type: caselaw

text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/91
 Personalerettens dom (enedommer) af 18. december 2015 — De Nicola mod EIB
 (Sag F-9/14) (1)
 ((Personalesag - ansatte ved EIB - bedømmelse - bedømmelsesrapport for 2012 - appeludvalgets afgørelse ulovlig - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2016/C 048/102)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat L. Isola)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (ved G. Nuvoli og F. Martin, som befuldmægtigede, og advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand dels om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2012, for så vidt angår delene »appréciation«, »évaluation« og »fastsættelse af mål for 2013« og for så vidt som han ikke indstilles til forfremmelse til ansættelsesgruppe D, og om annullation af meddelelse til personalet nr. 722 af 5. december 2012 samt af guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise eller om, at det fastslås, at disse ikke finder anvendelse, dels om, at det fastslås, at sagsøgeren har været udsat for psykisk chikane. Endelig påstand om, at EIB tilpligtes at betale erstatning for det lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab
 Konklusion
 1)
 Den af appeludvalget ved Den Europæiske Investeringsbank trufne afgørelse af 23. oktober 2013 annulleres.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om påstanden om annullation af bedømmelsesrapporten for 2012 og af alle de hermed forbundne, efterfølgende og forudgående akter.
 3)
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Investeringsbank.
 4)
 Den Europæiske Investeringsbank bærer sine egne omkostninger og betaler de af Carlo De Nicola’s afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 7.7.2014, s. 44.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0139
 Πρόταση ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για τη σύναψη, εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Ένωσης και της Δημοκρατίας των Σεϋχελλών σχετικά με την πρόσβαση των αλιευτικών σκαφών υπό σημαία Σεϋχελλών στα ύδατα και στους θαλάσσιους βιολογικούς πόρους της Μαγιότ που υπάγονται στη δικαιοδοσία της Ευρωπαϊκής Ένωσης /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */
 ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ
 ΕΚΘΕΣΗ
 1. ΠΛΑΙΣΙΟ
 ΤΗΣ ΠΡΟΤΑΣΗΣ
 Κατά τη
 διάρκεια των
 διαπραγματεύσεων
 για τη σύναψη
 νέου
 πρωτοκόλλου
 στη συμφωνία
 αλιευτικής σύμπραξης
 μεταξύ της ΕΕ
 και της
 Δημοκρατίας
 των Σεϋχελλών
 που
 πραγματοποιήθηκε
 τον Μάιο 2013, οι
 Σεϋχέλλες
 τόνισαν την
 ανάγκη
 διαπραγμάτευσης
 μιας συμφωνίας
 για την πρόσβαση
 των αλιευτικών
 σκαφών υπό
 σημαία Σεϋχελλών
 στα ύδατα της
 νήσου Μαγιότ, η
 οποία θα
 υπαχθεί στη
 δικαιοδοσία
 της ΕΕ από την 1
 Ιανουαρίου 2014. Η
 εν λόγω
 συμφωνία θα
 επιτρέψει στα
 σκάφη με
 σημαία Σεϋχελλών
 να
 εξακολουθήσουν
 να έχουν
 πρόσβαση στα
 ύδατα της
 Μαγιότ από την
 1η Ιανουαρίου 2014.
 Τα
 σκάφη με
 σημαία
 Σεϋχελλών
 δύνανται επί
 του παρόντος
 να αλιεύουν
 στα ύδατα της
 Μαγιότ βάσει
 συμφωνίας
 μεταξύ του Prefet de Mayotte
 (νομάρχη
 Μαγιότ) και των
 εφοπλιστών
 σκαφών υπό
 σημαία
 Σεϋχελλών. Έως
 σήμερα, 8, κατά μέσο
 όρο, σκάφη
 γρι-γρι
 Σεϋχελλών
 αλιεύουν στα
 ύδατα της
 Μαγιότ στο
 πλαίσιο της ως
 άνω συμφωνίας,
 η οποία
 προβλέπει τα
 σκάφη να
 καταβάλλουν
 τέλος αδείας
 απευθείας στη
 Μαγιότ.
 2. ΑΠΟΤΕΛΕΣΜΑΤΑ
 ΤΩΝ ΔΙΑΒΟΥΛΕΥΣΕΩΝ
 ΜΕ ΤΑ
 ΕΝΔΙΑΦΕΡΟΜΕΝΑ
 ΜΕΡΗ ΚΑΙ
 ΕΚΤΙΜΗΣΕΙΣ ΤΟΥ
 ΑΝΤΙΚΤΥΠΟΥ
 Η
 παρούσα
 συμφωνία είναι
 στρατηγικής
 σημασίας για
 το στόλο των
 Σεϋχελλών
 δεδομένης της
 μεταναστευτικής
 φύσης των
 τονοειδών.
 Επιπλέον, θα
 τονίσει και θα
 ενισχύσει
 περαιτέρω τη
 σχέση μας με
 τις Σεϋχέλλες.
 Η παρούσα
 συμφωνία
 συμπληρώνει
 και αντανακλά
 την υφιστάμενη
 συμφωνία η
 οποία
 προβλέπει την
 πρόσβαση των
 σκαφών της ΕΕ
 στους πόρους
 στα ύδατα των
 Σεϋχελλών,
 ενισχύοντας
 έτσι το
 πολιτικό μήνυμα
 που
 απευθύνουμε
 στις
 Σεϋχέλλες,
 ήτοι ότι αποτελεί
 τον σημαντικότερο
 εταίρο στην
 περιοχή.
 Με βάση τα
 ανωτέρω, η
 Επιτροπή
 προτείνει στο
 Συμβούλιο να
 εγκρίνει με
 απόφαση, με την
 έγκριση του Κοινοβουλίου,
 τη σύναψη της
 παρόντας
 συμφωνίας
 3. ΝΟΜΙΚΑ
 ΣΤΟΙΧΕΙΑ ΤΗΣ
 ΠΡΟΤΑΣΗΣ
 Το
 Ευρωπαϊκό
 Συμβούλιο
 εξέδωσε, στις 11
 Ιουλίου 2012,
 απόφαση για
 την
 τροποποίηση
 του καθεστώτος
 της Μαγιότ,
 έτσι ώστε αυτή
 να καταστεί
 εξόχως απόκεντρη
 περιοχή την 1η
 Ιανουαρίου 2014 (ΕΕ
 L 204 της 31.7.2012), αντί να
 διατηρήσει το
 τρέχον
 καθεστώς
 υπερπόντιας
 χώρας ή
 εδάφους.
 Συνεπώς, η
 τρέχουσα ΑΟΖ της
 Μαγιότ από την 1
 Ιανουαρίου 2014, θα
 μετατραπεί σε
 ύδατα της ΕΕ.
 Στις 14
 Οκτωβρίου
 ανατέθηκε
 εντολή στην
 Επιτροπή να
 διεξαγάγει τις
 εν λόγω
 διαπραγματεύσεις
 οι οποίες
 διεξήχθησαν
 ακολούθως με
 τις Σεϋχέλλες
 και ολοκληρώθηκαν
 στις 15
 Νοεμβρίου 2013.
 4. ΔΗΜΟΣΙΟΝΟΜΙΚΕΣ
 ΕΠΙΠΤΩΣΕΙΣ
 Δεδομένου
 ότι οι εν λόγω
 διαπραγματεύσεις
 αφορούν την
 πρόσβαση, από
 αλιευτικά
 σκάφη υπό
 σημαία Σεϋχελλών
 σε ύδατα που
 εμπίπτουν στη
 δικαιοδοσία της
 ΕΕ, δεν
 υπάρχουν
 δημοσιονομικές
 συνέπειες όσον
 αφορά τις
 δαπάνες στον
 προϋπολογισμό
 της ΕΕ.
 5. ΠΡΟΑΙΡΕΤΙΚΑ
 ΣΤΟΙΧΕΙΑ
 Η εν λόγω
 συμφωνία
 προβλέπει την
 πρόσβαση για
 εξαετή περίοδο
 σε
 περιορισμένο
 αριθμό σκαφών
 στα ύδατα της
 Μαγιότ, που θα
 υπαχθούν στη
 δικαιοδοσία της
 ΕΕ από την 1η
 Ιανουαρίου 2014. Η
 συμφωνία
 αντανακλά τις
 ισχύουσες
 δυνατότητες
 που
 προσφέρονται
 στους
 εφοπλιστές
 δυνάμει της
 ισχύουσας
 συμφωνίας όσον
 αφορά την
 Μαγιότ. Οι
 δυνατότητες
 αυτές θα
 βασίζονται
 στις επιστημονικές
 γνωμοδοτήσεις
 της IOTC σχετικά με
 την αλιευτική
 ικανότητα και
 τη διατήρηση
 των πόρων.
 Οι
 εφοπλιστές των
 Σεϋχελλών θα
 πρέπει να
 πληρώνουν για
 την έκδοση άδειας
 αλιείας ώστε
 να αποκτούν
 δυνατότητα
 πρόσβασης. Τα
 τέλη για τις
 άδειες αυτές
 θα αντανακλούν
 τα συνολικά
 ποσοστά που
 συμφωνήθηκαν
 πρόσφατα με τις
 Σεϋχέλλες, με
 βάση το νέο
 πρωτόκολλο στη
 συμφωνία
 αλιευτικής
 σύμπραξης
 μεταξύ της ΕΕ
 και των
 Σεϋχελλών. Το τέλος
 για τα
 πιστοποιητικά
 θα είναι η μόνη
 οικονομική
 αποζημίωση που
 θα προβλέπεται
 βάσει της νέας αυτής
 συμφωνίας και
 θα
 καταβάλλεται
 απευθείας στη
 Μαγιότ ώστε
 αυτή να είναι
 σε θέση να
 αναπτύξει την
 ικανότητα
 διαχείρισης
 και ελέγχου,
 καθώς και τη
 διαχείριση της
 αλιείας και τη
 δημιουργία
 ικανοτήτων.
 Δεν υπάρχουν
 δημοσιονομικές
 επιπτώσεις για
 την κυβέρνηση
 των Σεϋχελλών.
 2014/0079 (NLE)
 Πρόταση
 ΑΠΟΦΑΣΗ
 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για τη
 σύναψη, εξ
 ονόματος της
 Ευρωπαϊκής Ένωσης,
 της συμφωνίας
 μεταξύ της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης και της
 Δημοκρατίας
 των Σεϋχελλών
 σχετικά με την
 πρόσβαση των
 αλιευτικών
 σκαφών υπό
 σημαία Σεϋχελλών
 στα ύδατα και
 στους
 θαλάσσιους
 βιολογικούς
 πόρους της
 Μαγιότ που
 υπάγονται στη
 δικαιοδοσία
 της Ευρωπαϊκής
 Ένωσης.
 ΤΟ
 ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ
 ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ
 ΕΝΩΣΗΣ,
 Έχοντας
 υπόψη τη
 Συνθήκη για τη
 λειτουργία της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης, και
 ιδίως το άρθρο 43
 παράγραφος 2, σε
 συνδυασμό με
 το άρθρο 218
 παράγραφος 6
 στοιχείο α) και
 παράγραφος 7,
 Έχοντας
 υπόψη την
 πρόταση της
 Ευρωπαϊκής
 Επιτροπής,
 Έχοντας
 υπόψη την
 έγκριση του
 Ευρωπαϊκού
 Κοινοβουλίου[1],
 Εκτιμώντας
 τα ακόλουθα:
 (1) Το
 Ευρωπαϊκό
 Συμβούλιο
 εξέδωσε την
 απόφαση (2012/419/ΕΕ), της
 11ης Ιουλίου 2012[2],
 σχετικά με την
 τροποποίηση,
 με ισχύ από την
 1η Ιανουαρίου 2014,
 του καθεστώτος
 της Μαγιότ
 έναντι της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης,
 (2) Το
 Συμβούλιο
 εξουσιοδότησε
 την Επιτροπή
 να διαπραγματευθεί,
 εξ ονόματος
 της Ευρωπαϊκής
 Ένωσης, συμφωνία
 με τη
 Δημοκρατία των
 Σεϋχελλών
 σχετικά με την
 πρόσβαση των
 αλιευτικών
 σκαφών υπό
 σημαία
 Σεϋχελλών στα
 ύδατα και
 στους
 θαλάσσιους
 βιολογικούς
 πόρους της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης, ιδίως
 στην
 αποκλειστική
 οικονομική
 ζώνη στα
 ανοικτά της
 Μαγιότ.
 (3) Οι εν
 λόγω
 διαπραγματεύσεις
 είχαν ως
 αποτέλεσμα τη
 μονογραφή νέου
 πρωτοκόλλου
 στις 15
 Νοεμβρίου 2013.
 (4) Είναι
 προς το
 συμφέρον της
 Ένωσης να
 εφαρμόσει την
 αλιευτική
 συμφωνία με τη
 Δημοκρατία των
 Σεϋχελλών για
 τον καθορισμό
 των αλιευτικών
 δυνατοτήτων
 για τις
 Σεϋχέλλες και
 τον καθορισμό
 των όρων για
 την προώθηση
 της υπεύθυνης
 και αειφόρου
 αλιείας στα
 ύδατα της
 Μαγιότ, που θα
 υπάγονται στη
 δικαιοδοσία
 της ΕΕ. Είναι
 συνεπώς
 σκόπιμο να
 εγκριθεί η συμφωνία
 εξ ονόματος
 της Ένωσης.
 (5) Η εν
 λόγω συμφωνία
 προβλέπει, στο
 άρθρο 8, τη
 σύσταση μικτής
 επιτροπής
 επιφορτισμένης
 με την παρακολούθηση
 της εφαρμογής
 της συμφωνίας.
 Επιπλέον,
 βάσει της
 συμφωνίας, η εν
 λόγω Μικτή
 Επιτροπή
 δύναται να
 εγκρίνει
 ορισμένες
 τροποποιήσεις
 της συμφωνίας.
 Προκειμένου να
 διευκολυνθεί η
 έγκριση των εν
 λόγω
 τροποποιήσεων,
 η Ευρωπαϊκή
 Επιτροπή θα
 πρέπει να
 εξουσιοδοτηθεί,
 με την επιφύλαξη
 ειδικών όρων,
 να τις
 εγκρίνει βάσει
 απλουστευμένης
 διαδικασίας,
 (6) Προκειμένου
 οι αρχές της
 Μαγιότ να
 εφαρμόζουν τους
 κανόνες της
 κοινής
 αλιευτικής
 πολιτικής, από
 την ημερομηνία
 κατά την οποία
 η Μαγιότ
 καθίσταται εξόχως
 απόκεντρη
 περιοχή, είναι
 ανάγκη να
 τεθούν σε
 εφαρμογή το
 κατάλληλο
 διοικητικό πλαίσιο,
 οι
 δραστηριότητες
 ελέγχου, η
 υλική υποδομή
 και να
 δημιουργηθούν
 οι κατάλληλες
 ικανότητες. Αυτό
 θα συμβάλει
 επίσης στην
 τήρηση των
 διεθνών υποχρεώσεων
 της Ένωσης
 σχετικά με την
 υποβολή εκθέσεων.
 Συνεπώς, θα
 πρέπει να
 παρασχεθούν τα
 απαραίτητα
 οικονομικά
 μέσα στις
 αλιευτικές
 αρχές της
 Μαγιότ, που θα
 προκύψουν από
 τα τέλη που θα
 καταβάλλουν οι
 εφοπλιστές
 απευθείας στη
 Μαγιότ.
 (7) Ο
 αλιευτικός
 στόλος υπό
 σημαία
 Σεϋχελλών
 αλίευε επί
 σειράν ετών
 στα ύδατα της
 Μαγιότ βάσει
 ρύθμισης
 μεταξύ της
 Μαγιότ και των
 εφοπλιστών
 σκαφών,
 σύμφωνα με την
 οποία οι τελευταίοι
 πλήρωναν τέλος
 αδείας στη
 Μαγιότ προκειμένου
 να αλιεύουν
 στα ύδατά της.
 Ως εκ τούτου,
 έχει αναπτυχθεί
 ισχυρή σχέση
 μεταξύ του
 στόλου των Σεϋχελλών
 και της
 τοπικής
 κοινότητας της
 γαλλικής
 εξόχως απόκεντρης
 περιοχής της
 Μαγιότ.
 Επομένως, για
 να διατηρηθεί
 η συνέχιση των
 αλιευτικών
 δραστηριοτήτων
 και να
 αποκομιστούν
 τα συνακόλουθα
 οφέλη για την
 Μαγιότ, είναι
 σκόπιμο η
 τοπική
 κοινότητα της
 Μαγιότ να
 επωφεληθεί
 άμεσα από όλα
 τα τέλη που
 αφορούν τις
 άδειες και τα
 αλιεύματα στο
 πλαίσιο της
 παρούσας
 συμφωνίας.
 (8) Η
 συμφωνία
 πρέπει να
 εγκριθεί εξ
 ονόματος της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης.
 ΕΞΕΔΩΣΕ
 ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ
 ΑΠΟΦΑΣΗ:
 Άρθρο 1
 Η
 συμφωνία για
 τον καθορισμό
 των αλιευτικών
 δυνατοτήτων
 και της
 χρηματικής
 αντιπαροχής
 που προβλέπονται
 στη συμφωνία
 μεταξύ της
 Ευρωπαϊκής Κοινότητας
 και της
 Δημοκρατίας
 των Σεϋχελλών
 εγκρίνεται, εξ
 ονόματος της
 Ένωσης[3].
 Άρθρο 2
 1. Η
 Γαλλία
 εξουσιοδοτείται
 να εισπράττει,
 για λογαριασμό
 της εξόχως
 απόκεντρης
 περιοχής
 Μαγιότ, τα τέλη
 για τις άδειες
 και τα
 αλιεύματα
 καθώς και άλλα
 τέλη που
 οφείλονται από
 τους
 διαχειριστές
 των σκαφών
 Σεϋχελλών σε
 σχέση με τη
 χορήγηση
 πρόσβασης στην
 αλιεία εντός
 των υδάτων της
 ΕΕ γύρω από τη
 Μαγιότ σύμφωνα
 με τις διατάξεις
 του κεφαλαίου III,
 τμήμα 1,
 παράγραφοι 8
 και 9 και του
 τμήματος 2 του
 παραρτήματος
 της συμφωνίας.
 Τα έσοδα αυτά
 θα
 χρησιμοποιούνται
 από τη Γαλλία
 για τη θέσπιση
 κατάλληλου
 διοικητικού
 πλαισίου, για
 την ανάπτυξη
 δραστηριοτήτων
 ελέγχου και
 υλικής υποδομής
 και για τη
 δημιουργία των
 κατάλληλων
 ικανοτήτων όσον
 αφορά τη
 διαχείριση στη
 Μαγιότ ώστε
 αυτή να ανταποκριθεί
 στις
 απαιτήσεις της
 ΚΑΠ.
 2. Τα
 στοιχεία του
 τραπεζικού
 λογαριασμού
 παρέχονται
 στην Επιτροπή
 από τη Γαλλία.
 3. Στο
 τέλος κάθε
 έτους
 εφαρμογής της
 παρούσας
 συμφωνίας, η
 Γαλλία
 διαβιβάζει
 στην Επιτροπή
 αναλυτική
 έκθεση σχετικά
 με τα τέλη που
 καταβλήθηκαν
 από τα σκάφη
 που
 επιτρέπεται να
 αλιεύουν και
 σχετικά με τη
 χρησιμοποίηση
 των εν λόγω
 εσόδων.
 Άρθρο 3
 Ο
 πρόεδρος του
 Συμβουλίου
 προβαίνει, εξ
 ονόματος της
 Ένωσης, στην
 κοινοποίηση
 που
 προβλέπεται
 στο άρθρο 19 της
 συμφωνίας.
 Άρθρο 4
 Υπό
 την επιφύλαξη
 των διατάξεων
 και των όρων
 που εκτίθενται
 στο παράρτημα,
 η Ευρωπαϊκή
 Επιτροπή εξουσιοδοτείται
 να εγκρίνει, εξ
 ονόματος της Ένωσης,
 τις
 τροποποιήσεις
 της συμφωνίας
 στο πλαίσιο
 της μικτής
 επιτροπής.
 Άρθρο 5
 Η
 παρούσα
 απόφαση
 αρχίζει να
 ισχύει την
 επόμενη ημέρα
 της
 δημοσίευσής
 της στην
 Επίσημη
 Εφημερίδα της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης[4].
 Η
 παρούσα
 απόφαση
 απευθύνεται
 στα κράτη μέλη.
 Βρυξέλλες,
 Για
 το Συμβούλιο
 Ο
 Πρόεδρος
 [1] ΕΕ C , , σ. .
 [2] ΕΕ L 204 της 31.7.2012.
 [3] Η συμφωνία
 δημοσιεύεται
 στην ΕΕ
 ...[παραπομπή] από
 κοινού με την
 απόφαση
 υπογραφής της.
 [4] Η
 ημερομηνία
 έναρξης ισχύος
 της συμφωνίας
 θα δημοσιευθεί
 στην Επίσημη
 Εφημερίδα της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης από τη
 Γενική
 Γραμματεία του
 Συμβουλίου.
 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑΤΑ
 Πεδίο
 εφαρμογής των
 εξουσιών που
 ανατίθενται και
 διαδικασία για
 τον καθορισμό
 της θέσης της
 Ένωσης στο
 πλαίσιο της
 μικτής
 επιτροπής
 1.
 Η
 Επιτροπή
 εξουσιοδοτείται
 να
 διαπραγματεύεται
 με τη
 Δημοκρατία των
 Σεϋχελλών και,
 κατά περίπτωση
 και με την
 επιφύλαξη
 συμμόρφωσης
 προς την
 παράγραφο 3 του
 παρόντος
 παραρτήματος,
 να εγκρίνει
 τροποποιήσεις
 της συμφωνίας
 σχετικά με τα
 ακόλουθα
 ζητήματα:
 α) την
 επανεξέταση
 των αλιευτικών
 δυνατοτήτων
 σύμφωνα με το
 άρθρο 9 της
 συμφωνίας,
 β) την
 επανεξέταση
 των τεχνικών
 κανόνων για το
 σύστημα
 παρακολούθησης
 σκαφών (VMS),
 σύμφωνα με το
 σημείο 10 του
 προσαρτήματος
 6 του παραρτήματος
 της συμφωνίας
 και των
 παρεμφερών τεχνικών
 διατάξεων
 σύμφωνα με το
 άρθρο 8,
 παράγραφος 1
 της συμφωνίας.
 2.
 Στο
 πλαίσιο της
 μικτής
 επιτροπής που
 συγκροτήθηκε
 δυνάμει της
 συμφωνίας, η
 Ένωση:
 α) ενεργεί
 σύμφωνα με
 τους στόχους
 τους οποίους
 επιδιώκει η
 Ένωση στο
 πλαίσιο της
 κοινής
 αλιευτικής πολιτικής,
 β) συμμορφώνεται
 με τα
 συμπεράσματα
 του Συμβουλίου
 της 19ης Μαρτίου
 2012 για την
 ανακοίνωση της
 Επιτροπής
 σχετικά με την
 εξωτερική
 διάσταση της
 κοινής
 αλιευτικής
 πολιτικής,
 γ) προωθεί
 θέσεις
 συμβατές με
 τους σχετικούς
 κανόνες τους
 οποίους
 θεσπίζουν οι
 περιφερειακές
 οργανώσεις
 διαχείρισης
 της αλιείας.
 3.
 Όταν
 προβλέπεται η
 λήψη απόφασης,
 κατά τη
 διάρκεια συνεδρίασης
 της μικτής
 επιτροπής,
 σχετικά με τροποποιήσεις
 της συμφωνίας
 που
 αναφέρονται
 στο σημείο 1,
 θεσπίζονται οι
 απαραίτητες
 διατάξεις ώστε
 η θέση που
 καθορίζεται,
 εξ ονόματος
 της Ένωσης, να
 λαμβάνει υπόψη
 τα πλέον
 πρόσφατα
 στατιστικά,
 βιολογικά και
 λοιπά συναφή
 δεδομένα που
 διαβιβάζονται
 στην Ευρωπαϊκή
 Επιτροπή.
 Προς
 τον σκοπό αυτό
 και βάσει των
 εν λόγω
 δεδομένων, οι
 υπηρεσίες της
 Επιτροπής
 διαβιβάζουν
 στο Συμβούλιο
 ή στα
 προπαρασκευαστικά
 όργανά του, εντός
 επαρκούς
 χρονικού
 διαστήματος
 πριν από τη συνεδρίαση
 της μικτής
 επιτροπής,
 προπαρασκευαστικό
 έγγραφο στο
 οποίο
 εκτίθενται
 λεπτομερώς τα
 συγκεκριμένα
 στοιχεία της
 προβλεπόμενης
 θέσης της Ένωσης,
 προς εξέταση
 και έγκριση.
 Εάν, κατά
 τη διάρκεια
 επακόλουθων
 συνεδριάσεων,
 μεταξύ άλλων
 και επί τόπου,
 δεν καθίσταται
 δυνατή η
 επίτευξη
 συμφωνίας ώστε
 να ληφθούν
 υπόψη στη θέση
 της Ένωσης τα
 νέα στοιχεία,
 το ζήτημα
 παραπέμπεται
 στο Συμβούλιο
 ή τα
 προπαρασκευαστικά
 του όργανα.
 Η
 Επιτροπή
 καλείται να
 λάβει, σε
 εύθετο χρόνο,
 όλα τα
 απαραίτητα
 μέτρα για να
 δοθεί συνέχεια‐
 στην απόφαση
 της μικτής
 επιτροπής,
 συμπεριλαμβανομένης,
 κατά
 περίπτωση, της
 δημοσίευσης
 της συναφούς
 απόφασης στην
 Επίσημη
 Εφημερίδα της
 Ευρωπαϊκής
 Ένωσης και της
 ανακοίνωσης
 κάθε
 απαραίτητης
 πρότασης για
 την εφαρμογή
 της εν λόγω
 απόφασης.


text:
 26.1.2017
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 26/16
 Norges Høyesterettin 19 päivänä helmikuuta 2016 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS vastaan staten v/Konkurransetilsynet
 (Asia E-3/16)
 (2017/C 26/07)
 Norges Høyesterett (korkein oikeus) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle 19 päivänä helmikuuta 2016 päivätyn pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kirjaamoon 24 päivänä helmikuuta 2016, saada neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä asiassa Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS vastaan staten v/Konkurransetilsynet:
 1.
 Mitä oikeudellista arviointiperustetta käytetään määritettäessä, onko yritysten välisellä sopimuksella ETA-sopimuksen 53 artiklassa tarkoitettu kilpailua rajoittava tavoite?
 a)
 Riittääkö tässä yhteydessä se, että yhteistyö saattaa rajoittaa kilpailua, osoittamaan, että menettelytapa on ETA-sopimuksen 53 artiklassa tarkoitettua tarkoitukseen perustuvaa kilpailusääntöjen rikkomista?
 2.
 Tutkittaessa, onko menettelytapa tarkoitukseen perustuvaa kilpailusääntöjen rikkomista, mikä oikeudellinen merkitys on sillä, että yhteistyö tapahtui avoimesti suhteessa hankintaviranomaiseen?
 3.
 Mitä oikeudellisia arviointiperusteita on erityisesti painotettava tutkittaessa, onko sellaisen yhteistyön katsottava olevan tarkoitukseen perustuvaa kilpailusääntöjen rikkomista, jossa kaksi kilpailevaa yritystä esittää yhteisen tarjouksen yhteisyrityksen kautta ja jossa näiden kahden yrityksen on määrä toimia yhteisyrityksen alihankkijoina?


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21998A0219(03)
 Brevveksling mellem Fællesskabet og Ukraine vedrørende etablering af virksomheder
 EF-Tidende nr. L 049 af 19/02/1998 s. 0047 - 0048
 BREVVEKSLING mellem Fællesskabet og Ukraine vedrørende etablering af virksomheder A. Brev fra Ukraine Hr. . . .,Jeg henviser til partnerskabs- og samarbejdsaftalen paraferet den 23. marts 1994.Som jeg påpegede under forhandlingerne, indrømmer Ukraine i visse henseender fællesskabsvirksomheder en privilegeret behandling, for så vidt angår deres etablering og drift i Ukraine. Jeg forklarede, at dette afspejler Ukraines politik med henblik på ved alle midler at fremme fællesskabsvirksomheders etablering i Ukraine.I den forbindelse er jeg indforstået med, at Ukraine i tiden mellem paraferingen af denne aftale og ikrafttrædelsen af de relevante artikler om etablering af virksomheder ikke træffer foranstaltninger eller vedtager regler, der medfører en ny eller øget forskelsbehandling af fællesskabsvirksomheder i forhold til ukrainske virksomheder eller virksomheder fra noget tredjeland sammenholdt med situationen på tidspunktet for paraferingen af denne aftale.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil anerkende modtagelsen af dette brev.Modtag hr. . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.For regeringen for Ukraine>REFERENCE TIL EN GRAFIK>B. Brev fra Fællesskabet Hr. . . .,Jeg skal herved anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd:»Hr. . . .,Jeg henviser til partnerskabs- og samarbejdsaftalen paraferet den 23. marts 1994.Som jeg påpegede under forhandlingerne, indrømmer Ukraine i visse henseender fællesskabsvirksomheder en privilegeret behandling, for så vidt angår deres etablering og drift i Ukraine. Jeg forklarede, at dette afspejler Ukraines politik med henblik på ved alle midler at fremme fællesskabsvirksomheders etablering i Ukraine.I den forbindelse er jeg indforstået med, at Ukraine i tiden mellem paraferingen af denne aftale og ikrafttrædelsen af de relevante artikler om etablering af virksomheder ikke træffer foranstaltninger eller vedtager regler, der medfører en ny eller øget forskelsbehandling af fællesskabsvirksomheder i forhold til ukrainske virksomheder eller virksomheder fra noget tredjeland sammenholdt med situationen på tidspunktet for paraferingen af denne aftale.Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil anerkende modtagelsen af dette brev.«Jeg skal herved anerkende modtagelsen af dette brev.Modtag hr. . . ., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.På Fællesskabets vegne>REFERENCE TIL EN GRAFIK>


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0161
 Decisión del Comité Mixto del EEE n° 161/2003, de 7 de noviembre de 2003, por la que se modifica el anexo XXI (Estadísticas) del Acuerdo EEE
 Diario Oficial n° L 041 de 12/02/2004 p. 0060 - 0061
 Decisión del Comité Mixto del EEEno 161/2003de 7 de noviembre de 2003por la que se modifica el anexo XXI (Estadísticas) del Acuerdo EEEEL COMITÉ MIXTO DEL EEE,Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, adaptado por el Protocolo por el que se adapta el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en lo sucesivo denominado "el Acuerdo", y, en particular, su artículo 98,Considerando lo siguiente:(1) El anexo XXI del Acuerdo fue modificado por la Decisión del Comité Mixto del EEE n° 136/2003, de 26 de septiembre de 2003(1).(2) Debe incorporarse al Acuerdo el Reglamento (CE) n° 68/2003 de la Comisión, de 16 de enero de 2003, sobre el uso de información procedente de fuentes distintas de las encuestas estadísticas y los plazos para comunicar los resultados de la encuesta de 2003 sobre la estructura de las explotaciones agrícolas(2).DECIDE:Artículo 1Después del punto 24a [Reglamento (CEE) n° 959/93 del Consejo] del anexo XXI del Acuerdo se añadirá el punto siguiente:"24b. 32003 R 0068: Reglamento (CE) n° 68/2003 de la Comisión, de 16 de enero de 2003, sobre el uso de información procedente de fuentes distintas de las encuestas estadísticas y los plazos para comunicar los resultados de la encuesta de 2003 sobre la estructura de las explotaciones agrícolas (DO L 12 de 17.1.2003, p. 5).A los efectos del presente Acuerdo, en las disposiciones del Reglamento se introducirá la adaptación siguiente:a) al final del anexo I se añadirá lo siguiente:'>SITIO PARA UN CUADRO>';b) al final del anexo II se añadirá el cuadro siguiente:'>SITIO PARA UN CUADRO>'"Artículo 2Los textos del Reglamento (CE) n° 68/2003 en lenguas islandesa y noruega, anejos a las respectivas versiones lingüísticas de la presente Decisión, son auténticos.Artículo 3La presente Decisión entrará en vigor el 8 de noviembre de 2003, siempre que se hayan transmitido al Comité Mixto del EEE todas las notificaciones previstas en el apartado 1 del artículo 103 del Acuerdo(3).Artículo 4La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea.Hecho en Bruselas, el 7 de noviembre de 2003.Por el Comité Mixto del EEEEl PresidenteH. S. H. Prinz Nikolaus von Liechtenstein(1) DO L 331 de 18.12.2003, p. 74.(2) DO L 12 de 17.1.2003, p. 5.(3) No se indican requisitos constitucionales.


text:
13.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/44
 Sag anlagt den 7. december 2009 — MEDA Pharma mod KHIM — Nycomed (ALLERNIL)
 (Sag T-492/09)
 2010/C 37/63
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: MEDA Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte G. Würtenberger og R. Kunze)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Nycomed GmbH (Konstanz, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1386/2007-4) vedrørende den indsigelse, der på grundlag af det tyske varemærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« var blevet rejst mod den europæiske del af den internationale registrering 845 934»ALLERNIL«, annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Nycomed GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ALLERNIL« for varer i klasse 5 (den internationale registrering nr. 845 934 med angivelse af Det Europæiske Fællesskab)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: MEDA Pharma GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« for varer i klasse 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), idet de varemærkeretlige principper om risikoen for forveksling ikke er blevet anvendt korrekt.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009 på grund af manglende begrundelse af den anfægtede afgørelse.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0481
 2002/481/CE: Decisão n.° 3/2002 do Conselho de Associação UE-República Eslovaca, de 7 de Maio de 2002, que prorroga o sistema de duplo controlo instituído pela Decisão n.° 3/97 do Conselho de Associação para o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2002
 Jornal Oficial no L 166 de 25/06/2002 p. 0022 - 0022
 Decisão n.o 3/2002 do Conselho de Associação UE-República Eslovacade 7 de Maio de 2002que prorroga o sistema de duplo controlo instituído pela Decisão n.o 3/97 do Conselho de Associação para o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2002(2002/481/CE)O CONSELHO DE ASSOCIAÇÃO,Considerando o seguinte:(1) O grupo de contacto referido no artigo 10.o do Protocolo n.o 2 do Acordo Europeu que cria uma associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros, por um lado, e a República Eslovaca, por outro(1), que entrou em vigor em 1 de Fevereiro de 1995, reuniu-se em 29 de Outubro de 2001, tendo decidido recomendar ao Conselho de Associação, instituído ao abrigo do artigo 104.o do acordo, que o sistema de duplo controlo criado em 1998 pela Decisão n.o 3/97 do Conselho de Associação, prorrogado pela Decisão n.o 1/1999 do Conselho de Associação para o período de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro de 1999, pela Decisão n.o 1/2000 do Conselho de Associação para o período de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro de 2000 e pela Decisão n.o 1/2001 do Conselho de Associação para o período de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro de 2001, fosse novamente prorrogado para o período de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro de 2002.(2) O Conselho de Associação, tendo recebido todas as informações pertinentes, concordou com essa recomendação,DECIDE:Artigo 1.oO sistema de duplo controlo criado pela Decisão n.o 3/97 do Conselho de Associação continua a ser aplicável de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro de 2002. No preâmbulo e nos n.os 1 e 3 do artigo 1.o da decisão, a referência ao "período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2001" é substituída pela referência ao "período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2002".Artigo 2.oA presente decisão entra em vigor na data da sua aprovação.A presente decisão é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2002.Feito em Bruxelas, em 7 de Maio de 2002.Pelo Conselho de AssociaçãoO PresidenteE. Kukan(1) JO L 359 de 31.12.1994, p. 2.


type: other

text:
Beztrestnosť pre Andreja Kisku? - brankof.blog.pravda.sk - Blog.Pravda.sk
 >Beztrestnosť pre Andreja Kisku?
 24. septembra 2017 15:49, Prečítané 4 249x, Branislav Fábry, Nezaradené
 Už niekoľko týždňov sa na Slovensku diskutuje o škandále prezidenta republiky A. Kisku, pri ktorom sa jedna z jeho firiem dopustila krátenia dane. Závažná je pritom aj skutočnosť, že A. Kiska konaním svojej firmy očividne porušil pravidlá o financovaní volebnej kampane. Krátenie daní však nie je prvým škandálom A. Kiksu a stále jasnejšie sa ukazuje, že jeho kroky treba dôkladne kontrolovať. Žiaľ, ústava má len obmedzené možnosti na kontrolu prezidenta a reálne hrozí, že ešte pred budúcimi voľbami v roku 2019 získa A. Kiska úplnú beztrestnosť.
 V nasledujúcom texte sa preto budem venovať týmto témam:
 • Škandály prezidenta A. Kisku
 • Prezident má najvyššiu imunitu
 • Proti ústavnému súdu i Benátskej komisii
 • Ústavná kríza v roku 2019?
 • Prezident potrebuje kontrolu!
 Škandály prezidenta A. Kisku
 Ako je dobre známe, nedávno sa objavila informácia, že KTAG, jedna z firiem A. Kisku, si v roku 2014 neoprávnene znížila základ dane o sumu 136 337 eur a neodviedla daň z príjmu vo výške 27 114 eur. Zo strany firmy pritom očividne nešlo o omyl, ale o zlý úmysel. Prezidentova firma si do nákladov neoprávnene zarátala výdavky na jeho volebnú kampaň v roku 2014, hoci tie tam nemali čo hľadať. Uvedeným konaním bol očividne prekročený aj maximálny povolený limit výdavkov na prezidentskú volebnú kampaň, hoci A. Kiska pôvodne deklaroval 250 593 eur (limit predstavuje 265 550 eur).
 Okrem krátenia dane prezidentovi A. Kiskovi priťažila aj kauza s DPH. Len za apríl 2014 si firma KTAG chcela od štátu uplatniť vratku na DPH vo výške takmer 150 000 eur. Existuje teda podozrenie, že náklady na propagáciu osoby A. Kisku tvorili asi 770 000 eur. Ak by A. Kiska tieto peniaze firme KTAG nezaplatil, vznikol by mu nepeňažný príjem, ktorý by mal uviesť v daňovom priznaní. Ide o závažné podozrenia a žiaľ, A. Kiska doteraz nepredložil relevantné dokumenty.
 Každý, kto konanie A. Kisku sleduje dlhšie, musí vidieť, že krátenie daní nebolo jeho prvým nemorálnym konaním. Nebudem analyzovať všetky Kiskove škandály, niektorým som sa už venoval (napr. v oblasti zahraničnej politiky), avšak doterajšie kroky prezidenta potvrdzujú, že ho nemožno nechať bez kontroly. Osobne ma najviac poburuje agresívny militarizmus A. Kisku: pred voľbami hovoril, že jeho vzorom je M. Gándhí, v súčasnosti však vystupuje ako zbrojársky lobbyista.
 Veľmi pochybné bolo aj minulé Kiskove podnikanie v nebankových spoločnostiach. Tie mali v zmluvách neprimerané sankcie, ktoré v prípade neplatenia dlh rýchlo zvyšovali a súdy viaceré zmluvy označili za neplatné. Prezident vo volebnej kampani sľúbil takýmto ľuďom odškodnenie, keď ho ale o to požiadali, svoje sľuby nedodržal. O podnikateľskej činnosti A. Kisku však panuje viacero otáznikov.
 Za zmienku stojí aj prax vyvesovania prezidentskej štandardy počas prezidentových dovoleniek. Vyvesená štandarda je totiž pre občana signálom, že prezident pracuje. A. Kiska takýmto spôsobom opakovane dával najavo, že pracuje v Bratislave, fakticky však bol na dovolenke. S informáciami o svojich dovolenkách postupoval veľmi netransparentne a tak vzniklo aj podozrenie, že ich absolvoval neobvykle veľký počet. Prezident svojim konaním s prezidentskou štandardou uviedol do omylu občanov, ktorých má zastupovať a keby podobne klamal zamestnávateľa nejaký zamestnanec, jeho pracovný pomer by zrejme skončil veľmi rýchlo.
 Veľkú nespokojnosť verejnosti vyvolali aj prezidentove nákladné lety špeciálom po Slovensku. Dokonca aj Národná rada SR požiadala prezidenta, aby nepoužíval štátne lietadlá na súkromné účely, čo podporila aj časť opozície. Najväčším paradoxom letov A. Kisku však bolo, že hoci takto mrhal štátnymi zdrojmi, svoj prezidentský plat rozdával, aby tým vyvolával dojem politika, ktorý za výkon funkcie nechce od štátu ani len funkčnú odmenu. Neseriózna bola aj snaha A. Kisku preniesť na slovenských lekárov rozhodnutie o jeho hospitácii v Plzni v auguste 2015. Ošetrujúci lekári z Nemocnice sv. Michala v Bratislave však tvrdenia prezidenta popreli.
 Prezident má najvyššiu imunitu
 Priaznivci A. Kisku sa však o svojho prezidenta nemusia obávať – za krátenie daní, podobne ako za väčšinu iných skutkov, mu trest nehrozí. Nejde ani tak o to, že jeho firma vykonala „účinnú ľútosť“, ale o to, že A. Kiska požíva mimoriadne vysokú imunitu pred trestným stíhaním. Tá ho chráni nielen pri daňovej trestnej činnosti, ale aj pri závažnejších trestných činoch. Podľa čl. 107 ústavy totiž platí, že prezidenta možno stíhať len pre vlastizradu alebo pre úmyselné porušenie ústavy. Podobnú imunitu pritom nemá na Slovensku nikto, ani členovia vlády, ani poslanci – iba prezident.
 Čl. 107 ústavy kladie na stíhanie prezidenta veľmi prísne obmedzenia. Uvádza: „Prezidenta možno stíhať iba za úmyselné porušenie ústavy alebo za vlastizradu. O podaní obžaloby na prezidenta rozhoduje Národná rada Slovenskej republiky trojpätinovou väčšinou hlasov všetkých poslancov. Obžalobu podáva Národná rada Slovenskej republiky na Ústavný súd Slovenskej republiky, ktorý o nej rozhodne v pléne. Odsudzujúce rozhodnutie Ústavného súdu Slovenskej republiky znamená stratu funkcie prezidenta a spôsobilosti túto funkciu opätovne získať.“
 Keďže je však prezident vybavený takou mimoriadnou imunitou, každé jeho protiprávne konanie treba posudzovať ako oveľa závažnejšie než v prípade iných osôb. V súčasnosti však hrozí presný opak: prezident A. Kiska môže čoskoro dosiahnuť faktickú beztrestnosť a nebude ho možné stíhať dokonca, ani keby vyhlásil diktatúru. Tento stav by nastal v prípade, ak by sa znefunkčnil ústavný súd, resp. jeho plénum, ktoré ako jediné môže prezidenta odsúdiť. Ak nastane situácia, že sudcov bude menej ako sedem, podľa § 4 ods. 2 zákona o ÚS SR (č. 38/93 Z.z...) nebude plénum ÚS SR uznášania schopné.
 Paralýza ÚS SR pritom nie je zďaleka nereálna. Zo šiestich kandidátov, ktorých A. Kiskovi navrhla Národná rada SR ešte v roku 2014, mal povinnosť vymenovať troch, on však vymenoval iba jednu sudkyňu. Po skončení funkčného obdobia ďalšieho sudcu opäť odmietol menovať nových sudcov a tak chýbajú na ÚS SR dokonca až traja z 13 sudcov. Závažný moment nastane vo februári 2019, keď skončí funkčné obdobie ďalším deviatim sudcom. Vzhľadom na doterajší postoj A. Kisku hrozí, že v roku 2019 opäť nevymenuje sudcov, ktorí mu nebudú vyhovovať. Ak A. Kiska nevymenuje aspoň šesť z deviatich sudcov, plénum ÚS SR nebude uznášaniaschopné – a prezident nestíhateľný...
 Kiska proti ústavnému súdu a Benátskej komisii
 Doterajšie protiústavné konanie A. Kisku vo vzťahu k ÚS SR je alarmujúce. Je jasné, že najneskôr po rozhodnutí senátu ÚS SR (III. ÚS 571/2014) sa ukázalo, že prezident porušil práva kandidátov na funkciu sudcov ÚS SR. A. Kiska však výrok ÚS SR odignoroval a začal so zdržovacou taktikou. Miesto neodkladného vymenovania sudcov sa obrátil sa na ÚS SR, aby urobili výklad vo veci, ktorú však oni považovali za jasnú. Je však zrejmé, že A. Kiska by akýkoľvek nevyhovujúci výklad ÚS SR odignoroval, tak ako odignoroval Benátsku komisiu, ktorú pôvodne sám oslovil.
 Benátska komisia sa k otázke menovania sudcov ÚS SR vyjadrila už v roku 2014 a to veľmi jasne v prospech menovania. A. Kiska ju oslovil však opäť, avšak Benátska komisia aj v roku 2017 potvrdila svoje stanovisko. Hoci prezident sám o názor Benátsku komisiu požiadal, odmietol sa jej názorom riadiť. A. Kiska tak dodnes z rozpore s postojom ústavného súdu i Benátskej komisie odmieta troch chýbajúcich ústavných sudcov vymenovať.
 Veľmi nepresvedčivé sú aj dôvody, ktoré A. Kiska uvádza pre nevymenovanie ústavných sudcov. A. Kiska tvrdí, že sudcovia by sa mali zaoberať ústavným právom a že na ústavný súd by sa mali dostať iba najlepší. Lenže vzhľadom na to, kto sa stal ústavným sudcom v minulosti, sú dôvody prezidenta pre nevymenovanie pochybné. O Kiskových výhradách voči politizácii ÚS možno mať tiež pochybnosti, najmä keď si uvedomíme minulosť Kiskovho poradcu Mazáka, ktorý v minulosti nastúpil do funkcie na ÚS SR z pozície podpredsedu politickej strany.
 Prezidentovo hodnotenie viacerých kandidátov bolo nepresné. A. Kiska uvádzal, že kandidáti, ktorých odmietol, nemali skúsenosti s ústavným právom. Hoci ústava nič také nepožaduje, prezident sa aj tu zásadne mýlil. Stačí spomenúť kandidáta M. Mamojku, ktorý bol dlhoročným predsedom Ústavno-právneho výboru Národnej rady SR a tam tvorí ústavné právo základnú náplň práce. Skúsenosti s ústavným právom teda určite mal... Veľmi nepresvedčivo vyznievalo, keď Kiska vyčítal niektorým kandidátom, že ako poslanci hlasovali v NR SR inak, než nakoniec rozhodol ÚS SR. Pri spôsobe, ako sa A. Kiska a jeho poradcovia stavajú k rozhodnutiam ÚS SR, vyznieva tento postoj pochybne.
 Niekedy sa pri nevymenovaní ústavných sudcov zo strany A. Kisku argumentuje nevymenovaním J. Čentéša zo strany I. Gašparoviča v minulosti. Nejde však o porovnateľné situácie, pretože nemenovaním ústavných sudcov prezident odstraňuje hlavnú ústavnú brzdu voči sebe samému. Hoci ani postup prezidenta I. Gašparoviča v prípade J. Čentéša neschvaľujem, generálny prokurátor nemôže prezidenta stíhať ani zbaviť funkcie a I. Gašparovič sa teda nezbavoval ústavnej brzdy voči sebe. Taktiež platí, že zatiaľ čo chýbajúceho generálneho prokurátora vo funkcii nahradil zastupujúci prokurátor a práca prokuratúry tým nebola znemožnená, ústavný súd bez vymenovaných ústavných sudcov fungovať nemôže.
 Ústavná kríza v roku 2019?
 Hoci si to mnohí neuvedomujú, v roku 2019 môže kvôli paralýze ÚS SR nastať závažná ústavná kríza. Samozrejme neviem, aký bude vývoj v roku 2019 a nechcem ani špekulovať o tom, čo urobí A. Kiska. Musím však uviesť, že podľa čl. 129 ods. 2 ústavy práve ÚS SR skúma ústavnosť a zákonnosť volieb prezidenta a bez neho tu nebude orgán, ktorý by mohol na prípadné porušovanie volebných pravidiel zo strany A. Kisku dostatočne reagovať. Keďže A. Kiska porušoval volebné pravidlá aj v minulých voľbách (výdavky na kampaň), nie je možné vylúčiť, že bude porušovať volebné zákony aj v nasledujúcich voľbách.
 V prípade akéhokoľvek politika musí byť ústavný poriadok pripravený aj na najhoršie možné situácie a preto sa treba zamyslieť, čo by pri prezidentských voľbách v roku 2019 mohlo aspoň teoreticky nastať: skúsme si napr. predstaviť, že by Volebná komisia vyhlásila A. Kisku za tesného víťaza v druhom kole volieb, ale potom by sa objavila nahrávka, že členovia volebnej komisie za odmenu od firmy KTAG nezapočítali niekoľko hlasov protikandidáta. Alebo si skúsme predstaviť, že by v prípade porážky prezident A. Kiska vyhlásil protikandidáta za „agenta Moskvy“ a kvôli „zasahovaniu Kremľa“ odmietol uznať výsledok volieb.
 Vzhľadom na to, ako niektoré médiá a podporovatelia prezidenta zľahčujú jeho protiprávne konanie v otázke daní (niektorí nekritickí obdivovatelia dokonca pripravujú aj demonštráciu na podporu prezidenta), nemožno vylúčiť, že by tieto subjekty boli ochotné zľahčovať i prípadné Kiskovo odmietnutie výsledku prezidentských volieb, napr. kvôli „zasahovaniu Kremľa“. Obavy vzbudzuje i to, sa k daňovej kauze A. Kisku vyjadrujú ľudia, ktorí organizujú „protikorupčné protesty“. Netreba pripomínať, že organizátori protikorupčného pochodu ani len netušili, o čo v nimi kritizovanej kauze Bašternák ide. Pri takejto informovanosti nemožno vylúčiť, že niektorí ľudia by A. Kisku podporili, aj keby vyhlásil absolutistickú monarchiu...
 Prezident potrebuje kontrolu!
 Práve preto, že A. Kiska disponuje mimoriadne širokou imunitou, mal by sa k súčasnej kríze postaviť čelom, verejnosti sa za protiprávne konanie firmy KTAG ospravedlniť a krátenie daní čo najtransparentnejšie zdokumentovať. Pri kauze krátenia daní sa opäť ukazuje, že A. Kiska potrebuje kontrolu zo strany iných štátnych orgánov, zvlášť, keď jeho škandály mainstreamové médiá až príliš často zľahčujú. Do budúcna treba zabezpečiť, aby nebol znemožnený jediný ústavný postup, pri ktorom možno prezidenta stíhať – je dôležité, aby ústavný súd zostal funkčný i po februári 2019.
 Kurdské referendum a právo na sebaurčenie »
 « Rozpadne sa Španielsko?
 Posledný 25. 09. 2017, 12:53:34
 Vyborny blog+ ...
 Názor občanov - voličov na Kisku, bol vyjadrený... ...
 ak sa preukaze jeho vina, mal by niest nasledky, ...
 mame vzorneho prezidenta, z hladiska khazarskeho ...
 Vďaka za komentár, problém je to, že ak tu ...
 Celková čítanosť: 823546x


text:
 27.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/35
 Žaloba podaná dne 14. června 2011 — ABN AMRO Group v. Komise
 (Věc T-319/11)
 2011/C 252/80
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: ABN AMRO Group NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: W. Knibbeler a P. van den Berg, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil článek 5 rozhodnutí Komise ze dne 5. dubna 2011 o opatřeních podpory č. C 11/2009 (ex NN 53b/2008, NN 2/2010 a N 19/2010) zavedených Nizozemskem pro společnost ABN AMRO Group NV; a
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vychází z toho, že zjištění učiněná v napadeném rozhodnutí ohledně rozsahu zákazu akvizice podle článku 5 jsou stižena následujícími právními pochybeními a musí být proto zrušena:
 —
 porušení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a nesprávné uplatnění zásad a pokynů stanovených ve sděleních Komise (1);
 —
 porušení zásady proporcionality tím, že schválení opatření podpory je podmíněno zákazem akvizice, který není vhodný, nezbytný ani přiměřený;
 —
 porušení zásady rovného zacházení tím, že uložený zákaz akvizice je značně přísnější než zákazy akvizice uložené Komisí v jiných případech;
 —
 porušení zásady řádné správy v důsledku toho, že nebyly s řádnou péčí a individuálně přezkoumány veškeré relevantní aspekty konkrétního případu včetně nutnosti zákazu akvizice uloženého rozhodnutím a jeho důsledků, a porušení článku 296 SFEU vyplývající z toho, že uvedené rozhodnutí nebylo řádně odůvodněno.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že zjištění učiněná v napadeném rozhodnutí ohledně trvání zákazu akvizice podle článku 5 jsou stižena následujícími právními pochybeními a nesprávným posouzením a musí být proto zrušena:
 —
 porušení článku 345 SFEU tím, že trvání zákazu akvizice je učiněno závislým na státním vlastnictví;
 —
 porušení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a nesprávné uplatnění zásad a pokynů stanovených ve sděleních Komise (2);
 —
 porušení zásady rovného zacházení tím, že zákaz akvizice byl uložen na podstatně delší dobu než zákazy akvizice uložené Komisí v jiných případech;
 —
 porušení zásady proporcionality a zásady řádné správy.
 (1) Sdělení Komise o použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí (Úř. věst. 2008, C 270, s. 8); sdělení Komise o rekapitalizaci finančních institucí během současné finanční krize: omezení podpory na nezbytné minimum a záruky proti neoprávněnému narušení hospodářské soutěže (Úř. věst. 2009, C 10, s. 2); sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (Úř. věst. 2009, C 72, s. 1); sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (Úř. věst. 2009, C 195, s. 9).
 (2) Viz poznámka pod čarou č. 1


text:
 18.3.2014
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 79/3
 EUROOPAN UNIONIN JA MAURITIUKSEN TASAVALLAN VÄLINEN KALASTUSKUMPPANUUSSOPIMUS
 EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,
 ja
 MAURITIUKSEN TASAVALTA, jäljempänä ’Mauritius’,
 yhdessä jäljempänä ’osapuolet’, jotka
 OTTAVAT HUOMIOON unionin ja Mauritiuksen väliset, erityisesti Cotonoun yleissopimukseen perustuvat läheiset yhteistyösuhteet sekä osapuolten yhteisen halun tiivistää näitä suhteita,
 PITÄVÄT MIELESSÄ molempien osapuolten toiveen edistää kalavarojen vastuullista hyödyntämistä yhteistyön avulla,
 OTTAVAT HUOMIOON Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen,
 TUNNUSTAVAT, että Mauritiuksen suvereniteetti ja lainkäyttövalta ulottuvat kahdensadan meripeninkulman päähän sen rannikon perusviivasta Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen mukaisesti,
 OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET soveltaa asianomaisten alueellisten järjestöjen, joiden jäseniä osapuolet ovat, antamia päätöksiä ja suosituksia,
 OVAT TIETOISIA elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) vuoden 1995 konferenssissa hyväksytyissä vastuullisen kalastuksen toimintasäännöissä vahvistettujen periaatteiden merkityksestä,
 OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET edistää yhdessä ja yhteisen edun mukaisesti vastuullisen kalastuksen toteuttamista turvatakseen pitkällä aikavälillä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen,
 OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että tällaisessa yhteistyössä aloitteiden ja toimenpiteiden on niin yhdessä kuin osapuolten erikseenkin toteuttamina oltava toisiaan täydentäviä sekä johdonmukaisuuden ja pyrkimysten synergiaedut turvaavia,
 OVAT PÄÄTTÄNEET, että osapuolet aloittavat tällaisen yhteistyön toteuttamiseksi Mauritiuksen kalastuspolitiikan täytäntöönpanemiseksi tarvittavan vuoropuhelun kuulemalla kansalaisyhteiskunnan toimijoita,
 HALUAVAT vahvistaa ehdot ja edellytykset, jotka koskevat unionin alusten kalastustoimintaa Mauritiuksen vesillä ja unionin antamaa tukea vastuulliseen kalastukseen kyseisillä vesillä,
 OVAT PÄÄTTÄNEET jatkaa entistä tiiviimpää taloudellista yhteistyötä kalatalousalalla ja siihen liittyvillä aloilla edistämällä kummankin osapuolen yritysten välistä yhteistyötä,
 OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
 1 artikla
 Määritelmät
 Tässä sopimuksessa tarkoitetaan
 a)
 ’Mauritiuksen viranomaisilla’ Mauritiuksen tasavallan kalastusministeriötä;
 b)
 ’unionin viranomaisilla’ Euroopan komissiota;
 c)
 ’kalastusaluksella’ mitä tahansa alusta, jota käytetään kalastukseen Mauritiuksen lain mukaisesti;
 d)
 ’unionin aluksella’ unionin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
 e)
 ’sekakomitealla’ tämän asetuksen 9 artiklassa määriteltyä komiteaa, joka muodostuu unionin ja Mauritiuksen edustajista;
 f)
 ’jälleenlaivauksella’ kaiken kalastusaluksella olevan saalismäärän tai sen osan siirtämistä toiseen alukseen satama-alueella;
 g)
 ’aluksen omistajalla’ henkilöä, joka on oikeudellisesti vastuussa kalastusaluksesta, vastaa aluksesta ja valvoo sitä;
 h)
 ’AKT-merimiehillä’ Cotonoun sopimuksen allekirjoittaneesta muusta kuin eurooppalaisesta maasta peräisin olevia merimiehiä.
 i)
 ’FAO:lla’ Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöä.
 2 artikla
 Soveltamisala
 Tämän sopimuksen tarkoituksena on vahvistaa ehdot ja edellytykset, joilla EU:ssa rekisteröidyt ja EU:n lipun alla purjehtivat alukset, jäljempänä ’EU:n alukset’ saavat harjoittaa tonnikalan kalastusta Mauritiuksen suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, jäljempänä ’Mauritiuksen vedet’, merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) määräysten ja muiden kansainvälisen oikeuden sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
 Tällä sopimuksella vahvistetaan ne periaatteet, säännöt ja menettelyt, jotka koskevat:
 —
 taloudellista, rahoituksellista, teknistä ja tieteellistä kalastusalan yhteistyötä, jonka tavoitteena on edistää vastuullista kalastusta Mauritiuksen vesillä kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen turvaamiseksi sekä kehittää Mauritiuksen kalastusalaa,
 —
 yhteistyötä, joka liittyy kalastusvalvontaa Mauritiuksen vesillä koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin sen varmistamiseksi, että edellä mainittuja sääntöjä ja edellytyksiä noudatetaan, kalakantojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi toteutetaan tehokkaita toimenpiteitä ja laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta ehkäistään,
 —
 toimijoiden välisiä kumppanuuksia, joilla pyritään kehittämään yhteisen edun mukaista kalastusalan ja siihen liittyvien alojen taloudellista toimintaa.
 3 artikla
 Sopimuksen täytäntöönpanossa sovellettavat periaatteet ja tavoitteet
 1. Osapuolet sitoutuvat edistämään vastuullista kalastusta Mauritiuksen vesillä noudattaen FAO:n vastuullisen kalastuksen toimintasääntöjä sekä periaatetta, joka kieltää mainituilla vesillä kalastavien eri laivastojen syrjimisen.
 2. Osapuolet tekevät yhteistyötä Mauritiuksen hallituksen hyväksymän alakohtaisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon tulosten seuraamiseksi sekä tämän sopimuksen perusteella täytäntöön pantujen toimenpiteiden, ohjelmien ja toimien arvioimiseksi, mitä varten ne aloittavat kalastusalaa koskevan poliittisen vuoropuhelun. Arviointien tulokset analysoidaan tämän sopimuksen 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa.
 3. Osapuolet sitoutuvat varmistamaan, että tämä sopimus pannaan täytäntöön hyvän taloudellisen ja sosiaalisen hallinnon periaatteiden mukaisesti ja kalavarojen tilaa kunnioittaen.
 4. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistusta työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista sovelletaan unionin aluksille otettujen Mauritiuksen merimiesten työsopimuksiin ja palvelukseen ottamisen yleisiin ehtoihin. Tämä koskee erityisesti järjestäytymisvapautta ja työntekijöiden kollektiivisen neuvotteluoikeuden tosiasiallista tunnustamista sekä syrjinnän poistamista työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä. Unionin aluksille otettuihin muihin kuin mauritiuslaisiin AKT-merimiehiin sovelletaan samoja edellytyksiä.
 5. Osapuolet kuulevat toisiaan ennen sellaisten päätösten tekemistä, jotka saattavat vaikuttaa unionin alusten tämän sopimuksen mukaisesti harjoittamaan toimintaan.
 4 artikla
 Tieteellinen yhteistyö
 1. Unioni ja Mauritiuksen viranomaiset pyrkivät sopimuksen keston ajan seuraamaan kalavarojen tilan kehitystä Mauritiuksen vesillä.
 2. Osapuolet sitoutuvat kuulemaan toisiaan joko yhteisessä tieteellisessä työryhmässä tai toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä turvatakseen Intian valtameren biologisten luonnonvarojen hoitamisen ja säilymisen sekä tekemään sitä koskevaan tieteelliseen tutkimukseen liittyvää yhteistyötä.
 3. Osapuolet kuulevat toisiaan 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa 2 kohdassa tarkoitetun kuulemisen perusteella ja toteuttavat kalakantojen kestävää hoitoa edistäviä säilyttämistoimenpiteitä, jotka koskevat unionin alusten toimintaa.
 5 artikla
 Unionin alusten pääsy harjoittamaan kalastustoimintaa Mauritiuksen vesillä
 1. Mauritius sitoutuu siihen, että unionin alukset saavat harjoittaa kalastustoimintaa sen vesillä tämän sopimuksen ja siihen kuuluvan pöytäkirjan ja liitteen mukaisesti.
 2. Tämän sopimuksen kohteena oleviin kalastustoimiin sovelletaan Mauritiuksen voimassa olevaa lainsäädäntöä. Mauritiuksen viranomaiset ilmoittavat unionin viranomaisille kaikista mainitun lainsäädännön muutoksista.
 3. Mauritius sitoutuu toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet pöytäkirjan kalastuksen valvontaa koskevien määräysten tosiasiallista täytäntöönpanoa varten. Unionin alukset tekevät yhteistyötä Mauritiuksen tällaisesta valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa.
 4. Unioni sitoutuu toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että sen alukset noudattavat tämän sopimuksen määräyksiä ja Mauritiuksen vesillä harjoitettavaa kalastusta koskevaa lainsäädäntöä.
 6 artikla
 Kalastusluvat
 1. Unionin alukset voivat harjoittaa kalastusta Mauritiuksen vesillä ainoastaan, jos niillä on mukanaan tämän sopimuksen ja siihen kuuluvan pöytäkirjan nojalla myönnetty kalastuslupa tai sen jäljennös.
 2. Kalastusluvan alukselle saamista koskeva menettely, sovellettavat maksut ja maksutapa, jota varustajien on käytettävä, vahvistetaan pöytäkirjan liitteessä.
 7 artikla
 Taloudellinen korvaus
 1. Unioni myöntää Mauritiukselle taloudellisen korvauksen tämän sopimuksen pöytäkirjassa ja liitteissä vahvistettujen ehtojen ja edellytysten mukaisesti. Korvaus perustuu seuraaviin kahteen tekijään:
 a)
 unionin alusten pääsy Mauritiuksen vesille ja osallisiksi Mauritiuksen kalavaroista, ja
 b)
 vastuullisen kalastuksen edistämiseen ja kalavarojen kestävään hyödyntämiseen Mauritiuksen vesillä annettava unionin taloudellinen tuki.
 2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu taloudellisen korvauksen osa määritellään osapuolten yhteisellä sopimuksella pöytäkirjan mukaisesti vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti, jotka on saavutettava Mauritiuksen hallituksen määrittelemään alakohtaiseen kalastuspolitiikkaan liittyen sekä sen täytäntöönpanoa koskevan vuosittaisen ja monivuotisen ohjelman mukaisesti.
 3. Unionin maksama taloudellinen korvaus suoritetaan vuosittain pöytäkirjan mukaisesti, jollei muuta johdu tämän sopimuksen määräyksistä ja niistä pöytäkirjan määräyksistä, jotka koskevat korvauksen määrän muutoksia seuraavista syistä:
 a)
 muut kuin luonnonilmiöistä johtuvat vakavat syyt, jotka estävät kalastustoiminnan harjoittamisen Mauritiuksen vesillä;
 b)
 unionin aluksille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien vähentäminen yhteisestä sopimuksesta kyseessä olevien kalakantojen hoitamiseksi silloin kun se katsotaan parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella tarpeelliseksi kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen kannalta;
 c)
 unionin aluksille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien lisääminen osapuolten yhteisestä sopimuksesta, jos kalavarojen tilan katsotaan parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella yksimielisesti sen sallivan;
 d)
 Mauritiuksen alakohtaisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoon myönnettävän taloudellisen tuen edellytysten uudelleenarviointi silloin kun se on aiheellista osapuolten toteamien vuosittaisten ja monivuotisten ohjelmien tulosten nojalla;
 e)
 tämän sopimuksen päättymään saattaminen sen 12 artiklan nojalla;
 f)
 tämän sopimuksen soveltamisen keskeyttäminen sen 13 artiklan nojalla.
 8 artikla
 Talouden toimijoiden ja kansalaisyhteiskunnan yhteistyön edistäminen
 1. Osapuolet rohkaisevat kalastusalan ja siihen liittyvien alojen taloudellista, tieteellistä ja teknistä yhteistyötä. Ne neuvottelevat keskenään tässä tarkoituksessa mahdollisesti toteutettavien toimenpiteiden yhteensovittamiseksi.
 2. Osapuolet sitoutuvat edistämään kalastustekniikoita ja pyydyksiä, suojelumenetelmiä ja kalastustuotteiden teollista jalostusta koskevien tietojen vaihtoa.
 3. Osapuolet pyrkivät tarvittaessa luomaan suotuisat olosuhteet yritystensä välisten suhteiden edistämiselle teknisellä, taloudellisella ja kaupallisella alalla edistämällä yritystoiminnan ja investointien kehittämiselle suotuisan ympäristön luomista.
 4. Osapuolet sitoutuvat panemaan täytäntöön Mauritiuksen ja unionin toimijoiden välisen toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena on edistää unionin alusten saaliiden purkamista Mauritiuksessa.
 5. Osapuolet kannustavat tarvittaessa kummankin edun mukaisten yhteisyritysten perustamista noudattaen systemaattisesti Mauritiuksen ja unionin lainsäädäntöä.
 9 artikla
 Sekakomitea
 1. Tämän sopimuksen soveltamista valvomaan perustetaan sekakomitea. Sekakomitean tehtävänä on:
 a)
 valvoa tämän sopimuksen toteutumista, tulkintaa ja soveltamista ja erityisesti 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen vuosittaisen ja monivuotisen ohjelman määrittelyä ja täytäntöönpanon arviointia;
 b)
 toimia välittäjänä molemmille osapuolille tärkeissä kalastusta koskevissa kysymyksissä;
 c)
 toimia foorumina, jolla sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta mahdollisesti syntyvät riidat voidaan ratkaista sovintoteitse;
 d)
 arvioida tarvittaessa uudelleen kalastusmahdollisuuksien ja niitä vastaavan taloudellisen korvauksen taso;
 e)
 hoitaa muut osapuolten yhteisesti päättämät tehtävät.
 2. Sekakomitea ottaa tehtäviä hoitaessaan huomioon sopimuksen 4 artiklassa tarkoitettujen tieteellisellä tasolla käytyjen neuvottelujen tulokset.
 3. Sekakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa vuoroin Mauritiuksessa, vuoroin unionissa, ja sen puheenjohtajana toimii kokousta isännöivä osapuoli. Se kokoontuu ylimääräiseen istuntoon jommankumman osapuolen pyynnöstä.
 10 artikla
 Maantieteellinen soveltamisalue
 Tätä sopimusta sovelletaan toisaalta alueilla, joihin sovelletaan Euroopan unionista tehtyä sopimusta, kyseisessä sopimuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti, sekä toisaalta Mauritiuksen alueella.
 11 artikla
 Voimassaoloaika
 Tätä sopimusta sovelletaan kuuden (6) vuoden ajan sen voimaantulosta alkaen; voimassaoloa jatketaan ilman eri toimenpiteitä kolmen (3) vuoden jaksoiksi, jollei sopimusta saateta päättymään 12 artiklan mukaisesti.
 12 artikla
 Sopimuksen päättäminen
 1. Kumpi tahansa osapuoli voi päättää tämän sopimuksen soveltamisen sellaisten vakavien olosuhteiden vallitessa, jotka eivät ole luonnonilmiöitä mutta eivät osapuolten valvottavissa ja estävät kalastustoiminnan harjoittamisen Mauritiuksen vesillä. Kumpi tahansa osapuoli voi saattaa tämän sopimuksen päättymään myös kyseessä olevien kalakantojen heikentymisen, unionin aluksille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämisen alentuneen tason toteamisen tai osapuolten tekemien laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumista koskevien sitoumusten noudattamatta jättämisen johdosta.
 2. Asianomaisen osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle kirjallisesti aikeestaan vetäytyä sopimuksesta vähintään kuusi kuukautta ennen alkuperäisen jakson tai jonkin lisäjakson päättymistä.
 3. Edellä olevassa kohdassa tarkoitetun ilmoituksen lähettäminen avaa osapuolten väliset neuvottelut.
 4. Edellä 7 artiklassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen määrää vähennetään sen vuoden osalta, jona sopimus päättyy, suhteessa kuluneeseen aikaan.
 13 artikla
 Soveltamisen keskeyttäminen
 1. Tämän sopimuksen soveltaminen voidaan keskeyttää jommankumman osapuolen aloitteesta, jos osapuolten välillä on sopimuksen määräysten soveltamista koskeva vakava erimielisyys. Keskeyttäminen edellyttää, että asianomainen osapuoli ilmoittaa aikeestaan kirjallisesti vähintään kolme kuukautta ennen päivää, jona keskeytyksen on määrä tulla voimaan. Kun toinen osapuoli on saanut ilmoituksen, osapuolet aloittavat neuvottelut erimielisyyksiensä ratkaisemiseksi sovintoteitse.
 2. Edellä 7 artiklassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen määrää vähennetään suhteessa keskeytyksen kestoon.
 14 artikla
 Pöytäkirja ja liite
 Pöytäkirja, sen liite ja lisäykset ovat erottamaton osa tätä sopimusta.
 15 artikla
 Sovellettavat kansallisen lainsäädännön säännökset
 Mauritiuksen vesillä toimivien unionin kalastusalusten toimintaa säännellään Mauritiuksessa sovellettavalla lainsäädännöllä, jollei sopimuksessa, sen pöytäkirjassa tai sen liitteessä ja lisäyksissä toisin määrätä.
 16 artikla
 Kumoaminen
 Tällä sopimuksella kumotaan ja korvataan sen voimaantulopäivästä alkaen Euroopan unionin ja Mauritiuksen tasavallan välinen Mauritiuksen rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehty, 1 päivänä joulukuuta 1990 voimaan tullut sopimus.
 17 artikla
 Voimaantulo
 Tämä sopimus laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.
 Sopimus tulee voimaan päivänä, jona osapuolet ilmoittavat toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
 Съставено в Брюксел на двадесет и първи декември две хиляди и дванадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintiuno de diciembre de dos mil doce.
 V Bruselu dne dvacátého prvního prosince dva tisíce dvanáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den enogtyvende december to tusind og tolv.
 Geschehen zu Brüssel am einundzwanzigsten Dezember zweitausendzwölf.
 Kahe tuhande kaheteistkümnenda aasta detsembrikuu kahekümne esimesel päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι μία Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δώδεκα.
 Done at Brussels on the twenty-first day of December in the year two thousand and twelve.
 Fait à Bruxelles, le vingt-et-un décembre deux mille douze.
 Fatto a Bruxelles, addì ventuno dicembre duemiladodici.
 Briselē, divi tūkstoši divpadsmitā gada divdesmit pirmajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai dvyliktų metų gruodžio dvidešimt pirmą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkettedik év december havának huszonegyedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-wieħed u għoxrin jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u tnax.
 Gedaan te Brussel, de eenentwintigste december tweeduizend twaalf.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego pierwszego grudnia roku dwa tysiące dwunastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e um de dezembro de dois mil e doze.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și unu decembrie două mii doisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho prvého decembra dvetisícdvanásť.
 V Bruslju, dne enaindvajsetega decembra leta dva tisoč dvanajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakaksitoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugoförsta december tjugohundratolv.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Мавриций
 Por la República de Mauricio
 Za Mauricijskou republiku
 For Republikken Mauritius
 Für die Republik Mauritius
 Mauritiuse Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία των Μαυρίκιου
 For the Republic of Mauritius
 Pour la République de Maurice
 Per la Repubblica di Maurizio
 Maurīcijas Salu Republikas vārdā –
 Mauricijaus Respublikos vardu
 A Mauritiusi Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika tal-Mawrizju
 Namens de Republiek Mauritius
 W imieniu Republiki Mauritiusu
 Pela República da Maurícia
 Pentru Republica Mauritius
 Za Maurícijskoú republiku
 Za Republiko Mauritius
 Mauritiuksen tasavallan puolesta
 För Republiken Mauritius


text:
 26.4.2017
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 108/1
 DÉCISION (UE) 2017/730 DU CONSEIL
 du 25 avril 2017
 relative à la conclusion de l'accord sous forme d'échange de lettres entre l'Union européenne et la République fédérative du Brésil au titre de l'article XXIV, paragraphe 6, et de l'article XXVIII de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT) de 1994 concernant la modification de concessions dans la liste d'engagements de la République de Croatie dans le cadre de son adhésion à l'Union européenne
 LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
 vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 207, paragraphe 4, premier alinéa, en liaison avec l'article 218, paragraphe 6, deuxième alinéa, point a) v),
 vu la proposition de la Commission européenne,
 vu l'approbation du Parlement européen (1),
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Le 15 juillet 2013, le Conseil a autorisé la Commission à ouvrir des négociations avec certains autres membres de l'Organisation mondiale du commerce au titre de l'article XXIV, paragraphe 6, de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT) de 1994 dans le cadre de l'adhésion de la République de Croatie à l'Union.
 (2)
 Les négociations ont été menées par la Commission conformément aux directives de négociation arrêtées par le Conseil.
 (3)
 Ces négociations ont été menées à bonne fin et l'accord sous forme d'échange de lettres entre l'Union européenne et la République fédérative du Brésil au titre de l'article XXIV, paragraphe 6, et de l'article XXVIII du GATT de 1994 concernant la modification de concessions dans la liste d'engagements de la République de Croatie dans le cadre de son adhésion à l'Union européenne (ci-après dénommé l'«accord») a été paraphé le 12 juillet 2016.
 (4)
 L'accord a été signé, au nom de l'Union, le 25 novembre 2016, sous réserve de sa conclusion à une date ultérieure, conformément à la décision (UE) 2016/1995 du Conseil (2).
 (5)
 Il convient d'approuver l'accord,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 L'accord sous forme d'échange de lettres entre l'Union européenne et la République fédérative du Brésil au titre de l'article XXIV, paragraphe 6, et de l'article XXVIII de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT) de 1994 concernant la modification de concessions dans la liste d'engagements de la République de Croatie dans le cadre de son adhésion à l'Union européenne est approuvé au nom de l'Union.
 Le texte de l'accord est joint à la présente décision.
 Article 2
 Le président du Conseil désigne la ou les personnes habilitées à procéder, au nom de l'Union, à la notification prévue dans l'accord afin d'exprimer le consentement de l'Union à être liée par l'accord (3).
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
 Fait à Luxembourg, le 25 avril 2017.
 Par le Conseil
 Le président
 I. BORG
 (1) Le Parlement européen a donné son consentement à la conclusion de l'accord le 15 mars 2017.
 (2) Décision (UE) 2016/1995 du Conseil du 11 novembre 2016 relative à la signature, au nom de l'Union européenne, de l'accord sous forme d'échange de lettres entre l'Union européenne et la République fédérative du Brésil au titre de l'article XXIV, paragraphe 6, et de l'article XXVIII de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT) de 1994 concernant la modification de concessions sur la liste d'engagements de la République de Croatie dans le cadre de son adhésion à l'Union européenne (JO L 308 du 16.11.2016, p. 1).
 (3) La date d'entrée en vigueur de l'accord sera publiée dans le Journal officiel de l'Union européenne par les soins du secrétariat général du Conseil.


type: wikipedia

text:
Senšamona () ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos uz ziemeļaustrumiem no Sentetjēnas, Luāras departamenta trešā lielākā pilsēta (aiz Sentetjēnas un Roānas). Faktiski Sentetjēnas priekšpilsēta. Pilsēta atrodas 45 kilometru attālumā no Lionas.
 XIX gadsimtā attīstījās kā ogļu ieguves centrs. Mūsdienās rūpniecības centrs. Militārā rūpniecība - tanku ražošana. Apkaimē romiešu akvedukta drupas.
 Cilvēki
 Senšamonā ir dzimuši tādi cilvēki kā:
 Alēns Prosts (Alain Prost, 1955 - ) - autobraucējs
 Ravašols (Ravachol, 1859 - 1892) - anarhists
 Ārējās saites
 Senszamona
 Luāra (departaments)


text:
 9.11.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 325/8
 Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Njemačka) — H. T. protiv Land Baden-Württemberg
 (Predmet C-373/13)
 2013/C 325/14
 Jezik postupka: njemački
 Sud koji je uputio zahtjev
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Stranke u glavnom postupku
 Tužitelj: H. T.
 Tuženik: Land Baden-Württemberg
 Prethodna pitanja
 1.
 (a)
 Treba li odredbu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ (1) o obvezi država članica za izdavanje dozvola boravka osobama kojima je priznat status izbjeglica, uzimati u obzir i prilikom ukidanja već izdane dozvole boravka?
 (b)
 Treba li stoga tu odredbu tumačiti tako da je ukidanje ili prestanak dozvole boravka (primjerice protjerivanjem prema nacionalnom pravu) osobe sa statusom izbjeglice s njom u suprotnosti kada nisu ispunjene pretpostavke iz članka 21. stavka 3. u vezi sa stavkom 2. Direktive 2004/83/EZ ili ne postoje „neotklonjivi razlozi javnog reda ili javne sigurnosti” u smislu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ?
 2.
 U slučaju potvrdnog odgovora na pitanja pod 1.:
 (a)
 Kako treba tumačiti razlog isključenja „neotklonjivih razloga javnog reda ili javne sigurnosti” u članku 24. stavku 1. podstavku 1. Direktive 2004/83/EZ uzimajući u obzir rizike koji proizlaze iz potpore terorističkoj organizaciji?
 (b)
 Mogu li postojati „neotklonjivi razlozi javnog reda ili javne sigurnosti” u smislu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ kada je osoba s priznatim statusom izbjeglice, između ostalog, prikupljanjem donacija i redovitim sudjelovanjem na skupovima bliskim PKK-u pružala potporu PKK-u, čak i kada nisu ispunjene pretpostavke za kršenje zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja (refoulement) sukladno članku 33. stavku 2. Ženevske konvencije o statusu izbjeglica i time ni pretpostavke iz članka 21. stavka 2. Direktive 2004/83/EZ?
 3.
 U slučaju negativnog odgovora na pitanje pod 1.a):
 Je li prema pravu Unije dopušteno ukidanje odnosno prestanak dozvole boravka koja je izdana osobi s priznatim statusom izbjeglice (primjerice protjerivanjem prema nacionalnom pravu) samo kada su ispunjene pretpostavke iz članka 21. stavka 3. u vezi sa stavkom 2. Direktive 2004/83/EZ (odnosno istovjetne odredbe Direktive 2011/95/EU koja ju je zamijenila)?
 (1) Direktiva 2004/83/EZ Vijeća od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, SL L 304, str.12.


text:
 30.7.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 202/54
 DECIZIA NR. 200/2014 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 25 septembrie 2014
 de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE [2015/1268]
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind Sistemul european de conturi naționale și regionale din Uniunea Europeană (1) a fost încorporat în Acordul privind SEE prin Decizia nr. 58/2014 a Comitetului mixt al SEE din 8 aprilie 2014 (2).
 (2)
 Termenul-limită pentru prezentarea, cel târziu până la 17 octombrie 2013, a unei cereri întemeiate în mod corespunzător adresate autorității de supraveghere competente, prevăzut la articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 549/2013, ar trebui, prin urmare, adaptat, pentru a permite statelor AELS să solicite derogări în temeiul articolului 6 alineatele (1) și (2).
 (3)
 Prin urmare, anexa XXI la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 În anexa XXI la Acordul privind SEE, punctul 19z [Regulamentul (CE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului] se modifică după cum urmează:
 1.
 Adaptările (b) și (c) se renumerotează și devin adaptările (c) și (d).
 2.
 Se introduce următoarea adaptare:
 „(b)
 La articolul 6 alineatul (3), cuvintele «17 octombrie 2013» se înlocuiesc cu cuvintele «în termen de 3 luni de la data intrării în vigoare a Deciziei nr. 200/2014 a Comitetului mixt al SEE din 25 septembrie 2014» în ceea ce privește statele AELS.”
 Articolul 2
 Prezenta decizie intră în vigoare la 26 septembrie 2014, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (3).
 Articolul 3
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 25 septembrie 2014.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 174, 26.6.2013, p. 1.
 (2) JO L 256, 28.8.2014, p. 35.
 (3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.


text:
Kleopatra VII. Filopatór (69 – 12. srpna 30 př. n. l.), známá většinou jen pod jménem Kleopatra, byla egyptská královna pocházející z dynastie Ptolemaiovců. Protože se jedná o nejznámější Kleopatru, vyskytuje se v literatuře i pouze pod jménem Kleopatra, někdy Kleopatra Egyptská. Byla třetí dcerou krále Ptolemaia XII., kdo byla její matka je nejisté, ale předpokládá se, že se jednalo o sestru Ptolemaia XII.
 Nástup na trůn (51–49 př. n. l.)
 Kleopatra byla jmenována spoluvladařkou svého otce, Ptolemaia XII., počátkem roku 51 př. n. l. V této době jí podle dobových záznamů bylo sedmnáct let. Pravděpodobně v květnu téhož roku Ptolemaios XII. zemřel. Podle jeho závěti se stala královnou spolu se svým bratrem Ptolemaiem XIII., kterému bylo deset, maximálně dvanáct let. Spoluvláda znamenala v tehdejších podmínkách Egypta manželství. Jelikož král byl nezletilý (podle egyptského práva byla Kleopatra již zletilá) vznikl triumvirát (Achillás, Theodótos a Porthein tj. velitel vojska, vychovatel a učitel Ptolemaia XIII.), který vytvořil tzv. poručnickou radu a převzal moc v Egyptě. S tímto stavem Kleopatra nesouhlasila a prohlásila radu za nelegitimní a docílila zrušení poručnictví nad sebou, nad spolukrálem Ptolemaiem XIII. však poručnictví trvalo dále.
 Již v srpnu 51 př. n. l. se vztahy mezi Kleopatrou a radou vyhrotily a Kleopatra vládla prakticky sama, na úředních listinách z tohoto období je podepisována pouze ona a mince byly raženy taktéž pouze s jejím portrétem. Kleopatra se v tomto období opírala o moc římské říše, která byla v tomto regionu dominantní. Toto její chování porušovalo ptolemaiovskou tradici, podle které osamoceně vládl král. To vzbuzovalo nelibost, v roce 50 př. n. l. situaci zkomplikovala neúroda způsobená nedostatečnými záplavami Nilu. Dalším nepříznivým faktorem bylo vypuknutí občanské války v Římě a následná Pompeiova žádost o obilí. Kleopatra nemohla tuto žádost odmítnout, a přestože se jí podařilo tuto žádost radikálně snížit, vypuklo v Egyptě povstání, které navíc posílil fakt, že z Egypta byla stažena i část římských vojáků. Kleopatra tak v roce 49 př. n. l. musela utéci z Egypta.
 Kleopatra v exilu (49–48 př. n. l.)
 Není známo, kam Kleopatra uprchla, jisté je, že se jí podařilo utéci i s dostatečným množstvím zlata, aby mohla uvažovat o zahájení bojů o svůj návrat k moci. Zdá se pravděpodobné, že z Egypta odjela do Arábie, kde nalezla podporu, a odtud pak do Sýrie. Zde se jí podařilo postavit armádu, se kterou se chtěla pokusit o obsazení Egypta. Proti této armádě vytáhl Achillás s králem. Dříve než se mohly tyto armády střetnout, došlo k události, která tuto válku rozhodla jinak. Do Egypta uprchl Pompeius, který byl poražen v římské občanské válce. Poručnická rada se tak dostala do bezvýchodné situace a jakékoliv její jednání by vedlo ke stejným následkům. Nakonec se rozhodli Pompeia popravit (28. července 48 př. n. l.). Dva dny po Pompeiově příjezdu dorazil do Alexandrie i Julius Caesar, který ho pronásledoval a Ptolemaios mu jako dar předložil Pompeiovu hlavu a doufal, že si ho tak nakloní. Caesara to rozzlobilo a prohlásil, že zavraždili římského konzula a jeho zetě a že tato smrt pro římského občana takového postavení je potupou Říma.
 Vzniklé situace ovšem využil ve svůj prospěch a s jednou polovinou legie, s níž do Egypta přišel, zůstal a začal situaci v Egyptě řešit – dosadil Kleopatru na trůn.
 Kleopatra a Caesar
 Cesta k moci (do bitvy u Kanóbu; březen 47 př. n. l.)
 Do této situace se velmi rychle podařilo vložit Kleopatře. V zásadě existují dvě možné verze, jak se tam Kleopatra ocitla – podle jedné si ji nechal Caesar předvolat, podle druhé mu nabídla setkání. Plútarchos uvádí literárně nejoblíbenější verzi, totiž že se do paláce dostala zabalená v koberci. Za této situace se Caesar rozhodl uznat Kleopatřin nárok na trůn a jako spoluvládce určil Ptolemaia XIII. Toto rozhodnutí bývá často připisováno Kleopatřině kráse, ale ačkoliv Caesar měl slabost pro ženy, tímto rozhodnutím pouze naplnil vůli Ptolemaia XII. Proti rozhodnutí se však vzbouřili Egypťané, Ptolemaios XIII. odmítl rozpustit své vojsko a Achillos zaútočil na římské vojsko. Za této situace se Kleopatřina mladší sestra Arsinoé přidala na stranu povstalců a prohlásila se královnou; na stranu povstalců se přidal i Ptolemaios XIII. Ačkoliv byl Caesar ve velké početní nevýhodě, dokázal bránit královský palác až do příjezdu posil, poté povstání razantně potlačil. V březnu 47 př. n. l. porazil povstalce v bitvě u Kanóbu, při níž se Ptolemaios XIII. utopil a Arsinoé byla zajata.
 Vláda Kleopatry do odjezdu do Říma (46 př. n. l.)
 Po tomto vítězství prohlásil Caesar za platnou vůli Ptolemaia XII. a prohlásil Kleopatru za egyptskou královnu. Protože Ptolemaios XIII. zahynul, přidělil jí jako spoluvládce jejího ještě mladšího bratra Ptolemaia XIV. (bylo mu deset let). Vliv Ptolemaia XIV. na vládu byl však nepatrný. Po těchto úspěších Caesar pozval Kleopatru k plavbě po Nilu, tato cesta po Egyptě trvala dva měsíce a někdy bývá v literatuře označována jako svatební; ačkoli ke svatbě mezi nimi nedošlo, lze říci, že fakticky byli něco jako manželé. Podle egyptských zvyklostí byla Kleopatra považována také za manželku Ptolemaia XIV. Po této cestě musel Caesar opustit Egypt, ale zanechal v něm tři legie. Krátce po Caesarově odjezdu, 23. června (podle některých zdrojů 13. června, případně se den neuvádí vůbec) 47 př. n. l. se Kleopatře narodil syn, za jehož otce označila Caesara. Ten toto tvrzení nikdy nepopřel a historici se shodují v názoru, že skutečně šlo o Caesarova syna. Tento syn sice dostal jméno Ptolemaios (XV.) Filopatór Filométór (milující otce a matku), ale je známější pod přezdívkou Kaisarión nebo Caesarion, tj. malý Caesar.
 Po odjezdu Caesara byla pozice Kleopatry jako královny pevná a její vláda pokračovala v politice Ptolemaiovců s logickou orientací na Římskou říši.
 Pobyt v Římě (do 44 př. n. l.)
 V červnu roku 46 př. n. l. se Kleopatra rozhodla odjet do Říma, na tuto cestu vzala svého syna i bratra spoluvládce Ptolemaia XIV. Oficiálním důvodem k návštěvě bylo uzavření stálé spojenecké smlouvy mezi Římem a Egyptem. Po celém městě se ale šířily řeči, že je to jen záminka k setkání milenců. Římanům Kleopatra do oka moc nepadla, zvlášť těžkým soustem pro ně bylo, když Caesar nechal vystavit její sochu ve Venušině chrámu, čímž ji prakticky vyzvedl na úroveň bohů.
 S Caesarem prý Kleopatra začala vymýšlet velmi ambiciózní plány na vybudování velkého světového impéria. Ty se ovšem zhroutily po tom, co byl Caesar zavražděn (15. března 44 př. n. l.).
 Kleopatra zůstala v Římě do přečtení závěti J. Caesara, krátce po jeho zavraždění. V této závěti však její syn nebyl ustanoven Caesarovým dědicem. Jelikož si během svého pobytu udělala v Římě řadu nepřátel a na mnoho významných osobností zapůsobila vyloženě nepříznivě, rozhodla se raději pro návrat do Egypta. Z její politiky je patrné, že si uvědomovala, že v Římě dojde k občanské válce, proto se snažila být neutrální.
 Vláda Kleopatry do bitvy u Filipp (42 př. n. l.)
 Po návratu z Říma zemřel její bratr, spoluvládce a manžel Ptolemaios XIV.; podle mnoha dobových autorů ho nechala otrávit, což není nepravděpodobné, ale důkazy pro toto tvrzení nejsou. Místo Ptolemaia XIV. dosadila na trůn jako spoluvládce svého a Caesarova syna Caesariona, ten však nebyl všeobecně uznán, proto nebývá některými autory označován jako Ptolemaios XV.
 Mezitím v Římě vypukla již zmíněná občanská válka, jejímiž hlavními aktéry byli Marcus Antonius a Octavianus (pozdější císař Augustus). Kleopatra se snažila nezatáhnout do této války Egypt, to však již nebylo možné. Vzhledem k faktu, že se již nešlo opírat o římské vojáky, hledala podporu u Egypťanů. Již v roce 44 př. n. l. poskytla římské egyptské jednotky k dispozici Dolabelovi, ten však byl poražen, stejnou pomoc pak odmítla poskytnout jeho přemožiteli, čímž se nuceně dostala na stranu Octaviana. V roce 43 př. n. l. byla v Egyptě opět neúroda a Kleopatra poskytla zdarma příděly mouky chudým; tím získala značnou popularitu, kterou ještě posílila podporou obnovy chrámů. Těmito kroky si zajistila podporu prakticky všech skupin obyvatelstva.
 Kleopatra a Marcus Antonius
 Po bitvě u Filipp byl Marcus Antonius jako jeden z vítězů pověřen urovnáním problémů ve východní části Římské říše, v této době se Kleopatra snažila vystupovat jako suverénní vladařka, nezávislá na Římě. To Marcus Antonius akceptoval a zorganizoval setkání, které proběhlo zcela v režii Kleopatry.
 Kleopatra se do tohoto dalšího římského vůdce a zároveň Caesarova přítele zamilovala a on do ní také. Marcus Antonius žil s Kleopatrou, ale pak se na žádost Říma musel oženit s Octavianovou sestrou Octavií, tu však opustil a vrátil se ke Kleopatře a oženil se s ní. Měli spolu tři děti, a to dvojčata – dceru Kleopatru Seléné a syna Alexandra Hélia, a poté ještě syna Ptolemaia Filadelfa.
 Zajímavostí je, že na Kleopatřině dvoře museli být muži „čistí“, tedy obřezáni. To znamená, že tento zákrok museli podstoupit všichni muži, kteří se setkali s před Kleopatrou (předstoupili před ni), nejen Caesar a všichni ostatní, kteří s ní sdíleli lože. V Římské říši byl tento zákrok zakázán až o 150 let později, nařízením císaře Hadriana (vládl v letech 117–138 n. l.), který obecně zakázal provádění obřízky, přičemž výjimku povolil pouze kněžím, Arabům a Židům.
 Kleopatřina smrt (30 př. n. l.)
 V průběhu námořní bitvy u Actia, v níž Antonius podlehl Octavianovu loďstvu vedenému Markem Agrippou, Kleopatra uprchla, aby se ukryla. Antoniovi zaslala zakódovaný dopis, který si Antonius zřejmě špatně vyložil a pochopil jej tak, že spáchala sebevraždu. Proto žádal svého sloužícího, aby jej probodl mečem, sloužící však odmítl a sám sebe raději zabil, než by na Antonia vztáhl ruku. Antonius tedy sám nalehl na meč a v tu chvíli přišel další posel se zprávou od Kleopatry o tom, kde se ukrývá. Umírajícího Antonia k ní přinesli a on zemřel v jejím náručí. Octavianus si přál zbavit se Kleopatry, ale nechtěl mít její smrt na svědomí, proto jí zaslal zprávu, že bude vedena v ponižujícím vítězném pochodu Římem, i když to ve skutečnosti neměl v plánu. Jejím sloužícím řekl, že kdyby jevila známky toho, že chce spáchat sebevraždu, mají jen přihlížet. Kleopatra se skutečně nakonec otrávila poté, co se postarala o Antoniovo tělo. Přála si být pohřbena vedle Antonia. Byla poslední panovnicí starověkého Egypta, po její smrti připojil Octavianus (Augustus) državy Ptolemaiovců k římské říši a vyjádřil dokonce svůj obdiv Kleopatře, přestože za jejího života ji na smrt nenáviděl a vyjadřoval se o ní jako o děvce, která očarovala jak Caesara, tak Antonia svými kouzly.
 Co se týče Kleopatřiných dětí, o jejich budoucnost se postaral právě Octavianus. Caesarova syna Ptolemaia-Caesariona nechal popravit. Důvody tohoto činu nejsou zcela jasné; obvyklé tvrzení, že mohl ohrožovat jeho postavení, jelikož byl skutečným Caesarovým synem, kdežto Octavianus byl pouhým nevlastním, a proto měl Caesarion mnohem větší právo na Caesarovo dědictví než Octavianus, nemůže obstát. Jednak si Caesar Kleopatru nikdy nevzal, a proto byl Caesarion podle zákonů nakonec prohlášen nelegitimním, jednak nebyl vůbec považován za Římana a nemohl se v Římě ucházet o žádné úřady. Ani sám Caesar ve své závěti na něj, krom spoluvlády v Egyptě, ničím dalším nepamatoval. Octavianus byl Caesarovým prasynovcem (stejně jako Marcus Antonius) a v závěti byl Caesarem adoptován, což byl obvyklý římský postup v případě, že muž neměl potomky mužského pohlaví. Adopce jej učinila naprosto zákonným synem a dědicem Caesara a jakékoli zpochybnění svého postavení se proto nemusel obávat. Lze pouze spekulovat, že tak učinil z osobních důvodů, či již ve snaze o anexi Egypta, které by Caesarion samozřejmě výrazně překážel. Jeho život tak byl krátký, na rozdíl od tří dětí ze vztahu Kleopatry s Markem Antoniem, které Octavianus svěřil do opatrování své sestře, Antoniově první manželce Octavii, která tak vychovávala celkem 10 dětí; ty, které měl Antonius s ní a s Fulvií, a další, které měla s Marcellem.
 Po drtivé porážce u Actia roku 31 př. n. l. a následné smrti posledního římského spojence Marka Antonia i dosavadní legitimní královny Kleopatry se Ptolemaiovský Egypt ocitl v bezvýchodné pozici a byl zcela ovládnut a včleněn do Římské říše. Skončilo tak pro Egypt období helénské a poslední bašta diadochů Alexandra Velikého, která se v Egyptě udržela téměř 300 let, tak definitivně padla. S konečnou platností se tak naplnilo proroctví, že po Řecku bude další světovou velmocí Řím.
 Kleopatřina postava v umění
 Život (v malířství tedy především smrt) Kleopatry VII. se stal inspirací pro mnoho umělců.
 Výtvarné umění
 Obrazy
 1623 – Smrt Kleopatry – Johann Liss
 1630 – Kleopatra s kobrou – Guido Reni
 asi 1640 – Kleopatra způsobující si smrt – Claude Vignon
 1658 – Smrt Kleopatry – Guido Cagnacci
 asi 1660 – Smrt Kleopatry – Guido Cagnacci
 1680 – Kleopatra – Gérard de Lairesse
 1874 – Kleopatřina smrt – Jean André Rixens
 1799 – Smrt Kleopatry – Jean-Baptiste Regnault
 1866 – Kleopatra před Césarem – Jean-Léon Gérôme
 1885 – Antonius a Kleopatra – Lawrence Alma-Tadema
 1892 – Smrt Kleopatry – Reginald Arthur
 1896 – Kleopatra na terase chrámu – Frederick Arthur Bridgman
 1911 – Kleopatra – Benczúr Gyula
 Sochy
 četné sochy neznámých starověkých autorů
 asi 1697 – Kleopatra VII. páchá sebevraždu – Claude Bertin
 Film
 1934 – Kleopatra (USA)
 1945 – Caesar a Kleopatra (VB)
 1963 – Kleopatra (USA/VB/Švýcarsko) – s Elizabeth Taylorovou, Richardem Burtonem a Rexem Harrisonem
 1968 – Asterix a Kleopatra (Francie) – animovaný
 1999 – Kleopatra (Německo/USA)
 2002 – Asterix a Obelix: Mise Kleopatra (Francie / Německo)
 Divadlo
 1607 – Antonius a Kleopatra – tragédie Williama Shakespeara
 1898 – Caesar a Kleopatra – divadelní hra anglického dramatika Georga Bernarda Shawa
 2002 – Kleopatra – český muzikál
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 Knollerová, Rasso - Knížka o medu; Granit, 1996; str. 9;
 Související články
 Ptolemaiovský Egypt
 Julius Caesar
 Marcus Antonius
 Externí odkazy
 Faraoni
 Zemřelí po uštknutí hadem
 Postavy Božské komedie (Peklo)
 Narození v 1. století př. n. l.
 Úmrtí v 1. století př. n. l.
 Sebevrazi
 Ženy
 Úmrtí 30 př. n. l.
 Úmrtí 12. srpna
 Narození v Alexandrii
 Julius Caesar
 Milenky