text:
prednesené 9. apríla 2019 (1)
 Vec C‐251/18
 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord‐Holland (Súd provincie Severný Holland, Holandsko)]
 „Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Obchodná politika – Antidumpingové clo – Dovoz bicyklov odosielaných okrem iného zo Srí Lanky – Rozšírenie konečného antidumpingového cla uloženého na dovozy bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike – Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 501/2013 – Platnosť – Prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania – Uplatnenie judikatúry TWD“
 1. Táto vec sa týka návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord‐Holland (Súd provincie Severný Holland, Holandsko) v súvislosti s platnosťou vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 501/2013(2) (ďalej len „sporné nariadenie“), ktorým Rada Európskej únie rozšírila konečné antidumpingové clo uložené na dovozy bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike na dovozy bicyklov odosielaných okrem iného zo Srí Lanky.
 2. Toto nariadenie bolo zrušené Všeobecným súdom Európskej únie v rozsudku z 19. marca 2015, City Cycle Industries/Rada,(3) ktorý bol v odvolacom konaní potvrdený Súdnym dvorom v rozsudku z 26. januára 2017, Maxcom/City Cycle Industries,(4) a to pokiaľ ide o jediného srílanského výrobcu, ktorý podal voči nariadeniu žalobu o neplatnosť, konkrétne pokiaľ ide o spoločnosť City Cycle Industries (ďalej len „City Cycle“).
 3. Na vnútroštátnom súde spoločnosť Trace Sport, francúzsky dovozca bicyklov, napáda dve rozhodnutia vydané daňovými orgánmi Holandska, ktoré jej ukladajú povinnosť zaplatiť antidumpingové clo na dovoz bicyklov zo Srí Lanky. Na uvedenom súde má Trace Sport v úmysle odvolávať sa na vyššie uvedené rozsudky vydané súdmi Európskej únie vo vzťahu k City Cycle na účely domáhania sa neplatnosti sporného nariadenia, pokiaľ ide o výrobcov a zároveň dovozcov zo Srí Lanky, od ktorých uvedená spoločnosť doviezla dotknuté bicykle a ktorí sú dotknutí sporným rozhodnutím o vymeraní cla, konkrétne spoločnosti Kelani Cycles (PVT) Ltd (ďalej len „Kelani Cycles“) a Creative Cycles (PVT) Ltd (ďalej len „Creative Cycles“).
 4. Dotknuté osoby, ktoré predložili Súdnemu dvoru písomné pripomienky, však tvrdia, že z dôvodu osobitných okolností charakterizujúcich spoločnosť Trace Sport, ktorá je dovozcom prepojeným na uvedených dvoch výrobcov zo Srí Lanky, sa uvedená spoločnosť nemôže domáhať určenia neplatnosti sporného nariadenia na vnútroštátnom súde a to na základe judikatúry, ktorá vyplýva z rozsudku z 9. marca 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C‐188/92, EU:C:1994:90). Podľa tejto judikatúry sa osoba podliehajúca súdnej právomoci, ktorá by bez akýchkoľvek pochybností mala aktívnu legitimáciu v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ na napadnutie aktu Únie v rámci žaloby o neplatnosť, nemôže domáhať určenia neplatnosti tohto aktu na vnútroštátnom súde v rámci návrhu na začatie prejudiciálneho konania (ďalej len „judikatúra TWD“).(5)
 5. Za týchto okolností sa v súlade s požiadavkou Súdneho dvora v týchto návrhoch zameriam na otázku prípustnosti prejudiciálnych otázok, ktoré položil vnútroštátny súd, a konkrétne na uplatniteľnosť judikatúry TWD na prejednávanú vec.
 I. Sporné nariadenie, spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
 6. V septembri 2012 Európska komisia začala prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení, ktoré boli uložené na dovozy bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike prostredníctvom dovozov bicyklov odosielaných okrem iného zo Srí Lanky.(6)
 7. Počas prešetrovania podala spoločnosť Kelani Cycles žiadosť, v ktorej sa domáhala oslobodenia od rozšírenia platnosti antidumpingového cla.(7) Dňa 16. januára 2013 vykonala Komisia overovanie na mieste v priestoroch spoločnosti Kelani Cycles. Následne, keďže spolupráca spoločnosti Kelani Cycles bola považovaná za nedostatočnú, Komisia ju informovala, že nemá v úmysle zohľadniť informácie, ktoré Kelani Cycles poskytla, má v úmysle založiť závery, ktoré sa týkajú uvedenej spoločnosti, na dostupných informáciách(8) a má v úmysle zamietnuť žiadosť o oslobodenie. Za týchto okolností poskytla Komisia spoločnosti Kelani Cycles možnosť poskytnúť doplňujúce vysvetlenia,(9) čo táto spoločnosť urobila listom zo 7. februára 2013 so 43 prílohami. Z rôznych dôvodov Komisia tieto doplňujúce vysvetlenia nezohľadnila a napokon žiadosť o oslobodenie podanú spoločnosťou Kelani Cycles zamietla.
 8. Po tom, čo Komisia odmietla zohľadniť materiály a dôkazné prostriedky predložené spoločnosťou Kelani Cycles uvedené v predchádzajúcom bode, spoločnosť Trace Sport počas správneho konania vedeného Komisiou požiadala o ústne vypočutie pred Komisiou na to, aby Komisii, napriek uvedenému odmietnutiu, predložila rovnaké materiály a dôkazy, aké predložila Kelani Cycles na podporu jej doplňujúcich vysvetlení. Komisia však žiadosti podanej spoločnosťou Trace Sport nevyhovela.
 9. Dňa 29. mája 2013 prijala Rada sporné nariadenie, ktorým rozšírila konečné antidumpingové clo v sadzbe 48,5 % uložené na dovozy bicyklov s pôvodom v Číne na dovozy bicyklov odosielaných okrem iného zo Srí Lanky. V tomto nariadení sa Kelani Cycles považuje za nespolupracujúcu spoločnosť,(10) zatiaľ čo spoločnosť Creative Cycles v ňom nie je výslovne uvedená.
 10. V rokoch 2012 a 2013 podali v Holandsku colní zástupcovia, konajúci v mene a na účet spoločnosti Trace Sport, colné vyhlásenia na účely prepustenia bicyklov odoslaných zo Srí Lanky do voľného obehu, pričom ako vývozcov týchto bicyklov uviedli spoločnosti Creative Cycles a Kelani Cycles.
 11. Po následných kontrolách platnosti uvedených vyhlásení Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven (inšpektor daňovej a colnej správy, úrad Eindhoven, Holandsko), dospel k záveru, že na účely uvedenia deklarovaných bicyklov do voľného obehu je potrebné zaplatiť antidumpingové clo vo výške 48,5 %. Uvedený inšpektor teda vydal dve rozhodnutia o vymeraní antidumpingového cla na sumu 229 990,88 eura a 234 275,37 eura. V nadväznosti na sťažnosti podané spoločnosťou Trace Sport voči týmto rozhodnutiam boli tieto rozhodnutia potvrdené dvoma rozhodnutiami z 24. septembra 2015.
 12. Medzičasom rozsudkom z 19. marca 2015, City Cycle Industries/Rada,(11) Všeobecný súd zrušil článok 1 ods. 1 a 3 sporného nariadenia(12) v rozsahu, v akom sa týkal spoločnosti City Cycle.
 13. Spoločnosť Trace Sport na vnútroštátnom súde napadla obe rozhodnutia z 24. septembra 2015, ktorými boli potvrdené rozhodnutia o vymeraní antidumpingového cla.
 14. Rozsudkom z 26. januára 2017, Maxcom/City Cycle Industries,(13) Súdny dvor v odvolacom konaní potvrdil rozsudok Všeobecného súdu vo veci City Cycle Industries/Rada.
 15. Vo veci, ktorú prejednáva vnútroštátny súd, vyvodzuje Trace Sport určité argumenty z rozsudku Súdneho dvora vo veciach Maxcom/City Cycle Industries, aby tým spochybnila platnosť sporného nariadenia, pokiaľ ide o spoločnosti Creative Cycles a Kelani Cycles. Vnútroštátny súd sa domnieva, že záver vyvodený Súdnym dvorom v tomto rozsudku, pokiaľ ide o City Cycle, je rovnako platný pre spoločnosti Kelani Cycles a Creative Cycles, a pýta sa teda na platnosť sporného nariadenia, pokiaľ ide o týchto dvoch ďalších srílanských vyvážajúcich výrobcov.
 16. Za týchto okolností Rechtbank Noord‐Holland (Súd provincie Severný Holland) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
 „1. Je [sporné] nariadenie platné v rozsahu, v akom sa vzťahuje na vyvážajúceho výrobcu Kelani Cycles?
 2. Je [sporné] nariadenie platné v rozsahu, v akom sa vzťahuje na vyvážajúceho výrobcu Creative Cycles?“
 II. Právna analýza
 17. Všetky dotknuté osoby, ktoré predložili Súdnemu dvoru písomné pripomienky, konkrétne holandská vláda, Rada a Komisia, spochybňujú prípustnosť tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania týkajúceho sa posúdenia platnosti uvedeného aktu. Vychádzajúc z judikatúry TWD, tieto dotknuté osoby v podstate tvrdia, že Trace Sport sa v spore vo veci samej nemohla dovolávať neplatnosti sporného nariadenia, keďže nepochybne mohla podať žalobu o neplatnosť tohto nariadenia.
 18. Ako som už predbežne uviedol v bode 5 týchto návrhov, v súlade s požiadavkou Súdneho dvora sa v nich zameriam na otázku prípustnosti prejudiciálnych otázok položených vnútroštátnym súdom.
 19. V tejto súvislosti preskúmam najprv zásady vyplývajúce z judikatúry TWD a ich uplatnenie v oblasti antidumpingových ciel Únie. Potom na základe tejto analýzy posúdim prípustnosť prejudiciálnych otázok položených vnútroštátnym súdom.
 B. Judikatúra TWD a jej uplatňovanie v oblasti antidumpingu
 20. Je potrebné najskôr pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry rozhodnutie prijaté inštitúciami Únie, ktoré osoba, ktorej bolo určené, alebo inštitúcie či osoby oprávnené požadovať jeho zrušenie nenapadli v záväzných lehotách stanovených v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ, sa voči nim stáva konečným. Takáto judikatúra je založená najmä na úvahe, že cieľom lehôt na podanie žaloby je zabezpečiť právnu istotu a zabrániť časovo neobmedzenému spochybňovaniu aktov Únie, ktoré majú právne účinky.(14)
 21. Súdny dvor ďalej uznal, že v práve Únie existuje všeobecná zásada, podľa ktorej má v rámci vnútroštátneho konania každý účastník konania právo namietať neplatnosť ustanovení obsiahnutých v aktoch Únie, ktoré slúžia ako základ na rozhodnutie alebo vnútroštátny akt prijatý proti nemu, a požiadať vnútroštátny súd o to, aby sa obrátil na Súdny dvor prostredníctvom prejudiciálnej otázky.(15) Hoci sú vnútroštátne súdy oprávnené vyhlásiť akt Únie za platný, nemôžu ho vyhlásiť za neplatný.(16)
 22. Rovnaké požiadavky právnej istoty uvedené v bode 20 vyššie však viedli Súdny dvor k prijatiu rozhodnutia v tom zmysle, že uvedená všeobecná zásada, ktorá každej osobe zaručuje právo napadnúť akt Únie tvoriaci základ pre rozhodnutie namierené voči nej, nijako nebráni tomu, aby akt nadobudol konečnú platnosť pre jednotlivca, voči ktorému sa musí považovať za individuálne rozhodnutie, ktorého zrušenie mohol bez akýchkoľvek pochybností požadovať na základe článku 263 ZFEÚ.(17)
 23. Na základe judikatúry TWD tak platí, že v prípade, keď sa možno domnievať, že osoba podliehajúca súdnej právomoci mohla bez akýchkoľvek pochybností navrhnúť zrušenie aktu Únie, táto osoba sa nemôže dovolávať jeho neplatnosti na príslušnom vnútroštátnom súde.(18)
 24. Ako totiž Súdny dvor zdôraznil pri viacerých príležitostiach, pripustiť, aby osoba, ktorá bez akýchkoľvek pochybností mala v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ aktívnu legitimáciu na konanie voči aktu Únie v rámci žaloby o neplatnosť, mohla po uplynutí záväznej lehoty na podanie žaloby uvedenej v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ namietať na vnútroštátnom súde voči platnosti tohto aktu, by znamenalo priznať tejto osobe možnosť obísť konečný charakter, ktorý má voči nej uvedený akt po uplynutí lehoty na podanie žaloby.(19)
 25. Výnimka zo všeobecnej zásady uvedená v bode 21 vyššie, ktorá vyplýva z uplatňovania judikatúry TWD, je teda odôvodnená požiadavkou zabezpečenia právnej istoty tým, že sa zamedzí časovo neobmedzenému spochybňovaniu aktov Únie, rovnako ako aj požiadavkou zabrániť zneužívaniu prostriedkov nápravy, ktoré právo Únie poskytuje osobám podliehajúcim súdnej právomoci.(20)
 26. Pokiaľ ide konkrétne o oblasť antidumpingového cla Únie, Súdny dvor uviedol, že závery vyplývajúce z judikatúry TWD sa vzťahujú na nariadenia, ktoré zavádzajú antidumpingové clo, a to z dôvodu ich dvojakej povahy aktov normatívneho charakteru – keďže sa uplatňujú na všetky zainteresované hospodárske subjekty – a aktov, ktoré sa môžu týkať priamo a jednotlivo niektorých týchto hospodárskych subjektov.(21)
 27. Takže v prípade, že sa možno domnievať, že hospodársky subjekt mal aktívnu legitimáciu a teda mohol bez akýchkoľvek pochybností požadovať na základe článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ zrušenie nariadenia, ktoré zavádza antidumpingové clo, takémuto subjektu je znemožnené dovolávať sa neplatnosti tohto nariadenia na príslušnom vnútroštátnom súde.(22)
 28. V tejto súvislosti vo svojej judikatúre Súdny dvor identifikoval určité kategórie hospodárskych subjektov, ktoré môžu byť podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ považované za priamo a osobne dotknuté nariadením, ktoré zavádza antidumpingové clo, a ktoré v dôsledku toho môžu požadovať jeho zrušenie na súdoch Únie.
 29. Takto Súdny dvor po prvé rozhodol, že priamo a osobne môžu byť na základe uvedeného ustanovenia takými nariadeniami dotknutí tí z výrobcov a vývozcov predmetného výrobku, ktorým sú pripisované dumpingové praktiky s použitím údajov týkajúcich sa ich obchodnej činnosti.(23)
 30. Po druhé to môže byť aj prípad dovozcov uvedeného výrobku, ktorých predajné ceny boli zohľadnené pri stanovení vývozných cien a ktorí sú tak dotknutí zisteniami týkajúcimi sa existencie dumpingovej praxe.(24)
 31. Po tretie to môže byť ešte aj prípad dovozcov pridružených k vývozcom predmetného výrobku, najmä v prípade, keď bola vývozná cena vypočítaná na základe predajnej ceny na trhu Únie zavedenej týmito dovozcami, a v prípade, keď bolo na základe tejto predajnej ceny vypočítané samotné antidumpingové clo.(25)
 32. Z uvedeného vyplýva, že judikatúra uznala za osoby, ktoré môžu mať aktívnu legitimáciu podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ na podanie žaloby o neplatnosť proti nariadeniu, ktoré zavádza antidumpingové clo výrobcov, vývozcov a dovozcov – či už sú alebo nie sú pridružení k vyvážajúcemu výrobcovi – výrobku dotknutého antidumpingovým clom.
 33. V tejto súvislosti sa konštatovalo, že rozhodujúcim prvkom na individualizáciu dotknutého subjektu, ktorá môže odôvodniť jeho aktívnu legitimáciu je to, že dumpingové praktiky boli zistené na základe údajov pochádzajúcich z jeho obchodnej činnosti.(26)
 34. Súdny dvor však tiež opakovane rozhodol, že uznanie nároku niektorých kategórií hospodárskych subjektov ako subjektov, ktoré môžu podať žalobu o neplatnosť antidumpingového nariadenia, nemôže zabrániť tomu, aby mohli byť takýmto nariadením priamo a osobne dotknuté aj iné subjekty z dôvodu určitých vlastností, ktorými sa vyznačujú a ktoré ich odlišujú od iných subjektov.(27)
 35. Z toho vyplýva, že bez ohľadu na kategórie hospodárskych subjektov uvedené v bodoch 29 až 31 týchto návrhov, ktorým Súdny dvor uznal aktívnu legitimáciu na podanie žaloby o neplatnosť, rozhodujúce kritérium na preukázanie aktívnej legitimácie a najmä osobnej dotknutosti sa týka otázky, či v súlade s judikatúrou vyplývajúcou z rozsudku Plaumann(28) antidumpingové nariadenie zasahuje predmetný hospodársky subjekt z dôvodu jeho určitých osobitných vlastností alebo na základe skutkovej situácie, ktorá ho odlišuje od akejkoľvek inej osoby a z tohto dôvodu ho individualizuje obdobným spôsobom ako adresáta aktu.
 36. Takto napríklad vo veci Extramet Súdny dvor uznal aktívnu legitimáciu nezávislému dovozcovi výrobku, na ktorý bolo uvalené antidumpingové clo a ktorého predajné ceny neboli zohľadnené počas prešetrovania, ktoré ale preukázalo existenciu súboru skutočností, ktoré ho z hľadiska predmetného opatrenia odlišujú od akéhokoľvek iného hospodárskeho subjektu.(29)
 37. Pokiaľ ide konkrétne o dovozcov výrobku dotknutého antidumpingovým opatrením, ako vyplýva z bodov 30 a 31 týchto návrhov, judikatúra priznáva aktívnu legitimáciu na podanie žaloby o neplatnosť v antidumpingových záležitostiach tak nezávislým dovozcom, ako aj dovozcom, ktorí sú pridružení k vyvážajúcim výrobcom dotknutého výrobku.
 38. Pokiaľ ide o podmienku pridruženia, konštatovalo sa, že jednoduché pridruženie dovozcu k dotknutému vyvážajúcemu výrobcovi nie je samo osebe skutočnosťou postačujúcou na to, aby mohol byť dovozca považovaný za osobne dotknutého v zmysle článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ.(30)
 39. Z judikatúry uvedenej v bode 31 vyššie však vyplýva: po prvé, že existencia vzťahu pridruženia medzi dovozcom a vývozcom predmetného výrobku je určite relevantnou skutočnosťou na účely uznania aktívnej legitimácie dovozcu na podanie žaloby o neplatnosť nariadenia, ktoré zavádza antidumpingové clo; po druhé, že na tieto účely však musia byť dovozca a vyvážajúci výrobca dostatočne prepojení,(31) a po tretie, že aktívna legitimácia sa pridruženému dovozcovi uznáva vtedy, keď existujú iné skutočnosti, ktoré ho môžu odlíšiť od každého iného hospodárskeho subjektu, ako napríklad v prípade, keď boli jeho obchodné údaje zohľadnené pri prešetrovaní.
 40. Vo veci Neotype(32) tak považoval Súdny dvor za priamo a osobne dotknutého, v zmysle článku 263 ZFEÚ, pridruženého dovozcu, ktorého predajné ceny boli použité na výpočet antidumpingového cla.
 41. Vo veci Nachi(33) Súdny dvor uznal aktívnu legitimáciu na podanie žaloby o neplatnosť a uplatnil tak judikatúru TWD na pridruženého dovozcu (ktorý bol dcérskou spoločnosťou výrobcu predmetného výrobku), ktorého predajné ceny boli základom pre určenie vývoznej ceny použitej na určenie dumpingového rozpätia týkajúceho sa daného vývozcu.
 42. Naopak, vo veci TMK(34) Súdny dvor odoprel aktívnu legitimáciu a neuplatnil teda judikatúru TWD na pridruženého dovozcu, pri ktorom nebolo preukázané, že by bol dostatočne prepojený s predmetnými vývoznými podnikmi alebo že by sa na neho vzťahovala osobitná situácia, ktorá by ho odlišovala od všetkých ostatných hospodárskych subjektov.
 C. O prípustnosti prejudiciálnych otázok
 43. Práve vzhľadom na všetky zásady vyplývajúce z judikatúry uvedené v predchádzajúcej kapitole treba posúdiť, či v prejednávanej veci treba s použitím judikatúry TWD považovať Trace Sport za osobu, ktorá sa nemôže v rámci sporu, ktorý prejednáva vnútroštátny súd dovolávať neplatnosti sporného nariadenia, pokiaľ ide o spoločnosti Kelani Cycles a Creative Cycles.
 44. V tejto súvislosti sa mi zdajú nevyhnutné dve úvodné poznámky.
 45. V prvom rade poznamenávam, že táto vec sa líši od všetkých ostatných vecí uvedených v predchádzajúcej kapitole tým, že sa netýka platnosti nariadenia, ktoré zavádza antidumpingové clo ale platnosti nariadenia rozširujúceho platnosť takého cla, ktoré bolo prijaté po prešetrovaní zameranom na obchádzanie uložených opatrení, ktoré bolo vykonané na základe článku 13 základného nariadenia.
 46. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že právne predpisy Únie zamerané na zabránenie obchádzania uložených opatrení obsiahnuté v článku 13 základného nariadenia predstavujú regulačný rámec, ktorý – hoci jeho rámcom sú zasa antidumpingové právne predpisy Únie – však má určité osobitosti.(35)
 47. V tejto súvislosti sa na jednej strane domnievam, že úvahy, ktoré viedli Súdny dvor, ako to vyplýva z bodu 26 vyššie, k uplatneniu zásad judikatúry TWD na nariadenia, ktoré zavádzajú antidumpingové clo, platia plne aj pre také nariadenia, akým je sporné nariadenie, ktoré sa týkajú rozšírenia antidumpingového cla.
 48. Také nariadenia totiž majú za následok len rozšírenie rozsahu pôsobnosti pôvodného nariadenia, ktoré zaviedlo antidumpingové clo na dovozy podobných výrobkov alebo ich častí. Nariadenie, ktorým sa rozširuje antidumpingové clo, má teda rovnaké právne účinky na podniky podliehajúce takto rozšírenému clu ako nariadenie, ktorým sa zavádza konečné clo vo vzťahu k podnikom, ktoré takému clu podliehajú,(36) a tiež toto nariadenie je charakterizované dvojakou povahou zmienenou v bode 26 týchto návrhov.
 49. Na druhej strane však podotýkam, že hoci kritériá vypracované judikatúrou uvedenou v bodoch 28 a nasl. týchto návrhov vo vzťahu k prípustnosti žalôb o určenie neplatnosti nariadení, ktoré zavádzajú antidumpingové clo, možno preniesť na rozhodovanie o prípustnosti žalôb o neplatnosť nariadení týkajúcich sa rozšírenia takého cla, je napriek tomu nevyhnutné vziať do úvahy vlastné charakteristiky prešetrovaní v záležitosti obchádzania uložených opatrení v zmysle článku 13 základného nariadenia.
 50. Hoci totiž prešetrovania zamerané na obchádzanie antidumpingových opatrení nepochybne vykazujú určitú podobnosť s prešetrovaniami, ktoré smerujú k uloženiu antidumpingového cla, sú napriek tomu charakterizované nevyhnutnosťou preukázať štyri prvky, ktoré podľa definície obsiahnutej v článku 13 ods. 1 tretej vete základného nariadenia predstavujú pojem obchádzanie.(37)
 51. V druhom rade a stále na úvod poukazujem na to, že niet pochýb o tom, že Kelani Cycles bola podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ aktívne legitimovaná podať na Všeobecný súd žalobu o neplatnosť smerujúcu proti spornému nariadeniu.
 52. Na jednej strane totiž, pokiaľ ide o priamu dotknutosť, treba uviesť, že colné orgány členských štátov sú bez toho, aby mali akúkoľvek mieru voľnej úvahy, povinné vyberať antidumpingové clo rozšírené sporným nariadením z dovozov bicyklov, ktoré Kelani Cycles vyváža zo Srí Lanky do Únie.(38)
 53. Na druhej strane, pokiaľ ide o jej osobnú dotknutosť, Kelani Cycles sa aktívne podieľala na prešetrovaní obchádzania antidumpingových opatrení, počas ktorého podala žiadosť o oslobodenie. Okrem toho je výslovne uvedená v bodoch 39 až 42 sporného nariadenia a bola v ňom predmetom záverov na základe dostupných informácií, a to z dôvodu jej nedostatočnej spolupráce.(39)
 54. Po uvedení týchto dvoch predbežných úvah poznamenávam, že holandská vláda, Rada a Komisia zakladajú svoje námietky neprípustnosti prejudiciálnych otázok v podstate na dvoch skutočnostiach, ktoré podľa ich názoru môžu charakterizovať spoločnosť Trace Sport a v dôsledku toho ju individualizovať vo vzťahu k akémukoľvek inému hospodárskemu subjektu.(40)
 55. Takáto individualizácia sa opiera na jednej strane o existenciu úzkych väzieb medzi spoločnosťou Trace Sport a dvoma srílanskými výrobcami/vývozcami Kelani Cycles a Creative Cycles a na druhej strane o okolnosť, že Trace Sport sa pokúsila zasiahnuť na podporu spoločnosti Kelani Cycles počas správneho konania vedeného Komisiou.
 56. Je teda potrebné preskúmať, či tieto dve skutočnosti môžu v prejednávanej veci odôvodniť záver, že Trace Sport nepochybne mala aktívnu legitimáciu na podanie žaloby o neplatnosť sporného nariadenia, takže sa podľa judikatúry TWD nemôže dovolávať neplatnosti tohto nariadenia na vnútroštátnom súde.
 57. V prvom rade, pokiaľ ide o existenciu úzkych vzťahov medzi spoločnosťou Trace Sport na jednej strane a spoločnosťami Kelani Cycles a Creative Cycles na druhej strane, z bodu 39 týchto návrhov vyplýva, že existencia pridruženia medzi dotknutým vývozcom a dovozcom predstavuje relevantnú skutočnosť na účely určenia prípustnosti žaloby dovozcu o neplatnosť nariadenia v oblasti antidumpingu.
 58. V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že keď Komisia namieta proti prípustnosti námietky nezákonnosti takého nariadenia, ktorú na vnútroštátnom súde vzniesol pridružený dovozca, musí poskytnúť dôkazy, ktoré umožňujú preukázať, že dovozca je dostatočne prepojený s predmetnými vývozcami.(41)
 59. V prejednávanej veci Komisia pritom ako dôkazy predložila výpisy zo záverečnej správy Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) vzťahujúce sa na prešetrovanie obchádzania ciel a antidumpingových ciel uložených na dovozy bicyklov s pôvodom v Číne do Únie, a to v nadväznosti na informácie uvádzajúce čínske bicykle, ktorých pôvod bol podvodne deklarovaný na Srí Lanke.
 60. Táto správa sa týka dokumentov zaistených francúzskymi colnými orgánmi v spoločnosti Trace Sport a konkrétne zoznamu „offshore“ spoločností, z ktorého vyplýva, že majiteľ spoločnosti Trace Sport je majiteľom 50 % podielu v spoločnosti (ktorej zvyšné základné imanie je vo vlastníctve dvoch čínskych investorov), ktorej bola spoločnosť Creative Cycles dcérskou spoločnosťou. Z týchto dokumentov tiež vyplýva, že ten istý majiteľ spoločnosti Trace Sport bol spolu s uvedenými čínskymi investormi spolumajiteľom 50 % podielu v ďalšej spoločnosti, ktorej bola Kelani Cycles dcérskou spoločnosťou. Z tejto správy OLAF ďalej vyplýva, že Kelani Cycles bola v skutočnosti založená s cieľom prevzatia všetkých činností Creative Cycles.
 61. Správa OLAF tiež uvádza, že všetky tieto spoločnosti, ako aj ďalšie, ktoré patria do tej istej skupiny, boli zapojené do falošnej fakturácie vzťahujúcej sa na dovozy bicyklov s pôvodom v Číne do Únie, ktorá viedla k colným podvodom a k podvodom v oblasti antidumpingového cla.
 62. Existencia týchto úzkych vzťahov medzi spoločnosťou Trace Sport na jednej strane a spoločnosťami Kelani Cycles a Creative Cycles na druhej strane je okrem toho potvrdená určitými dokumentmi, ktoré sú súčasťou dokumentov nazývaných „Panama Papers“(42) a ktoré Komisia poskytla ako dôkazy.
 63. Existencia všetkých týchto väzieb, rovnako ako aj závery záverečnej správy OLAF však neboli nijako spochybnené zo strany spoločnosti Trace Sport, ktorá tiež nepovažovala za nevyhnutné predložiť Súdnemu dvoru pripomienky.
 64. Za týchto podmienok sa domnievam, že je potrebné dospieť k záveru, že v prejednávanej veci Komisia predložila dôkazy umožňujúce preukázať existenciu dostatočných väzieb v zmysle judikatúry medzi predmetným dovozcom, spoločnosťou Trace Sport, a srílanskými výrobcami/vývozcami, Kelani Cycles a Creative Cycles.
 65. V druhom rade, pokiaľ ide o ďalšiu skutočnosť, o ktorú holandská vláda, Komisia a Rada opierajú svoju námietku neprípustnosti, z uznesenia vnútroštátneho súdu vyplýva, že počas správneho konania – na ktorom sa Kelani Cycle zúčastnila tým, že podala žiadosť o oslobodenie, ktorá bola s konečnou platnosťou zamietnutá Komisiou z dôvodu jej nedostatočnej spolupráce – Trace Sport požiadala Komisiu, aby sa zúčastnila konania na podporu spoločnosti Kelani Cycles.
 66. Z uznesenia vnútroštátneho súdu totiž vyplýva, že samotná spoločnosť Trace Sport potvrdila, že požiadala Komisiu o vypočutie, aby mohla predniesť presne tie isté tvrdenia a predložiť presne tie isté materiály a dôkazné prostriedky, ktoré už boli predtým predložené spoločnosťou Kelani Cycles ako dodatočné pripomienky v nadväznosti na oznámenie Komisie o jej úmysle zamietnuť jej žiadosť o oslobodenie. Komisia tieto materiály a dôkazné prostriedky zamietla z dôvodov vysvetlených v odôvodnení 40 sporného nariadenia.
 67. Tento zásah spoločnosti Trace Sport do prešetrovania obchádzania opatrení, ktoré viedla Komisia, ktorý táto spoločnosť uskutočnila na podporu spoločnosti Kelani Cycles, hoci napokon neuspel z dôvodu odmietnutia Komisie prehodnotiť jej vyhodnotenie predmetných tvrdení a dokumentov, však preukazuje viacero skutočností, ktoré sú pre túto analýzu relevantné.
 68. Po prvé preukazuje existenciu takých úzkych väzieb medzi spoločnosťami Trace Sport a Kelani Cycles, že prvá uvedená spoločnosť bola oboznámená o prešetrovaní týkajúcom sa druhej uvedenej spoločnosti, čo je informácia, ktorá nie je verejná.
 69. Po druhé preukazuje existenciu takej zhody záujmov medzi dotknutým vývozcom a pridruženým dovozcom, že pridruženého dovozcu viedla k snahe zasiahnuť do prešetrovania týkajúceho sa pridruženého výrobcu a pokúsiť sa prekonať to, že Komisie odmietla vziať do úvahy tvrdenia a dôkazy, ktoré sa prvá uvedená spoločnosť usilovala predniesť. Existencia takej zhody záujmov v konečnom dôsledku viedla oba subjekty k tomu, aby v rámci prešetrovania konali tak, ako keby boli jediným subjektom.
 70. Po tretie je rozumné domnievať sa, že predmetné informácie a dokumenty sa týkajú, prinajmenšom sčasti, samotnej spoločnosti Trace Sport. Na jednej strane totiž z odôvodnenia 40 sporného nariadenia vyplýva, že jedna z otázok, ktorá bola sporná medzi Komisiou a spoločnosťou Kelani Cycles, sa týkala objasnení vzťahujúcich sa na také prepojené spoločnosti, ako je Trace Sport. Na druhej strane, ak sa informácie a dokumenty, ktoré mala Trace Sport v úmysle predložiť Komisii, netýkali uvedenej spoločnosti, nevysvetľuje to, ako by mohla Trace Sport odôvodniť pred Komisiou svoj vlastný zásah s tým cieľom, aby mohla predniesť tieto informácie a dokumenty.
 71. V tejto súvislosti treba ešte uviesť, že ak v prejednávanej veci, na rozdiel od situácie vo veciach uvedených v bodoch 29 až 31 týchto návrhov, nemohla Komisia oprieť svoje zistenia v rámci prešetrovania obchádzania opatrení na účely zavedenia rozšírenia antidumpingového cla o údaje, ktoré predniesli pridružení výrobca a dovozca, bolo to z dôvodu nedostatočnej spolupráce zo strany spoločnosti Kelani Cycles (a Trace Sport) v rámci prešetrovania.
 72. Všetky tieto skutočnosti ma vedú k záveru, že Kelani Cycles a Trace Sport konali počas prešetrovania v skutočnosti tak, ako keby podporovali záujmy jediného hospodárskeho subjektu. Creative Cycles sa naopak na prešetrovaní nezúčastnila, pretože, ako to vyplýva z bodu 60 týchto návrhov, jej činnosti boli v zásade nahradené činnosťami spoločnosti Kelani Cycles.
 73. Zo všetkých vyššie uvedených úvah vyplýva, že za konkrétnych okolností prejednávanej veci treba podľa môjho názoru považovať za preukázanú existenciu súboru skutočností tvoriacich osobitnú situáciu, ktorá vo vzťahu k spornému nariadeniu odlišuje spoločnosť Trace Sport od akéhokoľvek iného hospodárskeho subjektu a ktorá ju teda môžu individualizovať obdobným spôsobom, akým je individualizovaný jej pridružený výrobca, spoločnosť Kelani Cycles.
 74. Z toho za osobitých okolností prejednávanej veci podľa môjho názoru vyplýva, že Trace Sport bola nepochybne oprávnená podať žalobu o neplatnosť sporného nariadenia na základe článku 263 ZFEÚ a že sa teda na základe judikatúry TWD nemôže dovolávať prípadnej neplatnosti tohto nariadenia na vnútroštátnych súdoch.
 75. V tejto súvislosti musím ešte zdôrazniť, že som si na jednej strane vedomý toho, že článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ stanovuje reštriktívne kritériá pre prípustnosť žalôb o neplatnosť(43), a na druhej strane že, keďže judikatúra TWD predstavuje, ako som uviedol v bodoch 21 až 25 týchto návrhov, výnimku zo všeobecnej zásady, musí mať obmedzený rozsah pôsobnosti, konkrétne iba na prípady, keď nie je žiadna pochybnosť, pokiaľ ide o prípustnosť žaloby o neplatnosť podanej fyzickou alebo právnickou osobou na Všeobecný súd.(44)
 76. V tejto súvislosti sa však na jednej strane domnievam, že uznanie aktívnej legitimácie spoločnosti Trace Sport na podanie žaloby proti spornému nariadeniu je nepochybne v súlade so smerovaním judikatúry v oblasti prípustnosti žalôb o neplatnosť v oblasti antidumpingu uvedenej v bodoch 31 a 34 až 42 vyššie.
 77. Na druhej strane, za veľmi osobitých okolností tejto veci sa domnievam, že umožniť takému spriaznenému dovozcovi, akým je spoločnosť Trace Sport – v prípade ktorej bolo na jednej strane preukázané, že je dostatočne prepojená s vývozcom, ktorý sa zúčastňoval na prešetrovaní obchádzania opatrení a ktorého žaloba o neplatnosť predmetného opatrenia by bola zjavne prípustná, a na druhej strane že sa zapája, aj keď neúspešne, do prešetrovania obchádzania opatrení týkajúceho sa tohto prepojeného výrobcu, pričom pri tomto prešetrovaní konala tak, ako keby predstavovala záujem jediného hospodárskeho subjektu – dovolávať sa neplatnosti predmetného nariadenia na vnútroštátnom súde by bolo v rozpore s cieľom existencie judikatúry TWD, ako je uvedený v bode 25 týchto návrhov, a to konkrétne s cieľom zabezpečiť právnu istotu a zamedziť zneužitiam opravných prostriedkov, ktoré právo Únie poskytuje osobám podliehajúcim súdnej právomoci.
 78. Vzhľadom na všetky vyššie uvedené úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Rechtbank Noord‐Holland (Súd provincie Severný Holland, Holandsko) takto:
 1. Ani rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2015, City Cycle Industries/Rada (T‐413/13, neuverejnený, EU:T:2015:164) ani rozsudok Súdneho dvora z 26. januára 2017, Maxcom/City Cycle Industries (spojené veci C‐248/15 P, C‐254/15 P a C‐260/15 P, EU:C:2017:62), neovplyvnili platnosť vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 501/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku, v rozsahu, v akom sa toto nariadenie týka spoločností Kelani Cycles (PVT) Ltd a Creative Cycles (PVT) Ltd.
 2. Taký dovozca týchto bicyklov, akým je spoločnosť Trace Sport, v prípade ktorého je na jednej strane preukázané, že je dostatočne prepojený s uvedenými vyvážajúcimi výrobcami, a na druhej strane že sa zúčastnil, hoci aj neúspešne, prešetrovania obchádzania antidumpingových opatrení týkajúcich sa týchto prepojených výrobcov, pričom pri tomto prešetrovaní konal tak, ako keby zastupoval záujem jediného hospodárskeho subjektu, takže bol nepochybne oprávnený podať žalobu na Všeobecný súd s cieľom dosiahnuť zrušenie antidumpingového cla, ktoré zaťažuje jeho výrobky, ale takú žalobu nepodal, sa nemôže následne dovolávať neplatnosti tohto antidumpingového cla na vnútroštátnom súde. V takom prípade je vnútroštátny súd viazaný konečnou povahou antidumpingového cla uloženého vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 990/2011 z 3. októbra 2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1225/2009, a na základe článku 1 vykonávacieho nariadenia č. 501/2013 rozšíreného na bicykle odosielané z Indonézie, Malajzie, Srí Lanky a Tuniska.
 2 Vykonávacie nariadenie Rady z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku (Ú. v. EÚ L 153, 2013, s. 1).
 3 Rozsudok z 19. marca 2015, City Cycle Industries/Rada (T‐413/13, neuverejnený, EU:T:2015:164).
 4 Rozsudok z 26. januára 2017, Maxcom/City Cycle Industries (C‐248/15 P, C‐254/15 P a C‐260/15 P, EU:C:2017:62).
 5 Pozri v tomto zmysle bod 17 uvedeného rozsudku. Súdny dvor opakovane potvrdil zásadu vyjadrenú v uvedenom rozsudku. V tejto súvislosti pozri najmä rozsudky z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101, body 30 a 37); z 27. novembra 2012, Pringle (C‐370/12, EU:C:2012:756, bod 41); zo 14. marca 2017, A a i. (C‐158/14, EU:C:2017:202, body 66 a 67 a citovanú judikatúru), ako aj z 25. júla 2018, Georgsmarienhütte a i. (C‐135/16, EU:C:2018:582, body 14 a 15).
 6 Nariadenie (EÚ) č. 875/2012 z 25. septembra 2012, ktorým sa začína prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení uložených vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike prostredníctvom dovozu bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska, ktorý má alebo nemá deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku, a na základe ktorého sa zavádza registrácia takéhoto dovozu (Ú. v. EÚ L 258, 2012, s. 21).
 7 Na základe článku 13 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 z 12. decembra 2012 (Ú. v. EÚ L 344, 2012, s. 1) (ďalej len „základné nariadenie“).
 8 V súlade s článkom 18 ods. 1 základného nariadenia. Pozri body 39 až 42 sporného nariadenia.
 9 V súlade s článkom 18 ods. 4 základného nariadenia.
 10 Pozri odôvodnenia 39 a 42 sporného nariadenia.
 11 T‐413/13, neuverejnený, EU:T:2015:164.
 12 Toto ustanovenie rozširuje antidumpingové clo v sadzbe 48,5 % na vyššie uvedené dovozy a predpokladá jeho výber z dovozov deklarovaných počas obdobia prešetrovania.
 13 C‐248/15 P, C‐254/15 P a C‐260/15 P, EU:C:2017:62.
 14 Pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101 bod 29), a zo 14. novembra 2017, British Airways/Komisia (C‐122/16 P, EU:C:2017:861, body 83 a 84). Pokiaľ ide o dodržanie lehoty na podanie žaloby ako kogentnej právnej úpravy, pozri úvahy, ktoré uviedol generálny advokát Mengozzi vo svojich návrhoch prednesených vo veci British Airways/Komisia (C‐122/16 P, EU:C:2017:406, body 93 až 99).
 15 Táto zásada vyplýva z článku 277 ZFEÚ. Pozri rozsudky z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101, bod 35), a z 27. novembra 2012, Pringle (C‐370/12, EU:C:2012:756, bod 39 a citovanú judikatúru).
 16 Rozsudok z 22. októbra 1987, Foto‐Frost (314/85, EU:C:1987:452, body 14 a 15). Pozri tiež rozsudky z 10. januára 2006, IATA a ELFAA (C‐344/04, EU:C:2006:10, body 27 a 30), a z 3. októbra 2013, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada (C‐583/11 P, EU:C:2013:625, bod 95).
 17 Pozri rozsudok z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101, bod 37), ktorý uplatňuje body 24 a 25 rozsudku z 9. marca 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C‐188/92, EU:C:1994:90). Pozri tiež rozsudky z 27. novembra 2012, Pringle (C‐370/12, EU:C:2012:756, bod 41); z 18. septembra 2014, Valimar (C‐374/12, EU:C:2014:2231, body 28 a 29), ako aj zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 18).
 18 Pozri najmä rozsudky zo 4. februára 2016, C & J Clark International a Puma (C‐659/13 a C‐34/14, EU:C:2016:74, body 56 a 57 a citovaná judikatúra), a z 25. júla 2018, Georgsmarienhütte a i. (C‐135/16, EU:C:2018:582 body 14, 17 a 18 a citovaná judikatúra).
 19 Rozsudky z 27. novembra 2012, Pringle (C‐370/12, EU:C:2012:756, bod 41); zo 14. marca 2017, A a i. (C‐158/14, EU:C:2017:202, bod 66 a citovaná judikatúra), a z 25. júla 2018, Georgsmarienhütte a i. (C‐135/16, EU:C:2018:582, bod 15), ktorý uplatňuje bod 18 rozsudku z 9. marca 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C‐188/92, EU:C:1994:90).
 20 Pozri v tejto súvislosti návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Campos Sánchez‐Bordona vo veci Georgsmarienhütte a i. (C‐135/16, EU:C:2018:120, bod 36). Rovnako generálny advokát Jacobs charakterizoval judikatúru TWD v tom zmysle, že smeruje proti zneužitiu konania osobami, ktoré mohli napadnúť akt Únie a ktoré tak neurobili [návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs vo veci Cassa di Risparmio di Firenze a i. (C‐222/04, EU:C:2005:655, bod 63)]. Ako totiž uviedol generálny advokát Campos Sánchez‐Bordona vo vyššie uvedených návrhoch, judikatúra TWD nebráni vnútroštátnym súdom vyjadriť ex offo alebo na návrh iného účastníka konania (ktorý zjavne nie je oprávnený podať žalobu o neplatnosť) kedykoľvek svoje pochybnosti o platnosti aktu Únie.
 21 Pozri rozsudky z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101, bod 37 in fine); zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 18), ako aj zo 4. februára 2016, C & J Clark International a Puma (C‐659/13 a C‐34/14, EU:C:2016:74, bod 58). V tejto súvislosti pozri rozsudok z 28. februára 2019, Rada/Growth Energy a Renewable Fuels Association (C‐465/16 P, EU:C:2019:155, bod 72).
 22 Rozsudok zo 4. februára 2016, C & J Clark International a Puma (C‐659/13 a C‐34/14, EU:C:2016:74, body 56 a 57 a citovaná judikatúra).
 23 Tamže, bod 60 a citovaná judikatúra.
 24 Tamže, bod 61 a citovaná judikatúra.
 25 Tamže, bod 62 a citovaná judikatúra. Pozri body 40 až 42 týchto návrhov.
 26 Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mischo v spojených veciach Nashua Corporation a i./Komisia a Rada (C‐133/87 a C‐150/87, neuverejnené, EU:C:1989:286, bod 35).
 27 Pozri rozsudky zo 16. mája 1991, Extramet Industrie/Rada (C‐358/89, EU:C:1991:214, bod 16); z 18. septembra 2014, Valimar (C‐374/12, EU:C:2014:2231, bod 33), ako aj zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 22).
 28 Rozsudok z 15. júla 1963, Plaumann/Komisia (25/62, EU:C:1963:17).
 29 Rozsudok zo 16. mája 1991, Extramet Industrie/Rada (C‐358/89, EU:C:1991:214, body 11 a 17). Týmito skutočnosťami bolo jednak to, že bol najdôležitejším dovozcom výrobku, ktorý bol predmetom antidumpingového opatrenia, a súčasne koncovým používateľom tohto výrobku, ako aj okolnosť, že jeho hospodárske činnosti záviseli vo veľmi veľkej miere od týchto dovozov a boli predmetným nariadením vážne dotknuté.
 30 Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mischo v spojených veciach Nashua Corporation a i./Komisia a Rada (C‐133/87 a C‐150/87, neuverejnené, EU:C:1989:286, body 36 a 37).
 31 Pozri rozsudok zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 26).
 32 Rozsudok z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada (C‐305/86 a C‐160/87, EU:C:1990:295, body 20 a 21).
 33 Rozsudok z 15. februára 2001, Nachi Europe (C‐239/99, EU:C:2001:101, bod 39). V tejto súvislosti pozri rozsudok zo 14. marca 2017, A a i. (C‐158/14, EU:C:2017:202, body 64 a 65).
 34 Rozsudok zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 26).
 35 Toto konštatovanie sa opiera o okolnosť, že táto právna úprava nemá svoj základ v Antidumpingovom kódexe z roku 1994 [Dohoda o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 103; Mim. vyd. 11/021, s. 189)] obsiahnutom v prílohe 1 A Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, ktorá bola schválená v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994) (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 80), ale bola jednostranne prijatá Úniou. V tejto súvislosti pozri odôvodnenie 19 základného nariadenia a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mengozzi v spojených veciach Maxcom a i./Chin Haur Indonesia (C‐247/15 P, C‐253/15 P a C‐259/15 P, EU:C:2016:712, bod 5).
 36 Pozri v tom istom zmysle rozsudok z 26. septembra 2000, Büchel/Rada a Komisia (T‐74/97 a T‐75/97, EU:T:2000:215, bod 52).
 37 Z definície pojmu obchádzanie uvedenej v článku 13 ods. 1 tretej vete základného nariadenia vyplýva, že na preukázanie existencie obchádzania musia byť splnené štyri podmienky: po prvé, musí dôjsť k zmene v štruktúre obchodu medzi dotknutou treťou krajinou a Úniou, po druhé, táto zmena musí vychádzať z praxe, procesu alebo činnosti, pre ktorú neexistuje iná dostatočne náležitá príčina alebo iné ekonomické opodstatnenie okrem uloženia cla, po tretie, musí byť k dispozícii dôkaz o existencii ujmy, a po štvrté, musí byť k dispozícii dôkaz o existencii dumpingu.
 38 Pozri v tom istom zmysle rozsudok z 26. septembra 2000, Büchel/Rada a Komisia (T‐74/97 a T‐75/97, EU:T:2000:215, bod 50).
 39 Podľa článku 18 základného nariadenia.
 40 Priama dotknutosť spoločnosti Trace Sport je nesporná, keďže tá je priamo dotknutá sporným nariadením, a to z rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bode 52 týchto návrhov.
 41 Rozsudok zo 16. apríla 2015, TMK Europe (C‐143/14, EU:C:2015:236, bod 26).
 42 Výraz „Panama Papers“ označuje veľmi veľké množstvo dôverných dokumentov panamskej advokátskej kancelárie Mossack Fonseca, ktoré boli v roku 2015 sprístupnené medzinárodnej tlači. Dokumenty boli preskúmané v rámci medzinárodného projektu investigatívnej žurnalistiky a potom tiež daňovými a súdnymi orgánmi viacerých krajín. Po odhalení „Panama Papers“ zriadil Európsky parlament vyšetrovací výbor na preskúmanie údajného porušenia práva Únie a nesprávneho úradného postupu pri uplatňovaní práva Únie v oblasti prania špinavých peňazí, daňových únikov a daňových podvodov.
 43 V tejto súvislosti pozri rozsudok zo 14. marca 2017, A a i. (C‐158/14, EU:C:2017:202, body 68 a 69).
 44 Pozri v tejto súvislosti úvahy obsiahnuté v bode 34 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Campos Sánchez‐Bordona vo veci Georgsmarienhütte a i. (C‐135/16, EU:C:2018:120), a v bodoch 70 až 72 návrhov, ktoré predniesla generálna advokátka Sharpston vo veci A a i. (C‐158/14, EU:C:2016:734).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 21987A0919(02)
 Oficialusis leidinys L 268 , 19/09/1987 p. 0066 - 0077 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 4 tomas 3 p. 0063 specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 4 tomas 3 p. 0063 L 341 03/12/1987 P. 0002
 Susitarimastarp Europos ekonominės bendrijos ir Angolos Liaudies Respublikos Vyriausybės dėl žvejybos prie Angolos krantųEUROPOS EKONOMINĖ BENDRIJA(toliau – Bendrija) irANGOLOS LIAUDIES RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ(toliau – Angola),ATSIŽVELGDAMOS į gerus Bendrijos ir Angolos bendradarbiavimo santykius ir į bendradarbiavimo dvasią, kylančią iš Lomės konvencijos;ATSIŽVELGDAMOS į Angolos norą skatinti racionalų savo žuvininkystės išteklių naudojimą stiprinant bendradarbiavimą;PRISIMINDAMOS, kad, pirmiausia jūrų žvejybos atžvilgiu, Angola turi suverenias teises arba jurisdikciją zonoje, kuri tęsiasi iki 200 jūrmylių nuo jos krantų;ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad abi Susitariančiosios Šalys pasirašė Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją;PATVIRTINDAMOS, kad jūrų valstybės turi naudotis suvereniomis teisėmis tyrinėdamos, naudodamos, saugodamos ir prižiūrėdamos gyvuosius išteklius jų jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse pagal tarptautinės teisės nuostatas;NORĖDAMOS savo santykiuose vadovautis abipusio pasitikėjimo dvasia ir abipuse nauda;SUSITARĖ:1 straipsnisŠio Susitarimo tikslas yra nustatyti principus ir taisykles, kurios ateityje visais atžvilgiais reglamentuos Bendrijos ir Angolos santykius žuvininkystės srityje, įskaitant laivų, plaukiojančių su Bendrijos valstybių narių vėliavomis (toliau – Bendrijos laivai), žvejybos veiklą vandenyse, į kuriuos Angola turi suverenias teises arba kuriuose ji turi jurisdikciją žvejybos atžvilgiu (toliau – Angolos vandenys), pagal Jungtinių Tautų Jūrų teisės konvencijos nuostatas ir kitas tarptautinės teisės normas.2 straipsnis1. Pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas Angola leidžia Bendrijos laivams žvejoti Angolos žvejybos zonoje.2. Šiame Susitarime numatyta žvejybos veikla vykdoma pagal Angolos įstatymus ir kitus žvejybą reguliuojančius teisės aktus.3 straipsnis1. Bendrija, atsižvelgdama į Jungtinių Tautų Jūrų teisės konvencijos ir kitas tarptautinės teisės normas, įsipareigoja imtis visų reikiamų priemonių siekdama užtikrinti, kad jos laivai laikytųsi šio Susitarimo nuostatų ir Angolos įstatymų bei kitų teisės aktų, susijusių su žvejybos veikla Angolos žvejybos zonoje.2. Angola praneša Europos Bendrijų Komisijai apie bet kokius siūlomus tų įstatymų ir kitų teisės aktų pakeitimus.3. Priemonės, kurių Angolos valdžios institucijos imasi siekdamos reguliuoti žvejybą, kad būtų apsaugoti žuvų ištekliai, paremtos objektyviais bei moksliniais kriterijais, jos vienodai taikomos Bendrijos ir kitiems užsienio laivams, nepažeidžiant specialių susitarimų, sudarytų tarp besivystančių šalių viename geografiniame regione, įskaitant abipusius susitarimus dėl žuvininkystės.4 straipsnis1. Bendrijos laivų žvejybos veikla Angolos žvejybos zonoje vykdoma su žvejybos licencija, kurią Bendrijos prašymu išduoda Angolos valdžios institucijos po to, kai laivus patikrina kompetentingos Angolos valdžios institucijos, išskyrus tunų žvejybos laivus, kuriems taikoma tvarka, nustatyta priede.2. Licencija išduodama po to, kai suinteresuotas laivo savininkas sumoka licencijos mokesčius.3. Paraiškos licencijai gauti pateikimo tvarka, mokesčio dydis ir mokėjimo būdai nustatyti priede.5 straipsnisŠalys įsipareigoja konsultuotis tiesiogiai arba per tarptautines organizacijas, kad užtikrintų Atlanto vandenyno gyvųjų išteklių valdymą bei apsaugą. Šalys dės visas pastangas skatindamos Angolos ir Bendrijos valstybių žuvininkystės mokslinių tyrimų institutų bendradarbiavimą įgyvendinant mokslinių tyrimų programas ir keičiantis informacija.6 straipsnisLaivai, kuriems pagal šį Susitarimą leidžiama žvejoti Angolos žvejybos zonoje, privalo priede nustatyta tvarka teikti Angolos kompetentingoms valdžios institucijoms ataskaitas apie laimikį.7 straipsnisUž žvejybos galimybes, suteikiamas pagal 2 straipsnį, Bendrija prie šio Susitarimo pridedamame Protokole išdėstytomis sąlygomis ir tvarka moka Angolai finansinę kompensaciją, neapribojant finansavimo, į kurį Angola turi teisę pagal Lomės konvenciją8 straipsnisGinčai, kilę dėl šio Susitarimo aiškinimo arba taikymo, sprendžiami Susitariančiųjų Šalių konsultacijų būdu.9 straipsnisSiekiant užtikrinti tinkamą šio Susitarimo taikymą įkuriamas Jungtinis komitetas.Komitetas kasmet arba bet kurios Susitariančiosios Šalies pageidavimu posėdžiauja pakaitomis Angoloje ir Bendrijoje.10 straipsnisJeigu Angolos valdžios institucijos, atsižvelgdamos į žuvininkystės išteklių pokyčius, nuspręstų taikyti išteklių apsaugos priemones, kurios turėtų įtakos Bendrijos laivų veiklai, Šalys pradeda konsultacijas, kad galėtų pakeisti šio Susitarimo priedą ir Protokolą, atsižvelgdamos į finansinę kompensaciją, kurią Bendrija jau sumokėjo.11 straipsnisNiekas šiame Susitarime neturi įtakos ir jokiu būdu nepažeidžia bet kurios Šalies požiūrio į bet kokį dalyką, susijusį su jūrų teise.12 straipsnisŠis Susitarimas taikomas Angolos Liaudies Respublikos teritorijai ir teritorijoms, kuriose taikoma Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartis, toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis.13 straipsnisŠio Susitarimo priedas ir Protokolas yra neatskiriama jo dalis; nuoroda į šį Susitarimą yra nuoroda ir į juos.14 straipsnisŠis Susitarimas sudaromas pradiniam trejų metų laikotarpiui nuo jo įsigaliojimo dienos. Jeigu kuri nors Šalių nenutraukia Susitarimo pranešusi apie tai mažiausiai prieš šešis mėnesius iki trejų metų laikotarpio pabaigos, jis lieka galioti tolesnius dvejų metų laikotarpius, jeigu pranešimas apie denonsavimą nepateikiamas mažiausiai prieš tris mėnesius iki kiekvieno tokio dvejų metų laikotarpio pabaigos.Prieš pasibaigiant trejų metų laikotarpiui ir paskui prieš pasibaigiant kiekvienam dvejų metų laikotarpiui pradedamos Susitariančiųjų Šalių derybos siekiant abipusiu susitarimu nustatyti reikiamus priedo arba Protokolo pakeitimus ar papildymus. Susitariančiosios Šalys pradeda derybas ir tada, jei viena iš jų praneša apie Susitarimo denonsavimą.15 straipsnisŠis Susitarimas sudaromas dviem egzemplioriais danų, olandų, anglų, prancūzų, vokiečių, graikų, italų, portugalų ir ispanų kalbomis ir įsigalioja jo pasirašymo dieną. Visi tekstai yra autentiški.--------------------------------------------------PRIEDASBENDRIJOS LAIVŲ ŽVEJYBOS VEIKLOS ANGOLOS ŽVEJYBOS ZONOJE SĄLYGOSA. PARAIŠKOS LICENCIJAI GAUTI TEIKIMO IR IŠDAVIMO FORMALUMAILicencijų, suteikiančių Bendrijos laivams teisę žvejoti Angolos žvejybos zonoje, paraiškų pateikimo ir licencijų išdavimo tvarka yra tokia:a) Europos Bendrijų Komisija per savo atstovą Angoloje pateikia Angolos valdžios institucijoms laivo savininko paraišką dėl kiekvieno pagal šį Susitarimą norinčio žvejoti laivo mažiausiai prieš 15 dienų iki prašomo galiojimo laikotarpio pradžios. Paraiška surašoma tam tikslui Angolos pateiktuose blankuose, kurių pavyzdžiai pateikiami 1 ir 2 priedėliuose. Kiekviena paraiška pateikiama kartu su mokėjimą įrodančiu dokumentu.b) Kiekviena licencija laivo savininkui išduodama vienam jo nurodytam laivui. Jeigu atsiranda force majeure aplinkybės, Europos Bendrijų Komisijos prašymu vienam Bendrijos laivui suteikta licencija gali būti pakeičiama licencija kitam jos laivui.c) Angolos valdžios institucijos išduoda licencijas laivo kapitonui Luandos uoste po to, kai laivą patikrina kompetentinga valdžios institucija. Tačiau licencijos tunų žvejybos laivams licencijos išduodamos laivų savininkams, jų atstovams arba tarpininkams. Europos Bendrijų Komisijos atstovui Angoloje pranešama apie Angolos žuvininkystės institucijos išduotas licencijas.d) Licencijos dokumentas visada turi būti laive.e) Licencijos galioja vienerius metus.f) Kiekvienam laivui atstovauti paskiriamas tarpininkas, kurį tvirtina Žuvininkystės departamentas.g) Iki Susitarimo įsigaliojimo dienos Angolos valdžios institucijos praneša apie tvarką, kuria turi būti sumokėti mokesčiai už licenciją, pirmiausia apie banko sąskaitos rekvizitus bei mokėjimo valiutą.B. MOKESČIAI UŽ LICENCIJASI. Nuostatos, taikomos krevečių žvejybos traleriamsUž metines licencijas nustatomi tokie mokesčiai: 225 ekiu/BRT už krevečių žvejybos metus.II. Nuostatos, taikomos tunų žvejybos laivamsUž toną žuvų, sugautų Angolos žvejybos zonoje, nustatomas 20 ekiu mokestis.Licencijos tunų žvejybos laivams išduodamos kasmet po to, kai Angolai iš anksto sumokamas vienkartinis 4000 ekiu mokestis už kiekvieną okeaninį tunų laivą šaldytuvą, jis prilyginamas mokesčiui už 200 tonų tunų, sužvejotų Angolos žvejybos zonoje per metus.Kiekvienų kalendorinių metų pabaigoje Europos Bendrijų Komisija parengia negalutinę ataskaitą apie mokesčius, mokėtinus už žvejybos metus, remdamasi laivų savininkų pateiktomis ataskaitomis apie laimikį, vienu metu išsiunčiamomis Angolos valdžios institucijoms ir Europos Bendrijų Komisijai. Reikiamą sumą laivų savininkai Angolai sumoka ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d.Galutinę ataskaitą apie mokesčius, mokėtinus už žvejybos metus, Europos Bendrijų Komisija parengia atsižvelgdama į to regiono specializuotos mokslo institucijos nuomonę apie sužvejotą žuvų kiekį. Galutinė ataskaita pateikiama Angolos valdžios institucijoms, apie ją pranešama laivų savininkams, o jie per 30 dienų turi įvykdyti savo mokestinius įsipareigojimus.Jeigu suma, nurodyta galutinėje ataskaitoje, mažesnė už pirmiau nurodytą avansinį mokestį, skirtumas laivo savininkui negrąžinamas.C. PRIEGAUDAVisa krevečių žvejybos priegauda yra Angolos valdžios institucijų nuosavybė, ji turi būti iškrauta sušaldyta.D. PERKROVIMASApie visas perkrovimo operacijas Angolos valdžios institucijoms pranešama iš anksto prieš aštuonias dienas, kad jos galėtų kontroliuoti operacijas.Perkraunama vienoje iš Luandos/Lobito arba Namibės įlankų dalyvaujant Angolos fiskalinės valdžios pareigūnams.Praėjusio mėnesio dokumentų, susijusių su perkrovimu, kopija nusiunčiama Angolos valdžios institucijoms likus 15 dienų iki kiekvieno mėnesio pabaigos.E. ATASKAITA APIE LAIMIKĮ1. Krevečių traleriaia) Visi krevečių traleriai, turintys leidimą žvejoti Angolos žvejybos zonoje pagal šį Susitarimą, kiekvienų žvejybos metų pabaigoje turi nusiųsti Žuvininkystės departamentui ataskaitas, kurias kasdien pagal 3 priedėlyje pateikiamą pavyzdį pildo kapitonai.Be to, kiekvienas laivas pateikia mėnesio ataskaitą Žuvininkystės departamentui; raporte nurodoma, kiek sugauta per mėnesį, koks kiekis buvo laive paskutinę mėnesio dieną. Ši ataskaita pateikiama ne vėliau kaip paskutinę kito mėnesio dieną. Jeigu nesilaikoma šios nuostatos, Angola turi teisę laikinai sustabdyti pažeidimą padariusio laivo licencijos galiojimą, kol bus atlikti reikalingi formalumai.b) Kiekvienas krevečių traleris, pagal šį Susitarimą žvejojantis Angolos žvejybos zonoje, privalo kiekvieną dieną informuoti Žuvininkystės departamento kontrolės ir priežiūros skyriaus radijo stotį apie savo geografinę padėtį. Šaukinys laivų savininkams pranešamas išduodant žvejybos licenciją.Išplaukdami iš Angolos žvejybos zonos, krevečių traleriai privalo gauti Žuvininkystės departamento leidimą; taip pat turi būti patikrintas laive esantis žuvų kiekis.2. Tunų žvejybos laivaiŽvejybos Angolos žvejybos zonoje laikotarpiu laivai kas trečią dieną praneša Žuvininkystės departamento kontrolės ir priežiūros skyriaus radijo stočiai apie savo padėtį ir laimikį. Įplaukdami į Angolos žvejybos zoną ir išplaukdami iš jos, laivai praneša Žuvininkystės departamento kontrolės ir priežiūros skyriaus radijo stočiai apie savo padėtį ir laive esantį sugautų žuvų kiekį.Be to, kapitonas pildo kiekvieno žvejybos laikotarpio Angolos žvejybos zonoje registracijos žurnalą, kurio pavyzdys pateiktas 4 priedėlyje.Šis blankas turi būti užpildytas įskaitomai, pasirašytas laivo kapitono, o pasibaigus žvejybos laikotarpiui Angolos žvejybos zonoje kuo skubiau pateiktas Žuvininkystės departamentui per Europos Bendrijų Komisijos atstovą Luandoje.F. ŽVEJYBOS ZONOSa) Žvejybos zonos, kuriose gali žvejoti krevečių žvejybos laivai, yra visi vandenys, į kuriuos Angolos Liaudies Respublika turi suverenias teises arba kurie yra jos jurisdikcijoje, į šiaurę nuo 12°20′, už 12 pirmųjų jūrmylių nuo pagrindinių linijų.b) Žvejybos zonos, kuriose gali žvejoti tunų žvejybos laivai, yra visi vandenys, į kuriuos Angolos Liaudies Respublika turi suverenias teises arba kurie yra jos jurisdikcijoje, už 12 pirmųjų jūrmylių nuo pagrindinių linijų.G. JŪREIVIŲ SAMDAKrevečių žvejybos tralerių savininkai, kuriems žvejybos licencijos išduotos pagal šį Susitarimą, padeda įsigyti profesinių įgūdžių darbo vietoje dviems Angolos piliečiams, įdarbinamiems kiekviename krevečių traleryje.Laivų savininkai moka jūreiviams darbo užmokestį, nustatytą pagal Angolos skalę, ir taiko kitas atlygio formas.H. ŽVEJYBOS VEIKLOS KONTROLĖ IR PRIEŽIŪRABet kuris Bendrijos laivas, žvejojantis Angolos žvejybos zonoje, paima į laivą bet kurį oficialų Angolos valdžios pareigūną, atsakingą už kontrolę, stebėjimą ir (arba) tyrimus, ir teikia pareigūnams pagalbą, kurios reikia jų pareigoms atlikti.I. APRŪPINIMAS DEGALAIS; LAIVŲ PRIEŽIŪROS BAZĖ IR KITOS PASLAUGOSVisi laivai, išskyrus tunų žvejybos laivus, žvejojantys Angolos žvejybos zonoje pagal šį Susitarimą, turi apsirūpinti degalų ir vandens atsargomis Angoloje ir, jeigu yra tokia galimybė, naudotis Angolos laivų statyklų remonto ir techninės priežiūros paslaugomis, jei Angola pajėgi teikti tokias paslaugas.Tie patys reikalavimai taikomi įgulų transportavimui; jeigu įmanoma, įgula turi būti skraidinama nacionalinėmis Angolos oro linijomis.--------------------------------------------------PROTOKOLASnustatantis žvejybos teises ir finansinę įmoką, numatytą Europos ekonominės bendrijos ir Angolos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarime dėl žvejybos prie Angolos krantų1 straipsnisNuo 1987 m. gegužės 3 d. dvejiems metams nustatomi tokie šio Susitarimo 2 straipsnyje nurodyti kiekiai:1. Krevečių žvejybos laivai: 12000 BRT per mėnesį (metinis vidurkis).Tačiau Bendrijos laivų sužvejotas krevečių kiekis neturi viršyti 10000 tonų krevečių per metus; iš jų 30 % – didžiosios krevetės ir 70 % – mažosios.2. Okeaniniai tunų žvejybos laivai šaldytuvai: 25 laivai.2 straipsnis1. Šio Susitarimo 7 straipsnyje numatyta finansinė kompensacija už laikotarpį, nurodytą šio Protokolo 1 straipsnyje, yra 12050000 ekiu, ji išmokama dviem kasmetiniais daliniais mokėjimais: pirmasis – iki 1987 m. rugsėjo 30 d., antrasis – iki 1988 m. liepos 31 d.2. Už šios kompensacijos naudojimą atsako tik Angola.3. Finansinė kompensacija sumokama į sąskaitą, atidarytą Angolos nurodytoje finansinėje institucijoje arba kitoje įstaigoje.3 straipsnis1. Per 1 straipsnyje nurodytą laikotarpį Bendrija taip pat suteikia 350000 ekiu finansinę paramą Angolos mokslinėms ir techninėms programoms finansuoti (įrangai, infrastruktūrai, seminarams, studijoms ir kt.), kuriomis siekiama pagilinti žinias apie žuvų išteklius ir žuvininkystę Angolos žvejybos zonoje.2. Kompetentingos Angolos valdžios institucijos nusiunčia Komisijai trumpą ataskaitą apie lėšų panaudojimą.3. Bendrijos finansinis įnašas mokslinėms ir techninėms programoms finansuoti sumokamas dviem metinėmis įmokomis, pervedamomis į kompetentingų Angolos valdžios institucijų nurodytą specialią sąskaitą.4 straipsnisBendrija padeda Angolos piliečiams rasti vietų studijuoti ir mokytis Bendrijos valstybių narių arba AKR valstybių įstaigose, tam tikslui 1 straipsnyje nurodytu laikotarpiu skiria 12 stipendijų studijoms daugiausiai penkeriems metams, lygiaverčių 60 studijų metų mokslo, technikos, teisės, ekonomikos ir kitiems su žuvininkyste susijusiems dalykams studijuoti.Dvi iš šių stipendijų, atitinkančios 90000 ekiu neviršijančią sumą, galima naudoti dalyvavimo tarptautinėse konferencijose, kurių tikslas – pagilinti žinias žvejybos išteklių srityje, išlaidoms padengti.5 straipsnisJei Bendrija per nustatytą laiką nesumoka 2 ir 3 straipsniuose nurodytų mokesčių, šio Susitarimo taikymas gali būti laikinai sustabdytas.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 7.3.2015
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 64/33
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2015/379 VAN DE COMMISSIE
 van 6 maart 2015
 tot vaststelling van de forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) nr. 1308/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 tot vaststelling van een gemeenschappelijke ordening van de markten voor landbouwproducten en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 922/72, (EEG) nr. 234/79, (EG) nr. 1037/2001 en (EG) nr. 1234/2007 van de Raad (1),
 Gezien Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 van de Commissie van 7 juni 2011 tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad, wat de sectoren groenten en fruit en verwerkte groenten en fruit betreft (2), en met name artikel 136, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 zijn, op grond van de resultaten van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde, de criteria vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de perioden die in bijlage XVI, deel A, bij die verordening zijn vermeld, de forfaitaire waarden bij invoer uit derde landen vaststelt.
 (2)
 De forfaitaire invoerwaarde wordt elke dag berekend overeenkomstig artikel 136, lid 1, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011, met inachtneming van de variabele gegevens voor die dag. Bijgevolg moet deze verordening in werking treden op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De in artikel 136 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld in de bijlage bij de onderhavige verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 6 maart 2015.
 Voor de Commissie,
 namens de voorzitter,
 Jerzy PLEWA
 Directeur-generaal Landbouw en Plattelandsontwikkeling
 (1) PB L 347 van 20.12.2013, blz. 671.
 (2) PB L 157 van 15.6.2011, blz. 1.
 BIJLAGE
 Forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 (EUR/100 kg)
 GN-code
 Code derde landen (1)
 Forfaitaire invoerwaarde
 0702 00 00
 EG
 180,5
 MA
 81,3
 TR
 97,7
 ZZ
 119,8
 0707 00 05
 JO
 253,9
 TR
 189,0
 ZZ
 221,5
 0709 93 10
 MA
 105,2
 TR
 186,6
 ZZ
 145,9
 0805 10 20
 EG
 47,9
 IL
 70,6
 MA
 63,2
 TN
 60,7
 TR
 71,2
 ZZ
 62,7
 0805 50 10
 TR
 61,7
 ZZ
 61,7
 0808 10 80
 BR
 68,7
 CA
 85,3
 CL
 94,7
 MK
 24,7
 US
 215,6
 ZZ
 97,8
 0808 30 90
 AR
 119,3
 CL
 106,5
 CN
 90,8
 ZA
 109,5
 ZZ
 106,5
 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bij Verordening (EU) nr. 1106/2012 van de Commissie van 27 november 2012 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 471/2009 van het Europees Parlement en de Raad betreffende communautaire statistieken van de buitenlandse handel met derde landen, wat de bijwerking van de nomenclatuur van landen en gebieden betreft (PB L 328 van 28.11.2012, blz. 7). De code „ZZ” staat voor „overige oorsprong”.