitățile totale ale acestui utilizator industrial.
 (103)
 Au fost examinate, de asemenea, evoluția post-PAR a prețurilor TEA și impactul acestora asupra costurilor de producție ale unicului utilizator industrial. În această privință, se reamintește că prețurile etanolaminelor au scăzut semnificativ după PAR. Având în vedere evoluția constatată a prețurilor TEA și structura costurilor sectorului esterquatului, se consideră că impactul TEA asupra costului total al produsului finit a scăzut după PAR. Datele disponibile par să arate că, în ceea ce privește acest utilizator industrial, reducerea prețurilor TEA ar putea conduce la o scădere a costului TEA cuprinsă între 20 % și 25 %. Aceasta se va reflecta într-o reducere cuprinsă între 15 % și 20 % a costului total de producție al bunurilor finite.
 (104)
 Impactul unei continuări a măsurilor antidumping asupra unicului utilizator industrial care a cooperat a fost analizat prin prisma rezultatelor economice anterioare ale acestuia, în special în legătură cu profitul și vânzările. În ceea ce privește profitul, s-a constatat că, în perioada examinată, în pofida măsurilor în vigoare, singurul utilizator industrial care a cooperat a obținut profituri marginale pentru produsele pe bază de etanolamine. În ceea ce privește vânzările, s-a constatat că acest utilizator și-a sporit semnificativ vânzările din exportul de produse pe bază de etanolamine, în timp ce vânzările sale pe piața Uniunii au scăzut. Aceste tendințe se aplică și în cazul produselor care includ etanolamine originare din SUA sau din UE. Această situație demonstrează că existența măsurilor antidumping nu a influențat deciziile societății privind vânzările, confirmând astfel faptul că societatea a continuat să își desfășoare activitatea cu succes, fără ca rentabilitatea și vânzările sale să fie afectate în mod semnificativ. Nu s-au constatat indicii convingătoare care să confirme că situația menționată se va modifica în cazul în care măsurile antidumping sunt prelungite.
 (105)
 În fine, nu s-au găsit probe convingătoare în sprijinul afirmației potrivit căreia condițiile dificile de piață pentru utilizatorii industriali sunt rezultatul direct al ofertei scăzute de etanolamine din partea industriei din Uniune.
 (106)
 Pe scurt, în cursul PAR, efectul taxei antidumping asupra costului de fabricație al produselor finite ale utilizatorului industrial este mai degrabă limitat, iar eliminarea măsurilor antidumping nu ar fi prezentat decât un beneficiu marginal. În plus, situația post-PAR în ceea ce privește prețurile TEA are deja efecte pozitive asupra structurii costurilor societății. Prin urmare, s-a concluzionat că o prelungire a măsurilor nu l-ar afecta pe singurul utilizator industrial care a cooperat în mod semnificativ. Având în vedere faptul că alți utilizatori nu au participat la anchetă și că nu au fost transmise noi informații relevante în această privință de către alte părți, se concluzionează că analiza sus-menționată ar trebui să se aplice tuturor utilizatorilor industriali care ar putea fi interesați de piața etanolaminelor.
 5. Concluzia cu privire la interesul Uniunii
 (107)
 Ancheta a arătat că măsurile antidumping existente au contribuit la redresarea industriei din Uniune. Aceasta din urmă ar beneficia în urma prelungirii măsurilor, care îi vor permite să mențină nivelurile rentabile ale prețurilor actuale și să realizeze investiții suplimentare. Expirarea măsurilor ar pune în pericol acest proces de redresare, astfel cum se arată în secțiunea F de mai sus. În consecință, menținerea măsurilor este în interesul industriei din Uniune.
 (108)
 Nu par să existe importatori independenți și niciun comerciant/vânzător en gros independent nu s-a prezentat. Toate importurile din SUA se efectuează prin intermediul unor comercianți afiliați care, în timp ce măsurile erau în vigoare, au realizat marje de profit considerate conforme cu nivelurile normale ale pieței în cursul PAR.
 (109)
 În plus, în trecut, măsurile existente par să nu fi avut efecte negative majore asupra situației economice a utilizatorilor. Din informațiile colectate în cursul prezentei anchete reiese că orice majorare a prețurilor care ar putea fi determinată de instituirea măsurilor antidumping, nu pare a fi disproporționată comparativ cu beneficiul obținut de industria din Uniune prin eliminarea efectelor de denaturare a comerțului cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping.
 (110)
 În ceea ce privește interesul Uniunii, s-a concluzionat, în consecință, că nu există niciun motiv întemeiat pentru a nu prelungi măsurile antidumping în vigoare în prezent împotriva importurilor de etanolamine din SUA.
 (111)
 În consecință, s-a considerat ca fiind oportună menținerea măsurilor antidumping actuale împotriva importurilor de etanolamine din SUA.
 H. MĂSURILE ANTIDUMPING
 (112)
 Toate părțile au fost informate cu privire la datele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a elaborat recomandarea de menținere a măsurilor existente. Acestora li s-a acordat un termen pentru a-și prezenta observațiile și pretențiile cu privire la informațiile comunicate. Observațiile relevante prezentate au fost analizate, dar nu au condus la modificarea datelor și considerațiilor esențiale pe baza cărora a fost decisă menținerea măsurilor antidumping existente.
 (113)
 Ancheta a arătat că exista probabilitatea unei continuări a dumpingului (inclusiv probabilitatea unei creșteri a volumului de exporturi făcând obiectul unui dumping), precum și probabilitatea reapariției prejudiciului.
 (114)
 Deși a fost luat în considerare faptul că unul dintre cei doi producători-exportatori care au cooperat nu practica dumpingul și (prin urmare) s-a presupus că partea sa din importurile viitoare originare din SUA nu vor face obiectul unui dumping, se întrunesc totuși condițiile pentru menținerea măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2).
 (115)
 Având în vedere cele de mai sus, se consideră că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de etanolamine originare din SUA, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1583/2006, ar trebui menținute.
 (116)
 S-a considerat, în continuare, că aceste măsuri ar trebui menținute pentru o perioadă suplimentară de doar doi ani. Aceasta se bazează pe următoarele considerente: există o probabilitate de reapariție a unui dumping prejudiciabil deoarece (i) dumpingul efectuat de producătorii-exportatori americani a continuat în pofida măsurilor în vigoare și (ii) se așteaptă o creștere a importurilor în Uniune datorită existenței unor capacități excedentare de producție de 60 000 de tone în SUA pentru care nu există cerere internă corespunzătoare. Mai mult, unul dintre producătorii americani care nu au cooperat la anchetă face în prezent obiectul celor mai ridicate taxe antidumping și, în consecință, ar fi cel mai interesat să se reîntoarcă pe piața Uniunii în caz de expirare a măsurilor. De asemenea, acesta dispune de rețeaua de distribuție necesară, deoarece comercializează alte produse chimice pe piața Uniunii și a declarat că, din punctul său de vedere, UE este o importantă piață de export.
 (117)
 Mai mult, surplusul de capacitate din SUA ar trebui să fie eliminat progresiv până în 2013, dar există și proiecte de creștere a capacităților în Uniune până în 2010. Aceste considerații, împreună cu incertitudinea privind impactul actualei crize economice mondiale asupra pieței etanolaminelor (atât la nivel mondial, cât mai ales la nivelul Uniunii), justifică limitarea menținerii măsurilor la doi ani,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 (1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de etanolamine înregistrate cu codurile NC ex 2922 11 00 (monoetanolamină) (cod TARIC 2922110010), ex 2922 12 00 (dietanolamină) (cod TARIC 2922120010) și 2922 13 10 (trietanolamină), originare din Statele Unite ale Americii.
 (2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile menționate în continuare, se stabilește după cum urmează:
 Societatea
 Taxa antidumping
 (EUR pe tonă)
 Cod adițional TARIC
 The Dow Chemical
 Corporation
 2030 Dow Center
 Midland, Michigan 48674
 SUA
 59,25
 A115
 INEOS Americas LLC
 7770 Rangeline Road
 Theodore, Alabama 36582
 SUA
 69,40
 A145
 Huntsman Chemical
 Corporation
 3040 Post Oak Boulevard
 PO Box 27707
 Houston, Texas 77056
 111,25
 A116
 Toate celelalte societăți
 111,25
 A999
 (3) În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare privind taxele vamale.
 (4) În cazurile în care mărfurile sunt deteriorate înainte de punerea lor în liberă circulație și, prin urmare, prețul plătit efectiv sau care urmează a fi plătit este împărțit proporțional pentru stabilirea valorii în vamă în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (22), valoarea taxei antidumping calculată pe baza valorilor menționate mai sus se reduce cu un procent care corespunde împărțirii prețului plătit efectiv sau care urmează a fi plătit.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și se aplică pe o perioadă de doi ani.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 19 ianuarie 2010.
 Pentru Consiliu
 Președintele
 E. SALGADO
 (1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
 (2) JO L 56, 6.3.1996, p. 1.
 (3) JO L 28, 2.2.1994, p. 40.
 (4) JO L 294, 25.10.2006, p. 2.
 (5) JO C 71, 18.3.2008, p. 13.
 (6) JO C 270, 25.10.2008, p. 26.
 (7) Ethylene Oxide & Glycol Market Outlook (Perspectiva pieței de oxid de etilenă și glicol), PCI Xylenes și Polyesters Ltd (în continuare PCI), numărul din octombrie 2008.
 (8) Chemical Economics Handbook Product Review-Ethanolamines (Manual privind economia industriei chimice – analiză de produs: etanolamine), SRI Consulting, ianuarie 2009, 642 5000 A, p. 14-15.
 (9) PCI, ianuarie 2009.
 (10) Numărul din aprilie 2009 al PCI.
 (11) Tecnon OrbiChem, 17 martie 2009.
 (12) SRI, ianuarie 2009.
 (13) Tecnon OrbiChem, 17 martie 2009.
 (14) Tecnon OrbiChem, 17 decembrie 2008.
 (15) Numărul din aprilie 2009 al PCI.
 (16) Pe baza datelor privind consumul și creșterea capacităților, SRI, ianuarie 2009.
 (17) PCI, aprilie 2009; Tecnon OrbiChem, 17 decembrie 2008 și 17 martie 2009.
 (18) PCI, aprilie 2009.
 (19) Tecnon OrbiChem, 17 martie și 14 august 2009.
 (20) Tecnon OrbiChem, 17 martie 2009.
 (21) Tecnon OrbiChem, 14 august 2009; ICIS, 15 aprilie 2009 și 19 aprilie 2009; PCI data (numerele din perioada noiembrie 2008-iulie 2009).
 (22) JO L 253, 11.10.1993, p. 1.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
2021 12 16
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 452/3
 Europos Sąjungos ir Australijos
 SUSITARIMAS pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXVIII straipsnį, susijęs su visoms į ES skirtą CLXXV sąrašą įtrauktoms tarifinėms kvotoms taikomų nuolaidų pakeitimu dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos
 A. Europos Sąjungos laiškas
 Gerbiamasis Pone, Gerbiamoji Ponia,
 Po derybų pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXVIII straipsnį, susijusių su visoms į ES skirtą CLXXV sąrašą įtrauktoms tarifinėms kvotoms taikomų nuolaidų pakeitimu dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos (toliau – ES), apie kurias PPO narėms pranešta dokumente G/SECRET/42/Add.2, Australija ir ES susitaria užbaigti derybas remdamosi toliau išdėstytu pagrindu.
 Nedarant poveikio būsimoms deryboms pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį ir tik su Jungtinės Karalystės išstojimu iš ES susijusiais tikslais Australija pritaria numatytų kiekybinių įsipareigojimų, išreikštų ES, kuriai priklausė Jungtinė Karalystė, tarifinėmis kvotomis, paskirstymo principui ir metodikai, kuriais remiantis tam tikras tų kvotų paskirtas kiekis tenka ES (be Jungtinės Karalystės), o likęs kiekis atitenka Jungtinei Karalystei. Tai atspindi unikalias aplinkybes, susidariusias dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš ES.
 Australija sutinka su siūlomais dokumente G/SECRET/42/Add.2 nustatytais ES (be Jungtinės Karalystės) įsipareigojimais dėl tarifinių kvotų, dėl kurių Australija pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį turi teisę derėtis ar konsultuotis, kiekio ir tie įsipareigojimai ją tenkina.
 Nepaisant ankstesnės pastraipos, Australija ir ES susitaria dėl šių tarifinių kvotų pakeitimų:
 —
 tarifinės kvotos Nr. 005 (galvijų mėsa / galvijų valgomieji subproduktai): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos dalies kiekis bus pakeistas į 3 389 toną;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 020 (avių arba ožkų mėsa, šviežia, atšaldyta arba užšaldyta): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos dalies kiekis bus pakeistas į 5 851 toną;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 038 (lydyti skirtas sūris): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos kvotos kiekis bus pakeistas į 150 tonų;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 040 (Cheddar): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos kvotos kiekis bus pakeistas į 1 113 tonų;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 076 (iš dalies arba visiškai išlukštenti ryžiai): Australijai suteikta šios kvotos dalis, kuri ES viduje paskirstoma pagal atitinkamus ES teisės aktus, pakeičiama į 240 tonų. ES sutinka pratęsti ryžių importo pagal Australijai suteiktą kvotos dalį laikotarpį, kuris prasideda tarifinės kvotos laikotarpio pradžioje – sausio 1 d., – neribojant kiekio atitinkamais tolesniais daliniais laikotarpiais (t. y. sausio 1 d.–rugsėjo 30 d.). Dabartinę kvotos perskirstymo remiantis didžiausio palankumo statusu tvarką ES paliks galioti spalio 1 d.–gruodžio 31 d.;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 098 (rafinuoti skirtas žaliavinis cukranendrių cukrus): ES tenkantis konkrečiai Australijai skirtos kvotos kiekis bus pakeistas į 9 925 tonas.
 Šis susitarimas nedaro poveikio ES ir kitų PPO narių, besinaudojančių 1994 m. GATT XXVIII straipsnyje numatytomis teisėmis, deryboms dėl atitinkamų erga omnes tarifinių kvotų. ES įsipareigoja konsultuotis su Australija, jeigu dėl tų derybų rezultatų pasikeistų dokumente G/SECRET/42/Add.2 nustatytos dalys.
 ES ir Australija viena kitai praneša apie šiam susitarimui įsigalioti būtinų vidaus procedūrų užbaigimą. Šis susitarimas įsigalioja paskutinio pranešimo dieną.
 Būčiau dėkingas, jei patvirtintumėte, kad Jūsų Vyriausybė pritaria tam, kas išdėstyta pirmiau.
 Turiu garbę pasiūlyti, kad šis laiškas ir atitinkamas Jūsų Vyriausybės patvirtinimas kartu sudarytų Europos Sąjungos ir Australijos susitarimą pasikeičiant laiškais, be kita ko, 1994 m. GATT XXVIII straipsnio 3 dalies a ir b punktų taikymo tikslais.
 Reiškiu Jums savo didžią pagarbą.
 B. Australijos laiškas
 Gerbiamasis Pone, Gerbiamoji Ponia,
 turiu garbę pranešti, kad gavau Jūsų šios dienos laišką, kuriame rašoma:
 „Po derybų pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXVIII straipsnį, susijusių su visoms į ES skirtą CLXXV sąrašą įtrauktoms tarifinėms kvotoms taikomų nuolaidų pakeitimu dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos (toliau – ES), apie kurias PPO narėms pranešta dokumente G/SECRET/42/Add.2, Australija ir ES susitaria užbaigti derybas remdamosi toliau išdėstytu pagrindu.
 Nedarant poveikio būsimoms deryboms pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį ir tik su Jungtinės Karalystės išstojimu iš ES susijusiais tikslais Australija pritaria numatytų kiekybinių įsipareigojimų, išreikštų ES, kuriai priklausė Jungtinė Karalystė, tarifinėmis kvotomis, paskirstymo principui ir metodikai, kuriais remiantis tam tikras tų kvotų paskirtas kiekis tenka ES (be Jungtinės Karalystės), o likęs kiekis atitenka Jungtinei Karalystei. Tai atspindi unikalias aplinkybes, susidariusias dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš ES.
 Australija sutinka su siūlomais dokumente G/SECRET/42/Add.2 nustatytais ES (be Jungtinės Karalystės) įsipareigojimais dėl tarifinių kvotų, dėl kurių Australija pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį turi teisę derėtis ar konsultuotis, kiekio ir tie įsipareigojimai ją tenkina.
 Nepaisant ankstesnės pastraipos, Australija ir ES susitaria dėl šių tarifinių kvotų pakeitimų:
 —
 tarifinės kvotos Nr. 005 (galvijų mėsa / galvijų valgomieji subproduktai): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos dalies kiekis bus pakeistas į 3 389 toną;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 020 (avių arba ožkų mėsa, šviežia, atšaldyta arba užšaldyta): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos dalies kiekis bus pakeistas į 5 851 toną;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 038 (lydyti skirtas sūris): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos kvotos kiekis bus pakeistas į 150 tonų;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 040 (Cheddar): ES tenkantis konkrečiai Australijai suteiktos kvotos kiekis bus pakeistas į 1 113 tonų;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 076 (iš dalies arba visiškai išlukštenti ryžiai): Australijai suteikta šios kvotos dalis, kuri ES viduje paskirstoma pagal atitinkamus ES teisės aktus, pakeičiama į 240 tonų. ES sutinka pratęsti ryžių importo pagal Australijai suteiktą kvotos dalį laikotarpį, kuris prasideda tarifinės kvotos laikotarpio pradžioje – sausio 1 d., – neribojant kiekio atitinkamais tolesniais daliniais laikotarpiais (t. y. sausio 1 d.–rugsėjo 30 d.). Dabartinę kvotos perskirstymo remiantis didžiausio palankumo statusu tvarką ES paliks galioti spalio 1 d.–gruodžio 31 d.;
 —
 tarifinės kvotos Nr. 098 (rafinuoti skirtas žaliavinis cukranendrių cukrus): ES tenkantis konkrečiai Australijai skirtos kvotos kiekis bus pakeistas į 9 925 tonas.
 Šis susitarimas nedaro poveikio ES ir kitų PPO narių, besinaudojančių 1994 m. GATT XXVIII straipsnyje numatytomis teisėmis, deryboms dėl atitinkamų erga omnes tarifinių kvotų. ES įsipareigoja konsultuotis su Australija, jeigu dėl tų derybų rezultatų pasikeistų dokumente G/SECRET/42/Add.2 nustatytos dalys.
 ES ir Australija viena kitai praneša apie šiam susitarimui įsigalioti būtinų vidaus procedūrų užbaigimą. Šis susitarimas įsigalioja paskutinio pranešimo dieną.
 Būčiau dėkingas, jei patvirtintumėte, kad Jūsų Vyriausybė pritaria tam, kas išdėstyta pirmiau.
 Turiu garbę pasiūlyti, kad šis laiškas ir atitinkamas Jūsų Vyriausybės patvirtinimas kartu sudarytų Europos Sąjungos ir Australijos susitarimą pasikeičiant laiškais, be kita ko, 1994 m. GATT XXVIII straipsnio 3 dalies a ir b punktų taikymo tikslais.“.
 Turiu garbę pranešti, kad mano Vyriausybė pritaria pirmiau išdėstyto laiško turiniui.


type: wikipedia

text:
Marcus Clodius Pupienus Maximus (keisrina Imperator Caesar Maximi Marcus Clodius Pupienus Augustus) (164 − 29. juuli 238 Rooma) oli Rooma keiser 238. aastal.
 Elulugu
 Pupienuse päritolu on ebaselge. "Historia Augusta" andmetel pärines ta plebeide hulgast ning oli ametilt sepp või vankritegija. Herodianuse sõnul oli ta siiski patriits. Ta tegi kiiret karjääri: esmalt sai temast sõjatribuun ja seejärel preetor. Järgnevalt oli ta Bitüünia ja Pontuse prokonsul ning Ahhaia ja Gallia Narbonensise provintsi propreetor. Seejärel oli Doonau ääres leegionilegaat ning valiti 205. või 217. aastal konsuliks (consul suffectus). Pärast seda oli Germania legaat. 234. aastal sai ta teist korda konsuliks. 238. aastal valis senat ta koos Balbinusega keisriks. Pretoriaanid mõrvasid ta kolm kuud hiljem.
 Viited
 Kirjandus
 Historia Augusta. Maxim. .
 Vana-Rooma keisrid
 Vana-Rooma konsulid
 Vana-Rooma preetorid
 Sündinud 164
 Surnud 238