text:
25 Cdo 912/2012
 Dotčené předpisy: § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř., § 415 obč. zák., § 420 odst. 1,3 obč. zák., § 441 obč. zák.
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Roberta Waltra a soudců JUDr. Marty Škárové a JUDr. Petra Vojtka v právní věci žalobců a) M. S. a b) J. F. , obou zastoupených JUDr. Petrem Čichovským, advokátem se sídlem Týnec nad Sázavou, Družstevní 411, proti žalované městské části Praha 2 , se sídlem úřadu Praha 2, nám. Míru 20, zastoupené Mgr. Jaroslavem Dvořákem, advokátem se sídlem Kladno, Gorkého 502, za účasti vedlejšího účastníka na straně žalované Kooperativy pojišťovny, a.s., Vienna Insurance Group, IČO 47116617, se sídlem Praha 1, Templová 747, o náhradu škody, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 2 pod sp. zn. 15 C 197/2009, o dovolání žalobců proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 2. 9. 2011, č.j. 51 Co 31/2011, 51 Co 102/2011-98, takto:
 III. Ve vztahu mezi žalobci a vedlejším účastníkem nemá žádný z účastníků řízení právo na náhradu nákladů dovolacího řízení. O d ů v o d n ě n í : Žalobci se domáhali na žalované jednorázového odškodnění za usmrcení osoby blízké, a to každý ve výši 240.000 Kč s příslušenstvím, s tím, že žalobkyně a) je matkou S. S., která dne 14. 7. 2007 zemřela na otravu oxidem uhelnatým v souvislosti s opravou a výměnou špatně fungující plynové karmy umístěné v bytě, který je ve vlastnictví žalované, přičemž žalobce b) spolu s žalobkyní a) zesnulou vychovávali a žili spolu od roku 2003 ve společném bytě a vedli i společnou domácnost.
 Obvodní soud pro Prahu 2 rozsudkem ze dne 9. 9. 2010, č.j. 15 C 197/2009-48, ve znění doplňujícího usnesení ze dne 31. 1. 2011, č.j. 15 C 197/2009-84, zamítl žalobu v části, v níž se každý z žalobců domáhal zaplacení částky 120.000 Kč se zákonným úrokem z prodlení, dále žalované uložil povinnost zaplatit každému z žalobců do tří dnů od právní moci rozsudku částku 120.000 Kč se zákonným úrokem z prodlení od 12. 6. 2009 do zaplacení a rozhodl o nákladech řízení. Soud se nejdříve zabýval otázkou aktivní a pasivní legitimace účastníků řízení a dospěl k závěru, že aktivní věcná legitimace žalobkyně a) vyplývá z ustanovení § 444 odst. 3 písm. c) občanského zákoníku (dále jen obč. zák. ) a žalobce b) jako osoba blízká, která se zemřelou žila ve společné domácnosti a ve výchově zastupovala jejího otce, má aktivní legitimaci podle § 444 odst. 3 písm. f) obč. zák. Na základě zjištění, že žalovaná je vlastníkem bytu, kde došlo k úmrtí S. S., správu nemovitosti, v níž se nacházel předmětný byt, vykonávala a obstarávala společnost Nemoservis Praha, s.r.o., podle mandátní smlouvy uzavřené s žalovanou dne 6. 2. 2003, s poukazem na ustanovení § 420 odst. 2 obč. zák. uzavřel, že je dána pasivní věcná legitimace žalované. Soud vzal ze znaleckého posudku Ing. Františka Jiříka z oboru stavebnictví a z rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 2 ze dne 11. 3. 2009, sp. zn. 9 T 299/2008, za prokázané, že k úmrtí S. S. otravou oxidem uhelnatým došlo v důsledku nedokonalého dopojení kouřovodu se spalinovým hrdlem a tím i k úniku spalin obsahujících oxid uhelnatý do koupelny. Podle znaleckého posudku Ing. Jiřího Buchty se specializací na plynová zařízení byl odvod spalin proveden v rozporu s příslušnou normou ČSN, když kouřovod nebyl těsně usazen na hrdlo plynového průtokového ohřívače; v místě připojení byla mezera o velikosti 15 mm. V řízení též bylo prokázáno, že po dokončení odvodů spalinových cest (novým vyvložkováním komína) z nově nainstalované karmy byla žalobkyně a) upozorněna na to, že nemá karmu používat, neboť nebylo dokončeno připojení na odvod spalinových cest. S poukazem na § 415 a § 420 odst. 1 obč. zák. dospěl soud k závěru, že jak ze strany žalobců, tak i ze strany žalovaného došlo k porušení obecné prevenční povinnosti předcházet hrozícím škodám. Vzhledem k tomu, že sama zemřelá S. S. přispěla ke své smrti, tedy i ke škodě, která smrtí vznikla žalobcům a) a b), a že i sami žalobci a) a b) částečně, shodou nešťastných okolností i nedostatečným poučením a rodičovským dozorem nad nezletilou S. S., způsobili její smrt, je dána spoluzodpovědnost jak zemřelé samotné tak i žalobců a) a b). Z tohoto důvodu soud snížil jednorázové odškodnění, které by jinak žalobcům a) a b) podle § 444 odst. 3 obč. zák. příslušelo ve výši 240.000 Kč pro každého, na polovinu.
 K odvolání žalobců i žalované Městský soud v Praze rozsudkem ze dne 2. 9. 2011, č.j. 51 Co 31/2011, 51 Co 102/2011-98, potvrdil rozsudek soudu prvního stupně a rozhodl o náhradě nákladů dovolacího řízení. Přisvědčil soudu prvního stupně ohledně podílu žalobců a žalované na porušení prevenční povinnosti podle § 415 obč. zák. ve spojení s § 420 odst. 1 obč. zák. Podle odvolacího soudu žalovaná jako vlastník předmětného bytu, v němž ke škodě došlo, je povinna zajistit nájemcům plný a nerušený výkon práv spojených s užíváním bytu a této povinnosti se nemůže zbavit ani smluvním převodem výkonu správy na jinou osobu. Žalobci pak měli přizpůsobit své chování daným okolnostem, když porušením obecné prevenční povinnost bylo i neobezřetné jednání poškozené. Poukázal též na porušení povinnosti ze strany žalobců podle vyhlášky č. 111/1981 Sb., o čištění komínů, která stanoví odpovědnost uživatele spotřebiče paliv za bezpečný provoz tohoto zařízení. Bylo proto namístě snížit výši odškodnění podle § 441 obč. zák. na 50 % žalované částky.
 Proti rozsudku odvolacího soudu podali žalobci a) i b) společné dovolání, jehož přípustnost dovozují z ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) a odst. 3 o. s. ř., a jako dovolací důvod uvádějí vedle nesprávného právního posouzení věci též vadu řízení, spočívající v neúplně a nesprávně zjištěném skutkovém stavu věci. Za zásadně významnou považují právní otázku, zda lze v rozhodování o jednorázovém odškodnění pro pozůstalé za škodu usmrcením považovat údajné zavinění poškozeného s chováním pozůstalých, ve smyslu § 441 občanského zákoníku a rozhodovat o poměrném zavinění i těchto osob . Po obšírné rekapitulaci v řízení zjištěných skutečností namítají, že soudy nezjišťovaly, kdo a zda vůbec karmu před zahájením vložkování komína vypnul. Mají za to, že škoda vznikla v důsledku provozní činnosti žalované, spočívající v provozování nájmu bytů a zajištění provozuschopnosti jejich zařízení. Odpovědnost žalované tak měly soudy posuzovat jako odpovědnost objektivní ve smyslu ustanovení § 420a obč. zák. a nikoli podle § 420 odst. 1 obč. zák. Rovněž namítají nesprávnou aplikaci ustanovení o podílu zavinění poškozené na vzniklé škodě, jelikož ta podle tvrzení dovolatelů nebyla osobou, která by karmu zapnula, pokud by věděla, že ji nesmí používat. Jsou přesvědčeni, že tvrzení svědků, že informovali žalobkyni a) o zákazu používání karmy, nebyla prokázána a že stoprocentní podíl odpovědnosti na vzniklé škodě musí nést žalovaná. Navrhují, aby dovolací soud zrušil oba rozsudky soudů nižších instancí, zavázal je svým právním názorem a vrátil věc k dalšímu řízení.
 Žalovaná se ve svém vyjádření k dovolání domnívá, že dovolání není v konkrétním případě přípustné, neboť spoluzavinění poškozené a spoluzavinění žalobců musí vést ke snížení nároku žalobců na jednorázové odškodnění podle § 444 odst. 3 písm. c) a f) obč. zák. Námitky proti skutkovým zjištěním nemohou též v daném případě přípustnost dovolání založit. Navrhuje, aby soud dovolání žalobců odmítl, a přiznal jí vůči žalobcům náhradu nákladů řízení.
 Vedlejší účastník ve svém vyjádření vyšel se zjištěného skutkového stavu a zdůraznil, že ke škodě došlo z důvodu jednání žalobců i zemřelé S. S., kterým porušili prevenční povinnost předcházet škodám spočívající v užití karmy v situaci, kdy dosud nebyl vystaven předávací protokol ani revizní zpráva. Navrhuje, aby Nejvyšší soud rozhodnutí odvolacího soudu potvrdil a dovolání žalobců odmítl.
 Nejvyšší soud jako soud dovolací (§ 10a o. s. ř.) shledal, že dovolání bylo podáno včas, účastníky řízení (§ 240 odst. 1 o. s. ř.), za splnění zákonné podmínky advokátního zastoupení dovolatelů (§ 241 odst. 1 a 4 o. s. ř.), avšak zčásti je podáno neoprávněnými osobami a zčásti směřuje proti rozhodnutí, proti němuž není tento mimořádný opravný prostředek přípustný.
 Z povahy dovolání jako opravného prostředku vyplývá, že jej není oprávněn podat kterýkoli účastník, nýbrž jen ten, jemuž byla napadeným rozhodnutím způsobena újma odstranitelná zrušením takového rozhodnutí (srov. např. usnesení Nejvyššího soudu ze dne 30. 10. 1997, sp. zn. 2 Cdon 1363/96, uveřejněné v časopisu Soudní judikatura č. 3, ročník 1998, pod č. 28, nebo rozsudek ze dne 1. 2. 2001, sp. zn. 29 Cdo 2357/2000, uveřejněný v Souboru rozhodnutí Nejvyššího soudu, svazek 2, pod C 154).
 Žalobci proto nejsou oprávněni podat dovolání proti té části výroku rozsudku odvolacího soudu, jíž byl rozsudek soudu prvního stupně potvrzen ve vyhovujícím výroku, neboť v této části nejsou rozhodnutím na svých právech nikterak dotčeni.
 Žádná z otázek předložených dovolatelem k dovolacímu přezkumu nepředstavuje otázku, jejíž řešení by mělo zásadní právní význam pro rozhodnutí ve věci samé ve smyslu § 237 odst. 1 písm. c), odst. 3 o. s. ř.
 Podle § 420 odst. 1 a odst. 3 obč. zák. každý odpovídá za škodu, kterou způsobil porušením právní povinnosti; odpovědnosti se zprostí ten, kdo prokáže, že škodu nezavinil.
 Nejvyšší soud se otázkou odpovědností za škodu způsobenou nedostatky předmětu nájmu (konkrétně nájmu nebytových prostor) zabýval v rozsudku ze dne 26. 2. 2013, sp. zn. 25 Cdo 834/2012, v němž dospěl k závěru, že pronájem nemovitostí nelze považovat za provozní činnost ve smyslu shora uvedeném, a proto pronajímatel odpovídá za škodu vzniklou na věcech umístěných v pronajatém prostoru podle ustanovení § 420 obč. zák. Obdobný závěr lze aplikovat i na daný případ, byť šlo o nájem bytu a ke škodě došlo na jiné zákonem chráněné hodnotě. Žalovaná tak odpovídá za škodu podle § 420 obč. zák., v souvislosti s porušením povinností pronajímatele, v jehož objektu došlo ke škodě, a to i v důsledku prací prováděných na objednávku žalované jako vlastníka objektu, v daném případě příslušného správce (srov. rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 29. 11. 2011, sp. zn. 25 Cdo 3907/2009).
 Byla-li škoda způsobena také (či výlučně) jednáním žalobce, v tomto rozsahu je vyloučena odpovědnost škůdce (žalované). Chybí totiž jeden ze základních předpokladů odpovědnosti za škodu, a to příčinná souvislost mezi vznikem škody a protiprávním jednáním škůdce (srov. např. rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 19. 3. 2008, sp. zn. 25 Cdo 657/2006, nebo usnesení Nejvyššího soudu ze dne 15. 7. 2008, sp. zn. 25 Cdo 1500/2006).
 Pokud i jednání osob odlišných od žalované (ať již žalobců, či zemřelé) bylo jednou z příčin škody, lze tedy toto jednání považovat za okolnost zčásti vylučující odpovědnost žalované a zakládající spoluzavinění (spoluúčast) poškozeného na vzniku škody ve smyslu § 441 obč. zák., jež je důvodem pro poměrnou redukci výše náhrady škody, kterou je žalovaná povinna zaplatit žalobcům.
 Jestliže odvolací soud při posouzení odpovědnosti za způsobenou škodu zohlednil jednání žalobců i zemřelé, které přispělo ke vzniku škody (smrtelnému následku), a jestliže na tomto skutkovém základě dovodil, že žalovaná neodpovídá za vzniklou škodu v plném rozsahu, posoudil věc v souladu s hmotným právem a ustálenou judikaturou. Napadené rozhodnutí tak nelze mít za zásadně právně významné.
 Dovolatelé též namítají nesprávnost skutkových zjištění a nesprávné hodnocení provedených důkazů, nejedná se tak o námitky směřující proti posouzení věci po právní stránce, nýbrž o otázku zjištění skutkového stavu, tedy námitky, které nezakládají přípustnost dovolání proti potvrzujícímu rozsudku odvolacího soudu podle § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř.
 Z uvedeného vyplývá, že dovolání žalobců a), b) směřuje proti rozhodnutí odvolacího soudu, proti němuž zčásti nejsou oprávněni dovolání podat a zčásti není tento mimořádný opravný prostředek přípustný; Nejvyšší soud je proto podle ustanovení § 243b odst. 5 věty první a § 218 písm. b) a c) o. s. ř. odmítl.
 O náhradě nákladů dovolacího řízení bylo rozhodnuto podle ustanovení § 243b odst. 5, § 224 odst. 1, § 142 odst. 1, § 146 odst. 3 a § 150 o. s. ř. Se zřetelem k výsledku dovolacího řízení by měla žalovaná právo na náhradu nákladů dovolacího řízení, vzniklých v souvislosti s podáním vyjádření k dovolání. Avšak vzhledem k povaze uplatněného nároku představujícího jednorázové odškodnění pozůstalých, okolnostem případu i poměrům žalované, jež nebudou odepřením náhrady nákladů řízení závažně dotčeny, dovolací soud žalované náhradu nákladů z důvodů zvláštního zřetele hodných nepřiznal; vedlejšímu účastníku na straně žalované žádné náklady v dovolacím řízení nevznikly.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 11/Sv. 091
 HR
 Službeni list Europske unije
 130
 21999D0184
 L 074/12
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 17.12.1999.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 184/1999
 od 17. prosinca 1999.
 o izmjeni Priloga XX. (Okoliš) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog XX. Sporazumu izmijenjen je Odlukom br. 151/1999 Zajedničkog odbora EGP-a od 5. studenoga 1999. (1)
 (2)
 Odluku Komisije 1999/427/EZ od 28. svibnja 1999. o utvrđivanju revidiranih ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za perilice posuđa (2) i Odluku Komisije 1999/476/EZ od 10. lipnja 1999. o utvrđivanju ekoloških kriterija za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za pranje rublja (3) treba unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Iza točke 2.ep (Odluka Komisije 1999/205/EZ) Priloga XX. Sporazumu umeće se sljedeća točka:
 „2.eq
 399 D 0427: Odluka Komisije 1999/427/EZ od 28. svibnja 1999. o utvrđivanju revidiranih ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za perilice posuđa (SL L 167, 2.7.1999., str. 38.).”
 Članak 2.
 Tekst točke 2.ef (Odluka Komisije 95/365/EZ) zamjenjuje se sljedećim:
 „399 D 0476: Odluka Komisije 1999/476/EZ od 10. lipnja 1999. o utvrđivanju ekoloških kriterija za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za pranje rublja (SL L 187, 20.7.1999., str. 52.).”
 Članak 3.
 Tekstovi odluka 1999/427/EZ i 1999/476/EZ na islandskom i norveškom jeziku, koji su priloženi odnosnim jezičnim inačicama ove Odluke, vjerodostojni su.
 Članak 4.
 Ova Odluka stupa na snagu 18. prosinca 1999., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a.
 Članak 5.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europskih zajednica.
 Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 1999.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 N. v. LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 15, 18.1.2001., str. 51.
 (2) SL L 167, 2.7.1999., str. 38.
 (3) SL L 187, 20.7.1999., str. 52.


type: legislation

text:
 13.7.2020
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 224/1
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/1009
 z dne 10. julija 2020
 o spremembi izvedbenih uredb (EU) št. 808/2014 in (EU) št. 809/2014 v zvezi z nekaterimi ukrepi za reševanje krize zaradi izbruha COVID-19
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (1) ter zlasti člena 8(3), člena 12, člena 67 in člena 75(5) Uredbe,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (2) ter zlasti člena 62(2) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Člen 4(2) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 808/2014 (3) določa največje število sprememb programa razvoja podeželja, ki jih lahko države članice predložijo Komisiji. Da bi se povečala prožnost držav članic pri uporabi programov razvoja podeželja v odziv na krizo zaradi izbruha COVID-19 („kriza zaradi COVID19“), se največje število sprememb iz navedenega člena ne bi smelo uporabljati za predloge sprememb programov razvoja podeželja, ki so bili pripravljeni v odziv na krizo zaradi COVID-19 in vključujejo tudi elemente, ki niso povezani s krizo, pod pogojem, da se ti predlogi predložijo Komisiji do 30. junija 2021.
 (2)
 Uporaba podpore EKSRP za operacije ublažitve posledic krize zaradi COVID-19 in sanacijske ukrepe bi lahko pomenila, da drugih ciljev programov razvoja podeželja ni mogoče doseči v skladu z načrti. Zato bi bilo treba tako podporo spremljati na ravni Unije, da se lahko pojasni in utemelji uporaba sredstev EKSRP za navedene namene.
 (3)
 Izvedbena uredba (EU) št. 808/2014 določa pravila za uporabo Uredbe (EU) št. 1305/2013. Uredba (EU) 2020/872 Evropskega parlamenta in Sveta (4) je z uvedbo ukrepa v novem členu 39b za zagotovitev izjemne začasne podpore kmetom in MSP, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še posebej prizadela, spremenila Uredbo (EU) št. 1305/2013. Zato bi bilo treba spremeniti pravila za izvajanje Uredbe (EU) št. 1305/2013, da se za novi ukrep zagotovi oznaka ukrepa in ustrezen kazalnik učinkov.
 (4)
 Spremeniti bi bilo treba tudi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 809/2014 (5), ki določa pravila za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo, da se v ustreznih določbah naslova IV, ki se uporabljajo za ukrepe za razvoj podeželja, ki niso vezani na površino in živali, uvede nov ukrep za zagotovitev izjemne začasne podpore kmetom in MSP, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še posebej prizadela.
 (5)
 Izvedbeni uredbi (EU) št. 808/2014 in (EU) št. 809/2014 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (6)
 Zaradi nujnosti razmer v povezavi s krizo zaradi COVID-19 bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 (7)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za razvoj podeželja –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Spremembe Izvedbene uredbe (EU) št. 808/2014
 Izvedbena uredba (EU) št. 808/2014 se spremeni:
 (1)
 točka (a) tretjega pododstavka člena 4(2) se nadomesti z naslednjim:
 „(a)
 kadar je treba sprejeti nujne ukrepe zaradi naravnih nesreč, katastrofičnih dogodkov ali slabih vremenskih razmer, ki jih uradno prizna pristojni nacionalni javni organ, ali zaradi znatnih in nenadnih sprememb socialno-ekonomskih razmer v državi članici ali regiji, vključno z znatnimi in nenadnimi demografskimi spremembami, ki so posledica migracije ali sprejema beguncev; kadar se sprememba programa razvoja podeželja v odziv na krizo zaradi COVID-19 kombinira s spremembami, ki niso povezane s krizo, se ta pododstavek uporablja za vse kombinirane spremembe, pod pogojem, da se predlog za spremembo programa razvoja podeželja predloži Komisiji do 30. junija 2021;“;
 (2)
 v členu 14 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim:
 „4. Pri vrstah operacij, pri katerih je opredeljeno, da bi lahko prispevale k prednostnim področjem iz točke 2(a) prvega odstavka člena 5, iz točk 5(a) do (d) prvega odstavka člena 5 in točke 6(a) prvega odstavka člena 5 Uredbe (EU) št. 1305/2013, pri vrstah operacij, pri katerih je opredeljeno, da bi lahko prispevale k vključevanju državljanov tretjih držav, ali pri vrstah operacij, ki prispevajo k ublažitvi posledic krize zaradi COVID-19 in sanacijskim ukrepom, elektronska evidenca iz člena 70 Uredbe (EU) št. 1305/2013, v kateri so zabeležene operacije, vključuje zastavice za določanje operacij z elementom, ki prispeva k enemu ali več prednostnim področjem ali ciljem.“;
 (3)
 Priloga I se spremeni, kot je določeno v Prilogi I k tej uredbi;
 (4)
 Priloga IV se spremeni, kot je določeno v Prilogi II k tej uredbi;
 (5)
 Priloga VII se spremeni, kot je določeno v Prilogi III k tej uredbi.
 Člen 2
 Sprememba Izvedbene uredbe (EU) št. 809/2014
 Člen 46 Izvedbene uredbe (EU) št. 809/2014 se nadomesti z naslednjim:
 „Člen 46
 Področje uporabe
 Ta naslov se uporablja za izdatke, nastale na podlagi ukrepov, določenih v členih od 14 do 20, členu 21(1), razen letne premije na podlagi točk (a) in (b), členu 27, členu 28(9), členih 35 in 36, členu 39b ter členu 51(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013, členu 35(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter členu 20, členu 36(a)(vi), (b)(ii), (vi) in (vii), členu 36(b)(i) in (iii), kar zadeva stroške zagona, ter členih 52 in 63 Uredbe (ES) št. 1698/2005.“
 Člen 3
 Začetek veljavnosti
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 10. julija 2020
 Za Komisijo
 Predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 347, 20.12.2013, str. 487.
 (2) UL L 347, 20.12.2013, str. 549.
 (3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 808/2014 z dne 17. julija 2014 o določitvi pravil za uporabo Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 227, 31.7.2014, str. 18).
 (4) Uredba (EU) 2020/872 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. junija 2020 o spremembi Uredbe (EU) št. 1305/2013 glede posebnega ukrepa za zagotovitev izjemne začasne podpore v okviru Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) kot odziv na izbruh COVID-19 (UL L 204, 26.6.2020, str. 1).
 (5) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (UL L 227, 31.7.2014, str. 69).
 PRILOGA I
 V preglednici v delu 5 Priloge I k Uredbi (EU) št. 808/2014 se doda naslednja vrstica:
 „Člen 39b Uredbe (EU) št. 1305/2013
 izjemna začasna podpora kmetom ter MSP, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še posebej prizadela
 21
 izjemna začasna podpora kmetom ter MSP, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še posebej prizadela
 21“
 PRILOGA II
 V preglednici v točki 3 Priloge IV k Uredbi (EU) št. 808/2014 se vrstica v zvezi s kazalnikom učinka O.4 nadomesti z naslednjim:
 „O.4
 Število podprtih gospodarstev/upravičencev
 3 (člen 16), 4.1 (člen 17), 5 (člen 18), 6 (člen 19), 8.1 do 8.4 (člen 21), 11 (člen 29), 12 (člen 30), 13 (člen 31), 14 (člen 33), 17.1 (člen 36), 21 (člen 39b) (Uredba (EU) št. 1305/2013)“
 PRILOGA III
 V točki 1(b) Priloge VII k Uredbi (EU) št. 808/2014 se vnos v zvezi s „preglednico C“ nadomesti z naslednjim:
 „—
 preglednica C: Razdelitev za ustrezne učinke in ukrepe po vrstah področja, spolu in/ali starosti, po operaciji za operacije, ki prispevajo k vključevanju državljanov tretjih držav, ter po operaciji in vrsti podpore za operacije, ki prispevajo k ublažitvi posledic krize zaradi COVID-19 in sanacijskim ukrepom“.


text:
 18.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 125/5
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2017/838 НА КОМИСИЯТА
 от 17 май 2017 година
 за изменение на Регламент (ЕО) No 889/2008 по отношение на фуражите за някои отглеждани по биологичен начин аквакултурни животни
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 г. относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2092/91 (1), и по-специално член 15, параграф 2 и член 16, параграф 1 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В Регламент (ЕО) No 834/2007 са определени основните изисквания по отношение на биологичното производство на аквакултурни животни, както и изискванията по отношение на фуражите за такива животни. Подробните правила за прилагането на тези изисквания се съдържат в Регламент (ЕО) No 889/2008 на Комисията (2).
 (2)
 В член 15, параграф 1, буква г), подточка i) от Регламент (ЕО) No 834/2007 е формулирано изискването рибите и ракообразните да бъдат хранени с фуражи, които удовлетворяват хранителните им потребности през различните етапи от тяхното развитие.
 (3)
 В член 25л от Регламент (ЕО) No 889/2008 са определени специфични правила относно фуражите за някои аквакултурни животни, посочени в приложение XIIIa, раздели 6, 7 и 9 от същия регламент. Тези правила имат за цел да се приоритизира използването на естествен фураж (при наличие на такъв фураж).
 (4)
 Съгласно член 25л, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 889/2008 посочените животни трябва да бъдат хранени с естествена храна, намираща се във водоеми и езера. По силата на член 25л, параграф 2 от същия регламент се разрешава — при липса на достатъчни количества естествени фуражни ресурси — да се използват биологичен фураж от растителен произход или морски водорасли. В член 25л, параграф 3, букви а) и б) от същия регламент са определени максималните проценти рибно брашно и рибено масло, които може да включва фуражната дажба на сиамския пангасий и съответните видове скариди, когато към естествения фураж се добавя допълнителен фураж.
 (5)
 През етапите, когато аквакултурните животни се намират в люпилен басейн, естественият фураж е ограничен или изобщо липсва. Някои държави членки сигнализираха на Комисията, че ако се прилагат през ювенилните етапи, които протичат в люпилен басейн, определените в член 25л, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) No 889/2008 правила относно храненето на белите скариди, и по-специално на тигровите скариди (Penaeus monodon), може да доведат до недохранване и повишена смъртност.
 (6)
 Съгласно член 25л, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 889/2008 се изисква посочените животни да бъдат хранени с естествена храна, намираща се във водоеми и езера. Това изискване следва да се отнася само за етапите на угояване, когато животните се отглеждат във водоеми и езера, а не в люпилни басейни, където естественият фураж е в недостатъчно количество. Тази разпоредба доби особена важност по-специално след 31 декември 2016 г., тъй като от тази дата съгласно член 25д, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 889/2008 ювенилни аквакултурни екземпляри, отгледани по небиологичен начин, не може да се въвеждат в стопанства, в които се извършва отглеждане по биологичен начин. До тази дата беше разрешено в такива стопанства да се въвежда известен процент ювенилни екземпляри, отгледани в люпилни басейни по небиологичен начин.
 (7)
 Експертната група за технически консултации в областта на биологичното производство, създадена с Решение 2009/427/ЕО на Комисията (3), потвърди, че специфичните правила, съдържащи се в член 25л, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) No 889/2008, са подходящи само за етапите на угояване (4). Групата е на мнение, че определените в посочения член ограничения по отношение на рибното брашно и рибеното масло възпрепятстват изпълнението на изискванията във връзка с хранителните потребности през ранните етапи от развитието на животните, докато те се намират в люпилни басейни.
 (8)
 Комисията установи, че е необходимо разпоредбите относно фуражите за някои аквакултурни животни да бъдат изменени, като се уточни, че тези разпоредби се прилагат само по отношение на етапите на угояване. Това ѝ заключение е съобразено с изискването по член 15, параграф 1, буква г), подточка i) от Регламент (ЕО) No 834/2007 хранителните потребности на животните да бъдат удовлетворявани през различните етапи от тяхното развитие, със заложената в член 25л от Регламент (ЕО) No 889/2008 цел да се приоритизира използването на естествен фураж (при наличие на такъв фураж), както и със становището на експертната група за технически консултации в областта на биологичното производство.
 (9)
 Поради това Регламент (ЕО) No 889/2008 следва да бъде съответно изменен.
 (10)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по биологично производство,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Член 25л, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 889/2008 се заменя със следното:
 „1. През етапите на угояване аквакултурните животни, посочени в приложение XIIIa, раздел 6, раздел 7 и раздел 9, трябва да бъдат хранени с естествен фураж, намиращ се във водоеми и езера.“
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 17 май 2017 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 189, 20.7.2007 г., стр. 1.
 (2) Регламент (ЕО) No 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (ОВ L 250, 18.9.2008 г., стр. 1).
 (3) Решение 2009/427/ЕО на Комисията от 3 юни 2009 г. за създаване на експертна група за технически консултации в областта на биологичното производство (ОВ L 139, 5.6.2009 г., стр. 29).
 (4) Окончателен доклад: http://ec.europa.eu/agriculture/organic/sites/orgfarming/files/final_report_egtop_on_aquaculture_part-c_en.pdf


type: wikipedia

text:
Cryofluoran ist eine chemische Verbindung aus der Gruppe der Fluorchlorkohlenwasserstoffe (FCKW), das vor allem als Kältemittel und als Treibgas für Sprühdosen eingesetzt wurde. Unter Druck oder bei Abkühlung liegt das Gas als farblose Flüssigkeit vor. Es steht auf der Liste der klimaschädlichen Gase der Intergovernmental Panel on Climate Change.
 Verwendung
 Außer als Kältemittel wurde Cryofluoran als Schaumbildner für Feuerlöscher und Schaumstoffe und als Lösungs- und Reinigungsmittel in der Elektronikindustrie eingesetzt. Ein weiteres Einsatzgebiet ist die Isolation von hochbelasteten Tastköpfen in der Messtechnik.
 Sicherheitshinweise
 Wie bei allen FCKWs bilden sich bei der Zersetzung (durch starke Hitze) von Cryofluoran ätzende und toxische Substanzen (Salzsäure, Flusssäure).
 Einzelnachweise
 Fluoralkan
 Chloralkan


text:
 Avis juridique important
 |
 52004SC1237
 Projekts EEZ apvienotās komitejas lēmums ar ko groza EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika) - Kopienas kopējās nostājas projekts – /* SEC/2004/1237 galīgā redakcija */
 Projekts EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS ar ko groza EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika) - Kopienas kopējās nostājas projekts -Projekts EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS ar ko groza EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika) - Kopienas kopējās nostājas projekts -LV
 [pic]
 EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
 Briselē, 14.10.2004
 SEC(2004)1237 galīgā redakcija
 .
 Projekts
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 ar ko groza EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika) - Kopienas kopējās nostājas projekts -
 .
 (iesniegusi Komisija)
 (iesniegusi Komisija)
 EXPLANATORY MEMORANDUM
 1. In order to ensure the requisite legal security and homogeneity, the EEA Joint Committee is to integrate all the relevant Community legislation into
 the EEA Agreement as soon as possible after its adoption.
 2. The EEA Joint Committee should therefore adopt the attached decision to amend Annex XXI to the EEA Agreement by adding recently adopted acquis in the field of Statistics. The decision concerns three acts:
 32003 R 1267: Regulation (EC) No 1267/2003 of the European Parliament and of the Council of 16 June 2003 amending Council Regulation (EC) No 2223/96 with respect to the time limit for transmission of the main aggregates of national accounts, to the derogations concerning the transmission of the main aggregates of national accounts and to the transmission of employment data in hours worked;
 32003 R 1287: Regulation (EC, Euratom) No 1287/2003 of the Council of 15 July 2003 on the harmonisation of gross national income at market prices
 (GNI Regulation);
 32003 D 1608: Decision No 1608/2003/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2003 concerning the production and development of Community statistics on science and technology
 3. Annex XXI to the EEA Agreement is to be extended to include the abovementioned regulation. The draft Decision of the EEA Joint Committee contains derogations for Liechtenstein. The reasons for these requests are as follows:
 - For Regulation (EC) No 1267/2003 and Regulation (EC) No 1287/2003, Council Regulation (EC) No 2223/96 with respect to the allocation of financial intermediation services indirectly measured (FISIM) within the European System of national and regional Accounts (ESA) does not apply to Liechtenstein.
 - For Decision No 1608/2003/EC, in Liechtenstein there are only a very few big enterprises which have R&D departments. All these enterprises operate in different sectors. For secrecy reasons data are confidential and may not be published. Additionally, the very limited capacities available within Liechtenstein for data collection, processing and development of methods and variables have to be taken into account.
 4. Article 1(3)(a) of Council Regulation (EC) No 2894/94 concerning the arrangements for implementing the EEA Agreement envisages that the Council establish the Community position for decisions extending Community legislation with substantial changes.
 5. The draft Decision of the EEA Joint Committee is submitted for the approval of the Council, after which the Commission will put forward the position of the Community in the EEA Joint Committee.
 Projekts
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 ar ko groza EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika)
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, ar kuru pielāgo Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk tekstā - "līgums", un jo īpasi tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1) Līguma XXI pielikums ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas ... Lēmumu
 Nr. .../... [1].
 [1] OV C [...], [...], p. [...].
 (2) Ir jāiestrādā līgumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16. jūnija Regula (EK) Nr. 1267/2003, ar ko Padomes Regulu (EK) Nr. 2223/96 groza attiecībā uz nacionālo kontu galveno rādītāju nosūtīsanas termiņu, atkāpēm saistībā ar nacionālo kontu galveno rādītāju nosūtīsanu un nodarbinātības datu nosūtīsanu nostrādāto stundu izteiksmē [2].
 [2] OV L 180, 18.7.2003., 1. lpp.
 (3) Ir jāiestrādā līgumā Padomes 2003. gada 15. jūlija Regula (EK, Euratom) Nr. 1287/2003 par to, kā saskaņot nacionālo kopienākumu tirgus cenās (NKI regula) [3].
 [3] OV L 181, 19.7.2003., 1. lpp.
 (4) Ir jāiestrādā līgumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. jūlija Lēmums Nr. 1608/2003/EK par Kopienas zinātnes un tehnoloģijas statistikas izstrādāsanu un pilnveidosanu [4].
 [4] OV L 230, 16.9.2003., 1. lpp.
 Šis lēmums neattiecas uz Lihtensteinu,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:
 1. pants
 Līguma XXI pielikumu groza sādi:
 1. Līguma XXI pielikuma 19.d punktu (Padomes Regula (EK) Nr. 2223/96) papildina ar sādu ievilkumu:
 ,- 32003 R 1267: Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16.jūnija Regula (EK) Nr. 1267/2003 (OV L 180, 18.7.2003. 1. lpp.).
 Regulas noteikumus sā līguma vajadzībām pielāgo sādi:
 Šī regula neattiecas uz Lihtensteinu."
 2. Aiz 19.n punkta (Komisijas Regula (EK) Nr. 1921/2001) iekļauj sādu punktu:
 ,19o. 32003 R 1287: Padomes 2003. gada 15. jūlija Regula (EK, Euratom) Nr. 1287/2003 par to, kā saskaņot nacionālo kopienākumu tirgus cenās (NKI regula)
 (OV L 181, 19.7.2003. 1. lpp.).
 Regulas noteikumus sā līguma vajadzībām pielāgo sādi:
 Šī regula neattiecas uz Lihtensteinu."
 3. Aiz 27. punkta (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2150/2002) iekļauj sādu punktu:
 ,STATISTIKA PAR ZINĀTNI UN TEHNOLOĢIJU
 28. 32003 D 1608: Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. jūlija Lēmums Nr. 1608/2003/EK, par Kopienas zinātnes un tehnoloģijas statistikas izstrādāsanu un pilnveidosanu (OV L 230, 16.9.2003. 1. lpp.).
 Lēmuma noteikumus sā līguma vajadzībām pielāgo sādi:
 Šis lēmums neattiecas uz Lihtensteinu."
 2. pants
 Regulas (EK) Nr. 1267/2003, Regulas (EK, Euratom) Nr. 1287/2003 un Lēmuma Nr. 1608/2003/EK teksti islandiesu un norvēģu valodās, ko publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstnesa EEZ pielikumā, ir autentiski.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā [...] ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai [5] ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar 103. panta 1. punktu.
 [5] [Konstitucionālas prasības nav norādītas.]
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstnesa EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.
 Briselē,
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā --
 priekssēdētājs
 EEZ Apvienotās komitejas
 sekretāri


type: other

text:
60/2018 Z.z. - Zákon o technickej normalizácii - SLOV-LEX
 60/2018 Z.z.
 Časová verzia predpisu účinná od 01.08.2019 do 31.03.2020
 Úrad ako slovenský národný normalizačný orgán v pláne technickej normalizácie určí pri európskej norme, európskom normalizačnom produkte, medzinárodnej norme, inej technickej norme a inej technickej normalizačnej informácii spôsob ich prijatia do sústavy slovenských technických noriem, ktorým je prevzatie
 Úrad ako slovenský národný normalizačný orgán poskytne bezodplatne slovenskú technickú normu alebo technickú normalizačnú informáciu po predchádzajúcom rozhodnutí európskej normalizačnej organizácie alebo medzinárodného normalizačného orgánu o jej bezodplatnosti. Úrad poskytne prístup k takejto slovenskej technickej norme alebo technickej normalizačnej informácii prostredníctvom ich zverejnenia na svojom webovom sídle. Pri slovenskej technickej norme podľa prvej vety neplatí povinnosť uhradiť výdavky za jej poskytnutie ustanovené pre orgán štátnej správy v § 12 ods. 2.
 § 3 Technická norma a technická normalizačná informácia
 § 5 Rada
 § 6 Technická komisia
 § 8 Zostavenie plánu technickej normalizácie
 § 9 Spracovanie slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 § 10 Prijatie a oznámenie o prijatí slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 § 11 Zmena slovenskej technickej normy, oprava a zrušenie slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 § 12 Výdavky na tvorbu slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 § 13 Harmonizovaná technická norma a slovenská technická norma vhodná na posudzovanie zhody
 § 14 Spôsob ochrany slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 § 15 Poskytovanie slovenskej technickej normy, technickej normalizačnej informácie, inej technickej normy a vestníka
 § 15aOsobitné poskytovanie slovenskej technickej normy a technickej normalizačnej informácie
 Číslo: 60/2018 Z. z.
 Názov: Zákon o technickej normalizácii
 Dátum účinnosti do: 31.03.2020
 2. 01.04.2018 - 31.07.2019
 3. 01.08.2019 - 31.03.2020 215/2019 Z. z.
 4. 01.04.2020 -


text:
 26.11.2015
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 311/34
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 281/2014,
 annettu 12 päivänä joulukuuta 2014,
 ETA-sopimuksen liitteen X (Palvelut yleensä) muuttamisesta [2015/2148]
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Perusteista ja edellytyksistä, jotka eurooppalaisten osaamisverkostojen ja niiden jäseneksi hakevien terveydenhuollon tarjoajien on täytettävä 10 päivänä maaliskuuta 2014 annettu komission delegoitu päätös 2014/286/EU (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (2)
 Eurooppalaisten osaamisverkostojen ja niiden jäsenten perustamista ja arvioimista sekä tällaisten verkostojen perustamista ja arvioimista koskevan tiedon ja asiantuntemuksen vaihdon helpottamista koskevista perusteista 10 päivänä maaliskuuta 2014 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2014/287/EU (2) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (3)
 Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä X,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä X olevan 2b kohdan (komission täytäntöönpanopäätös 2013/329/EU) jälkeen kohdat seuraavasti:
 ”2c.
 32014 D 0286: komission delegoitu päätös 2014/286/EU, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2014, perusteista ja edellytyksistä, jotka eurooppalaisten osaamisverkostojen ja niiden jäseneksi hakevien terveydenhuollon tarjoajien on täytettävä (EUVL L 147, 17.5.2014, s. 71)
 2d.
 32014 D 0287: komission täytäntöönpanopäätös 2014/287/EU, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2014, eurooppalaisten osaamisverkostojen ja niiden jäsenten perustamista ja arvioimista sekä tällaisten verkostojen perustamista ja arvioimista koskevan tiedon ja asiantuntemuksen vaihdon helpottamista koskevista perusteista (EUVL L 147, 17.5.2014, s. 79)”.
 2 artikla
 Delegoidun päätöksen 2014/286/EU ja täytäntöönpanopäätöksen 2014/287/EU islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaiset.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 13 päivänä joulukuuta 2014, jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (3), tai 9 päivänä heinäkuuta 2014 annetun ETA:n sekakomitean päätöksen N:o 153/2014 (4) voimaantulopäivänä, sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2014.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Kurt JÄGER
 (1) EUVL L 147, 17.5.2014, s. 71.
 (2) EUVL L 147, 17.5.2014, s. 79.
 (3) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.
 (4) EUVL L 15, 22.1.2015, s. 78.