text:
 18.8.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 250/19
 Skarga wniesiona w dniu 2 lipca 2012 r. — Health Food Manufacturer’s Association i in. przeciwko Komisji
 (Sprawa T-296/12)
 2012/C 250/35
 Język postępowania: angielski
 Strony
 Strona skarżąca: The Health Food Manufacturer’s Association (East Molesey, Zjednoczone Królestwo); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Zjednoczone Królestwo); Natures Aid Ltd (Kirkham, Zjednoczone Królestwo); Natuur- & gezonheidsProducten Nederland (Ermelo, Niderlandy); New Care Supplements BV (Oisterwijk, Netherlands) (przedstawiciele: B. Kelly i G. Castle, solicitors, oraz P. Bogaert, prawnik)
 Strona pozwana: Komisja Europejska
 Żądania
 Strona skarżąca wnosi do Sądu o:
 —
 stwierdzenie nieważności rozporządzenia Komisji (UE) nr 432/2012 z dnia 16 maja 2012 r. ustanawiającego wykaz dopuszczonych oświadczeń zdrowotnych dotyczących żywności, innych niż oświadczenia odnoszące się do zmniejszenia ryzyka choroby oraz rozwoju i zdrowia dzieci (Dz.U. L 136, s. 1);
 —
 stwierdzenie nieważności decyzji Komisji z dnia 16 maja 2012 r. ustalającej wykaz dopuszczonych oświadczeń zdrowotnych oraz wykaz tzw. zawieszonych oświadczeń zdrowotnych, których Komisja nie odrzuca, ani też nie dopuszcza;
 —
 obciążenie pozwanej kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Na poparcie skargi skarżący podnoszą trzy zarzuty, wedle których rozporządzenie jest niezgodne z prawem z przyczyn określonych poniżej.
 1)
 Zarzut pierwszy, wedle którego
 —
 ustalenie wykazu dopuszczalnych ogólnych oświadczeń zdrowotnych, przy równoczesnym utrzymaniu wobec niektórych oświadczeń przepisu przejściowego art. 28 rozporządzenia (WE) nr 1924/2006 (tj. rozdzielenie procedury oceny i wydania listy częściowej na podstawie art. 13 ust. 1) pozbawione jest jakiejkolwiek podstawy prawnej. Ponadto, stanowi naruszenie zasad: dobrej administracji, pewności prawa oraz zakazu dyskryminacji, a to z następujących przyczyn — brak było uzasadnienia dla rozdzielenia procesu; rozdzielenie pozbawione było przejrzystości; nie przeprowadzono konsultacji, ani nie wskazano adekwatnych powodów uzasadniajacych rozdzielenie; niektóre oświadczenia zostały „zawieszone” i w dalszym ciągu objęte są istniejącymi okresami przejściowymi określonymi w rozporządzeniu (WE) nr 1924/2006 (pomimo dotknięcia tych okresów przejściowych wadą w postaci braku pewności prawa).
 2)
 Zarzut drugi, wedle którego
 —
 niewłączenie wielu oświadczeń zdrowotnych do wykazu oświadczeń dopuszczonych narusza rozporządzenie (WE) nr 1924/2006 poprzez zastosowanie nieprawidłowych kryteriów oceny, narusza zasadę dobrej administracji, zasadę pewności prawa, jak również obowiązek współpracy z krajowymi organami bezpieczeństwa żywnościowego oraz obowiązek odpowiedniego uzasadnienia.
 3)
 Zarzut trzeci, wedle którego
 —
 na wypadek, gdyby zarzuty określone wyżej zostały oddalone, skarżący podnoszą, że rozporządzenie (WE) nr 1924/2006 jest nieważne jako takie z uwagi na naruszenie prawa do bycia wysłuchanym oraz zasady pewności prawa. Bezprawność rozporządzenia (WE) nr 1924/2006 zostaje powołana w niniejszej skardze na podstawie art. 277 TFUE i przemawia za uznaniem bezprawności rozporządzenia (UE) nr 432/2012.


type: other

text:
Zadeva C-109/04
 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht)
 „Člen 48 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 39 ES) – Prosto gibanje delavcev – Uradnik na pripravništvu – Pripravništvo, opravljeno v drugi državi članici – Povračilo potnih stroškov, ki je omejeno na del potovanja na nacionalnem ozemlju“
 Sklepni predlogi generalnega pravobranilca L. A. Geelhoeda, predstavljeni 27. januarja 2005
 Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2005.
 Prosto gibanje oseb – Delavci – Enako obravnavanje – Pripravništvo za določene zaposlitve – Povračilo potnih stroškov, ki je omejeno na del potovanja na nacionalnem ozemlju – Nedopustnost
 (Pogodba ES, člen 48 (po spremembi postal člen 39 ES))
 Člen 48 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 39 ES) nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki osebi, ki je bila v okviru pripravništva za določene zaposlitve dejansko in resnično zaposlena v drugi državi članici, kot je država članica njenega izvora, podeljuje pravico do povračila njenih potnih stroškov samo do zneska, ki ustreza prevozu na nacionalnem ozemlju, če tak ukrep določa, da bi bili povrnjeni potni stroški v celoti, če bi bila taka dejavnost opravljena na nacionalnem ozemlju.
 (Glej točko 36 in izrek.)
 V zadevi C-109/04,
 katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 17. decembra 2003, ki je na Sodišče prispel 2. marca 2004, v postopku
 v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), sodnik, N. Colneric, sodnica, K. Schiemann in E. Levits, sodnika,
 generalni pravobranilec: L . A. Geelhoed,
 – za K. R. Kranemanna on sam,
 – za Land Nordrhein-Westfalen M. Statthalter, zastopnik,
 – za Komisijo Evropskih skupnosti G. Rozet in H. Kreppel, zastopnika,
 po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 27. januarja 2005
 1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 48 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 39 ES), ki je bil postavljen v okviru tožbe Kranemanna, pripravnika, ki je del svojega pripravništva opravil v Združenem kraljestvu, zaradi zavrnitve povračila potnih stroškov Land Nordrhein-Westfalen v zvezi z opravljenim prevozom zunaj nemškega ozemlja do kraja svojega pripravništva.
 2 Člen 7(4), četrti in peti pododstavek, Uredbe o dodelitvi nadomestila za ločeno življenje (Verordnung über die Gewährung von Trennungsentschädigung, v nadaljevanju: UDNLŽ) Land Nordrhein-Westfalen z dne 29. aprila 1988 v tukaj uporabni različici z dne 27. junija 1994 (GVB1. NW 1994, str. 444) za uradnike, ki jih je mogoče odstaviti, med pripravništvom v kraju po njihovi izbiri v tujini določa, da so dnevnice in povračila stroškov prenočevanja na podlagi tarif, ki se uporabljajo za službeno potovanje na nacionalnem ozemlju. Priglašeni potni stroški se ne povrnejo, razen kadar gre za znesek, potreben za potovanje z rednimi prevoznimi sredstvi in v najbolj poceni razredu, do nemške meje in nazaj.
 3 Podobno pravilo se uporablja na podlagi določb členov 5(4) v povezavi z členom 7(7) UDNLŽ, glede pomoči za kritje potnih stroškov za vrnitev domov med pripravništvom.
 4 Med pripravništvom, ki je obvezno za pristop k drugemu državnemu pravniškemu izpitu, se je Kranemann od 1. avgusta do 30. novembra 1995 usposabljal kot javni uslužbenec za določen čas v odvetniški zbornici v Londonu (Združeno kraljestvo).
 5 V tem času je od Land Nordrhein-Westfalen prejel poleg pripravniške plače še nadomestilo za ločeno življenje v višini 1686,68 DEM. Njegovemu predlogu za povračilo potnih stroškov v zvezi s potovanjem od njegovega prebivališča v Aachnu (Nemčija) do kraja pripravništva, pa tudi za njegovo vrnitev domov med enim koncem tedna, je bilo ugodeno le za znesek v višini 83,25 DEM, kar ustreza dnevnici službene poti in povračilu stroškov prenočevanja. V nasprotju s tem, Kranemannu niso bili povrnjeni potni stroški v znesku 539,60 DEM, ker UDNLŽ omejuje povračilo potnih stroškov na znesek, ki je potreben za potovanje v kraj prebivališča do nemške meje in nazaj, pri čemer se mesto Aachen upošteva kot kraj notranje državne meje.
 6 Njegova tožba proti tej zavrnitvi povračila stroškov je bila zavrnjena na prvi stopnji in v pritožbenem postopku, zato je vložil „revizijo“ pri Bundesverwaltungsgericht.
 7 V svojem predložitvenem sklepu je to sodišče opozorilo, da sodna praksa Sodišča še ni pojasnila, ali spadajo javni uslužbenci za določen čas, na pripravništvu („Rechtsreferendare“ ali „sodniški pripravniki“) v okvir pojma delavca v smislu člena 48 Pogodbe.
 8 Med drugim se navedeno sodišče sprašuje, ali je zavrnitev povračila potnih stroškov, ki so vezani na opravljen prevoz zunaj nacionalnega ozemlja, sama zase dovolj neposredno oviranje prostega gibanja oseb, in če da, določa člen 48 Pogodbe v tem primeru poleg povračila potnih stroškov, ki se nanašajo na prevoz v kraj pripravništva v tujini in nazaj, prevzem plačila stroškov potovanja domov in nazaj v kraj pripravništva med pripravništvom.
 9 Končno se predložitveno sodišče sprašuje, ali je morebitna kršitev prostega gibanja oseb utemeljena s premisleki glede proračuna in ali taki premisleki lahko pripeljejo do tega, da se pripravnikom v splošnem zavrneta ugodnosti nadomestila za ločeno življenje in povračila potnih stroškov.
 10 V teh okoliščinah je Bundesverwaltungsgericht prekinilo odločanje in Sodišču predložilo ti vprašanji:
 „Ali je določba nacionalnega prava, ki pripravniku, ki je opravil del obveznega izobraževanja v kraju pripravništva po svoji izbiri, ki se nahaja v drugi državi članici, ne priznava pravice do povračila potnih stroškov razen v znesku, ki se nanaša na del prevoza, opravljenega na nacionalnem ozemlju, združljiva s členom [48 Pogodbe]?“
 11 Uvodoma je treba določiti, ali položaj pripravnika, ki opravlja del svojega pripravništva v državi članici, ki ni država njegovega državljanstva, spada v člen 48 Pogodbe.
 Področje uporabe člena 48 Pogodbe ES
 12 Po ustaljeni sodni praksi ima pojem „delavca“ v smislu člena 48 Pogodbe veljavo po pravu Skupnosti in se ne sme razlagati ozko. Kot „delavca“ je treba šteti vsakogar, ki opravlja dejansko in resnično dejavnost, z izjemo dejavnosti, ki imajo tako majhen obseg, da so zgolj podrejene in pomožne. Značilnost delovnega razmerja, na podlagi te sodne prakse, je, da neka oseba v določenem času v korist druge osebe in pod vodstvom le-te opravi storitve, za katere dobi kot protidajatev plačilo (glej zlasti sodbe z dne 3. julija 1986 v zadevi Lawrie-Blum, 66/85, Recueil, str. 2121, točki 16 in 17; z dne 26. februarja 1992 v zadevi Bernini, C‐3/90, Recueil, str. I‐1071, točka 14; in z dne 7. septembra 2004 v zadevi Trojani, C-456/02, ZOdl., str. I-7573, točka 15).
 13 Glede pripravnikov je Sodišče odločilo, da če se pripravništvo opravlja pod pogoji dejanske in resnične dejavnosti v zaposlitvenem razmerju, dejstvo, da je to pripravništvo mogoče upoštevati kot praktično pripravo, ki je celo povezana z izvrševanjem poklica, ne more preprečiti uporabe člena 48 Pogodbe (zgoraj navedeni sodbi v zadevah Lawrie Blum, točka 19, in Bernini, točka 15).
 14 Kot je ugotovilo Sodišče v sodbi z dne 7. decembra 2000 v zadevi Schnorbus (C-79/99, Recueil, str. I‐10997, točka 28), pripravništvo v Nemčiji pomeni del usposabljanja in nujen predpogoj za pridobitev sodniške službe ali za visoka uradniška mesta.
 15 V zvezi z dejavnostmi pripravnikov izhaja iz predložitvenega sklepa, na eni strani, da se od navedenih pripravnikov zahteva, da v praksi, v okviru svojega pripravništva, uporabijo znanje, ki so ga pridobili med svojim študijem, in tako, pod vodstvom svojega mentorja, prispevajo k dejavnostim slednjega, in, na drugi strani, da pripravniki prejemajo med svojim usposabljanjem plačo v obliki dodatka za preživljanje.
 16 Nasprotno temu, kar zatrjuje Land Nordrhein-Westfalen, tako delovno razmerje ni zunaj uporabe člena 48 Pogodbe samo zato, ker naj bi, na eni strani, izplačano nadomestilo pripravnikom predstavljalo le pomoč za preživljanje in, na drugi strani, za pripravnike, ki opravljajo pripravništvo zunaj državne uprave, podelitve takega dodatka države ni mogoče šteti za nasprotno dajatev za storitve, ki jih je opravil pripravnik.
 17 Dejansko izhaja iz ustaljene sodne prakse, da niti omejena višina plačila niti izvor sredstev za slednjo ne moreta imeti kakršnih koli posledic za značilnost delavca v smislu prava Skupnosti (glej sodbi z dne 23. marca 1982 v zadevi Levin, 53/81, Recueil, str. 1035, točka 16; z dne 31. maja 1989 v zadevi Bettray, 344/87, Recueil, str. 1621, točka 16; in zgoraj navedena sodba v zadevi Trojani, točka 16).
 18 Ker pripravniki opravljajo dejansko in resnično dejavnost v zaposlitvenem razmerju, ki je, jih je treba obravnavati kot delavce v smislu člena 48 Pogodbe.
 19 Uporabe člena 48 Pogodbe zato ni mogoče izključiti na podlagi izjeme, določene v četrtem odstavku te določbe za „zaposlovanje v državni upravi“. Kolikor opravi pripravnik, kot v tem primeru, del svojega pripravništva zunaj področja državne uprave, je dovolj opozorilo, da pojem „zaposlovanje v državni upravi“ ne obsega zaposlitev pri zasebnikih ali pri pravni osebi zasebnega prava, neodvisno od nalog, ki jih mora zaposleni opravljati (sodba z dne 31. maja 2001 v zadevi Komisija proti Italiji, C-283/99, Recueil, str. I‐4363, točka 25).
 20 Položaj pripravnika, ki je zapustil državo članico svojega izvora zato, da bi opravil del pripravništva v drugi državi članici, prav tako ne bi mogel izpasti iz uporabe pogodbe kot čisto notranjepravni položaj neke države članice.
 21 Glede na vse navedeno je treba upoštevati, da pripravnik, ki opravlja del svojega pripravništva v neki državi članici, a je državljan neke druge države članice, pri čemer izvaja dejansko in resnično dejavnost v zaposlitvenem razmerju, je delavec v smislu člena 48 Pogodbe.
 22 V nadaljevanju je treba proučiti, ali pravila, ki se nanašajo na povračilo potnih stroškov, kot se uporabljajo v sporu o glavni stvari, predstavljajo oviro pravici do prostega gibanja, ki jo člen 48 Pogodbe podeljuje delavcem.
 Omejitev prostega gibanja delavcev
 23 Opozoriti je treba, da s tem, ko se po členu 7 UDNLŽ za povračilo stroškov, ki jih je priglasil pripravnik, ki opravi del svojega pripravništva zunaj Nemčije, uporabijo tarife, ki se uporabljajo za službena potovanja na nacionalnem ozemlju, isti člen izključuje povračilo potnih stroškov, ki so nastali pripravniku zunaj nemškega ozemlja.
 24 Iz tega izhaja, da imajo pripravniki, ki opravijo pripravništvo v kraju, ki je na nemškem ozemlju, pravico do povračila celotnih potnih stroškov, ne glede na razdaljo med njihovim prebivališčem; tisti, ki so se odločili, da bodo opravljali del svojega pripravništva v drugi državi članici, pa morajo sami pokriti potne stroške, ki ustrezajo prevozu, opravljenemu zunaj nemškega ozemlja.
 25 V tem oziru je treba poudariti, da je Sodišče že večkrat razsodilo, da naj bi določbe Pogodbe, ki se nanašajo na prosto gibanje oseb, olajševale državljanom Skupnosti izvrševanje poklicnih dejavnosti vseh vrst na celotnem ozemlju Skupnosti in nasprotovale ukrepom, ki bi lahko postavljali v slabši položaj te državljane, če želijo izvajati gospodarsko dejavnost na ozemlju neke druge države članice (sodbe z dne 7. julija 1988 v zadevi Wolf in drugi, 154/87 in 155/87, Recueil, str. 3897, točka 13; z dne 15. decembra 1995 v zadevi Bosman, C-415/93, Recueil, str. I‐4921, točka 94; z dne 26. januarja 1999 v zadevi Terhoeve, C-18/95, Recueil, str. I‐345, točka 37; in z dne 27. januarja 2000 v zadevi Graf, C-190/98, Recueil, str. I‐493, točka 21).
 26 Nacionalne določbe, ki preprečujejo ali odvračajo delavca, državljana države članice, od tega, da bi zapustil državo svojega izvora za izvrševanje svoje pravice prostega gibanja, pomenijo ovire tej svoboščini, čeprav se uporabljajo ne glede na državljanjstvo zadevnih delavcev (zgoraj omenjene sodbe v zadevi Bosman, točka 96; v zadevi Terhoeve, točka 39; in v zadevi Graf, točka 23; sodbi z dne 30. septembra 2003 v zadevi Köbler, C-224/01, Recueil, I‐10239, točka 74, in z dne 2. oktobra 2003 v zadevi Van Lent, C-232/01, Recueil, str. I‐11525, točka 16).
 27 Iz tega izhaja, da, če država članica določa sistem dostopa do določenih služb na podlagi pripravništev, v času katerih pripravniki opravljajo dejansko in resnično dejavnost v zaposlitvenem razmerju, in če med drugim dovoljuje, da lahko pripravnik opravlja to pripravništvo v drugi državi članici, mora skrbeti za to, da podrobni pogoji organiziranja tega pripravništva ne povzročijo oviranja temeljnih svoboščin, ki so zagotovljene s Pogodbo.
 28 Kolikor zahteva nacionalna ureditev, kot je UDNLŽ, od pripravnikov, ki opravljajo svoje pripravništvo v drugi državi članici, da sami nosijo potne stroške, ki se nanašajo na opravljene prevoze zunaj nacionalnega ozemlja, vključno s tistimi, ki so vezani na pot domov in nazaj v kraj pripravništva v tem obdobju, se pripravnik, ki opravlja pripravništvo v drugi državi članici, znajde v položaju, ki je manj ugoden, kot če bi pripravništvo opravil v državi članici, katere državljan je, ker bi v takem primeru dobil povrnjene potne stroške.
 29 Taka ureditev tako pomeni finančno oviro, ki lahko ovira pripravnika, zlasti pa te, katerih finančni viri so omejeni, da bi imel dostop do pripravniškega mesta v drugi državi članici, ne glede na to, ali se odločitev za opravljanje takega pripravništva sprejme po navadi iz razlogov, kot navaja Land Nordrhein-Westfalen, v zvezi s specializacijo pripravnika ali iz osebnih razlogov, kot je želja pridobiti izkušnjo v drugi pravni ureditvi.
 30 Posledično bi lahko ukrep, kot je naveden v členu 7 UDNLŽ, omejil prosto gibanje delavcev, kar pa je v načelu prepovedano s členom 48 Pogodbe.
 31 Predložitveno sodišče sprašuje, ali je mogoče tako omejitev upravičiti iz proračunskih razlogov.
 32 Po mnenju Kranemanna zavrnitve povračila potnih stroškov samo za pripravnike, ki so opravili svoje pripravništvo v tujini, ni mogoče upravičiti s proračunskimi razlogi, če se izkaže, da gre za stroške, ki niso nujno višji od teh, ki so jih imeli pripravniki, ki so izbrali kraj pripravništva v Nemčiji. Proračunski razlogi bi lahko pripeljali do določitve najvišjega zneska povračila.
 33 V tem oziru je treba opozoriti, da je mogoče sprejeti ukrep, ki ovira prosto gibanje delavcev, samo če se z njim zasleduje legitimen cilj, ki je združljiv s Pogodbo in ga upravičujejo omejitve zaradi višjih razlogov v splošnem interesu. Vendar pa mora v takem primeru uporaba takega ukrepa zagotavljati uresničitev zadevnega cilja in ne sme presegati tega, kar je potrebno, da se doseže ta cilj (glej zlasti sodbo z dne 31. marca 1993 v zadevi Kraus, C-19/92, Recueil, str. I‐1663, točka 32, kot tudi zgoraj navedeni sodbi v zadevah Bosman, točka 104, in Köbler, točka 77).
 34 Iz ustaljene sodne prakse torej izhaja, da čisto gospodarski razlogi ne morejo pomeniti omejitev zaradi višjih razlogov v splošnem interesu, da bi se upravičila omejitev temeljne svoboščine, ki je zagotovljena s pogodbo (sodbe z dne 26. aprila 1988, v zadevi Bond van Adverteerders in drugi, 352/85, Recueil, str. 2085, točka 34; z dne 25. julija 1991v zadevi Collectieve Antennevoorziening Gouda, C-288/89, Recueil, str. I‐4007, točka 11; z dne 5. junija 1997 v zadevi SETTG, C-398/95, Recueil, str. I‐3091, točka 23; z dne 6. junija 2000 v zadevi Verkooijen, C-35/98, Recueil, str. I‐4071, točka 48; in z dne 16. januarja 2003 v zadevi Komisija proti Italiji, C-388/01, Recueil, str. I‐721, točka 22).
 35 V vsakem primeru, kot sta opozorila že Kranemann in Komisija Evropskih skupnosti, ni izključeno, da so v določenih primerih stroški prevoza znotraj nemškega ozemlja višji od stroškov prevoza za pot v drugo državo članico.
 36 Na vprašanje za predhodno odločanje se torej odgovori, da člen 48 Pogodbe nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki osebi, ki je v okviru pripravništva opravljala dejansko in resnično dejavnost v zaposlitvenem razmerju v drugi državi članici, kot je država članica njenega izvora, podeljuje pravico do povračila njenih potnih stroškov, samo do zneska, ki ustreza prevozu na nacionalnem ozemlju, če tak ukrep določa, da bi bili povrnjeni potni stroški v celoti, če bi bila taka dejavnost opravljena na nacionalnem ozemlju.
 37 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
 Člen 48 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 39 ES) nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki osebi, ki je v okviru pripravništva dejansko in resnično zaposlena v drugi državi članici, kot je država članica njenega izvora, podeljuje pravico do povračila njenih potnih stroškov, samo do zneska, ki ustreza prevozu na nacionalnem ozemlju, če tak ukrep določa, da bi bili povrnjeni potni stroški v celoti, če bi bila taka dejavnost opravljena na nacionalnem ozemlju.


type: wikipedia

text:
Inmarsat plc ir Apvienotajā Karalistē reģistrēts uzņēmums.
 Tam pieder globāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma. Sistēma ļauj veikt balss un datu sakarus lielākajā daļā zemeslodes, lietotājiem izmantojot īpašus termināļus. Atšķirībā no zemās Zemes orbītās riņķojošiem pavadoņiem (Iridium, Globalstar), Inmarsat pavadoņi izvietoti ģeostacionārajā orbītā. Tam ir priekšrocības — nav vajadzīgs liels skaits pavadoņu, bet ir arī trūkumi — tīkls nenosedz polāros apgabalus, kā arī radiosignāls pavadoņus sasniedz vēlāk.
 2007. gada sākumā Inmarsat sistēmas lietotāju skaits bija vairāk nekā .
 Vēsture
 Inmarsat iz veidojies no 1979. gadā dibinātas starpvalstu organizācijas, kas bāzēta Londonā, Apvienotajā Karalistē. Tā sāka piedāvāt avārijas signālu un sakaru pakalpojumus kuģiem, īrējot sakaru pavadoņu Marisat kanālus no uzņēmuma Comsat. 1980. gada sākumā Inmarsat klientu lokā bija 900 kuģi.
 Vēlāk Inmarsat sāka palaist savus pavadoņus, kā arī piedāvāt sakarus ne tikai jūrā, bet arī uz sauszemes un gaisā.
 1999. gadā Inmarsat kļuva par privātu uzņēmumu.
 2021. gada 8. novembrī tika paziņots, ka Inmarsat īpašniekiem, kurus vadīja Apax un Warburg Pincus, un ASV uzņēmumu Viasat, saskaņā ar kuru Viasat iegādāsies Inmarsat. Darījumu plānots pabeigt 2022. gada otrajā pusē.
 Ārējās saites
 Oficiālā vkietne


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0510(01)
 Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím /* KOM/2005/0510 konecném znení - ACC 2005/0212 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 20.10.2005KOM(2005) 510 v konečném znění2005/0212 (ACC)2005/0213 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvímNávrhNAŘÍZENÍ RADYo provádění dohody uzavřené ES v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994, kterým se mění příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. V souvislosti s rozšířením celní unie zavazují ustanovení článku XXIV:6 dohody GATT ES zahájit jednání se třetími zeměmi, které vlastní negociační práva v jakékoli přistupující členské zemi, s cílem dohodnout se na vyrovnání, jestliže výsledkem přijetí vnějšího celního režimu ES bude zvýšení cel nad úroveň, ke které se přistupující země u WTO zavázala, a brát „náležitý zřetel na snížení cel u stejných celních položek, učiněné jinými zakladateli celní unie při jejím vytvoření“.2. Dne 22. března 2004 zmocnila Rada Komisi zahájit jednání podle článku XXIV:6 dohody GATT 1994 (návrh KOM 6792/04 WTO 34).3. Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.4. Komise jednala s členy WTO vlastnícími negociační práva s ohledem na odvolání konkrétních koncesí ve vztahu k odvolání listin České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenství.5. Výsledkem jednání je dohoda ve formě výměny dopisů s Thajským královstvím.6. Tímto návrhem se Rada vyzývá, aby tuto dohodu schválila.2005/0212 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvímRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s první větou čl. 300 odst. 2 prvního pododstavce této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 22. března 2004 zmocnila Rada Komisi zahájit jednání s některými dalšími členy WTO podle článku XXIV:6 dohody GATT 1994 v průběhu přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky k Evropskému společenství.(2) Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.(3) Komise ukončila jednání o dohodě ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím. Uvedená dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím s ohledem na odvolání konkrétních koncesí ve vztahu k odvolání listin České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenství; se jménem Společenství schvalují.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Komise přijme podrobná prováděcí pravidla k této dohodě postupem podle článku 3 tohoto rozhodnutí.Článek 31. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro obiloviny zřízený podle článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo příslušný výbor zřízený podle odpovídajícího článku nařízení o společné organizaci trhu s dotčeným výrobkem.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.3. V otázkách, které nespadají pod odstavec 1 tohoto ustanovení, bude Komisi nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený článkem 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.5. Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.Článek 4Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu(y) zmocněnou podepsat dohodu ve formě výměny dopisů, na kterou odkazuje článek 1, zavazující Společenství.V Bruselu dneZa RadupředsedaDOHODAve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvímo změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenství.Dopis Evropských společenstvíV Bruselu dneVážený pane,v návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a Thajským královstvím podle článku XXIV:6 a článku XXVIII dohody GATT 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k ES, bylo mezi ES a Thajským královstvím s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19. ledna 2004 pro WTO v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994 dohodnuto následující:ES souhlasí, že do svých listin pro celní území ES 25 zahrnou i koncese, které byly součástí jejich předchozích listin pro ES 15.ES souhlasí, že do svých listin pro ES 25 zahrne koncese obsažené v příloze k této dohodě.Thajské království přijímá základní prvky přístupu ES k úpravě závazků ES-15 a závazků České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky v návaznosti na nedávné rozšíření ES: vyloučení vývozních závazků; vyloučení celních kvót; a agregace domácích závazků k podpoře.Tato dohoda vstoupí v platnost dnem, kdy si ES a Thajské království po zvážení v souladu s jejich vlastními postupy vymění dopisy o dohodě. ES vyvinou veškeré úsilí, aby zajistila, že příslušná prováděcí opatření budou zavedena před 1. lednem 2006 a za žádných okolností později než 1. července 2006.Za Evropská společenstvíDOHODAve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvímo změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropským společenstvím.Dopis Thajského královstvíV Bangkoku dne,Vážený pane,Odkazuji se na Váš dopis, který uvádí:„v návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a Thajským královstvím podle článku XXIV:6 a článku XXVIII dohody GATT 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k ES, bylo mezi ES a Thajským královstvím s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19. ledna 2004 Světové obchodní organizaci v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994 dohodnuto následující:ES souhlasí, že do svých listin pro celní území ES 25 zahrnou i koncese, které byly součástí jejich předchozích listin pro ES 15.ES souhlasí, že do svých listin pro ES 25 zahrnou koncese obsažené v příloze této dohody.Thajsko přijímá základní prvky přístupu ES k úpravě závazků ES 15 a závazků České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v návaznosti na nedávné rozšíření ES: výpočet čistých vývozních závazků; výpočet čistých celních kvót; a seskupování závazků týkajících se vnitrostátních podpor.Tato dohoda vstoupí v platnost dnem, kdy si ES a Thajské království po zvážení v souladu s jejich vlastními postupy vymění dopisy o dohodě. ES vyvinou veškeré úsilí, aby zajistila, že příslušná prováděcí opatření budou zavedena před 1. lednem 2006 a za žádných okolností později než 1. července 2006.“Mám tu čest Vám tímto vyjádřit souhlas thajské vlády.Za ThajskoPŘÍLOHA16042070: nová roční celní kvóta ve výši 2 558 tun, z níž 1 816 tun bude přiděleno Thajskému království, zbytek erga omnes, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 % a mimo kvótu ve výši 24%.16042050: nová roční celní kvóta ve výši 2 275 tun, z níž 1 410 tun bude přiděleno Thajskému království, zbytek erga omnes, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 % a mimo kvótu ve výši 25%.100610 (Neloupaná rýže): nová roční kvóta (erga omnes) ve výši 7 tun, sazba v rámci kvóty ve výši 15 %.100620 (Loupaná rýže): nová roční kvóta (erga omnes) ve výši 1 634 tun, sazba v rámci kvóty ve výši 15 %.100630 (poloomletá nebo celoomletá rýže): zvýšení roční kvóty ve výši 25 516 tun (erga omnes) stávající kvóty ES15, sazba v rámci kvóty ve výši 0 %.Přidělení 1 200 tun Thajskému království bude zahrnuto do stávající kvóty ES15 pro poloomletou nebo celoomletou rýži, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 %.100640 (Zlomková rýže): zvýšení roční kvóty ve výši 31 788 tun (erga omnes) stávající kvóty ES15, sazba v rámci kvóty ve výši 0 %.FINANČNÍ VÝKAZ |DATUM: 13/09/2005 |1. | ROZPOČTOVÝ OKRUH: Kapitola 10 – Zemědělské poplatky Kapitola 12 – Cla | POLOŽKY B 2005: 10,37 milionů EUR |2. | NÁZEV: Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím týkající se vyrovnání, které je stanoveno článkem XXIV:6 dohody GATT 1994. |3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 133 Smlouvy |4. | CÍLE: Dosáhnout souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994 v souvislosti s rozšířením celní unie od 1. května 2004. |5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK 2005 (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK 2006 (v milionech EUR) |5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU ES(NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ | - | - | - |5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE ES(DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | - | - 10,37 (1) | (1) |[n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] |5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE | - | - | - | - |5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY | (1) | (1) | (1) | (1) |5.2 | METODA VÝPOČTU: |6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z POLOŽEK ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | Nevztahuje se. |6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | Nevztahuje se. |6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | NE |6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT POLOŽKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | NE |POZNÁMKY: |DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Odkazuje se na rozhodnutí Rady XXXX o uzavření dohody s Thajským královstvím v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994.2. Tímto návrhem nařízení Rady se provádí uvedená dohoda uzavřená Společenstvím.2005/0213 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo provádění dohody uzavřené ES v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994, kterým se mění příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníkuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/1987(1) zavedlo nomenklaturu zboží (dále jen „kombinovaná nomenklatura“) a stanovilo smluvní celní sazby společného celního sazebníku.(2) Svým rozhodnutím XX/XXX/ES o uzavření dohod ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím schválila Rada jménem Společenství výše uvedenou dohodu s cílem uzavřít jednání zahájená v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Příloha I nařízení (EHS) č. 2658/1987 se mění způsobem uvedeným v příloze tohoto nařízení.Článek 2„Toto nařízení vstupuje v platnost čtyři týdny po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .“Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHAAniž jsou dotčena pravidla pro výklad kombinované nomenklatury, považuje se popis produktů pouze za orientační a působnost koncesí se v rámci této přílohy určuje zněním kódů KN platných ke dni přijetí tohoto nařízení. Je-li před kódem KN uvedeno „ex“, určuje se působnost koncesí současně zněním kódu KN a odpovídajícím popisem.Příloha 7Celní kvóty WTO, které otevřou příslušné orgány Společenství (Podmínky pro tyto kvóty se řídí podmínkami stanovenými příslušnými předpisy Společenství) |Kód KN | Popis | Jiné podmínky |Číslo položky v sazebníku 16042070 | Kvóta pro přípravky a konzervy z ryb (vyjma celých nebo v kusech): --- z tuňáků, skipjack a ostatních ryb rodu Euthynnus | nová roční celní kvóta ve výši 2 558 tun, z níž 1 816 tun bude přiděleno Thajsku, zbytek erga omnes, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 % a mimo kvótu ve výši 24% |Číslo položky v sazebníku 16042050 | Kvóta pro přípravky a konzervy z ryb (vyjma celých nebo v kusech): --- ze sardinek, bonit, makrel druhů Scomber scombrus a Scomber japonicus a z ryb nebo druhu Orcynopsis unicolor | nová roční celní kvóta ve výši 2 275 tun, z níž 1 410 tun bude přiděleno Thajsku, zbytek erga omnes, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 % a mimo kvótu ve výši 25% |Číslo položky v sazebníku 100610 | Kvóta pro neloupanou rýži | nová roční kvóta (erga omnes) ve výši 7 tun, sazba v rámci kvóty ve výši 15 % |Číslo položky v sazebníku 100620 | Kvóta pro loupanou rýži | nová roční kvóta (erga omnes) ve výši 1 634 tun, sazba v rámci kvóty ve výši 15 % |Číslo položky v sazebníku 100630 | Kvóta pro poloomletou nebo celoomletou rýži | zvýšení roční kvóty ve výši 25 516 tun (erga omnes) stávající kvóty ES15, sazba v rámci kvóty ve výši 0 % přidělení 1 200 tun Thajsku bude zahrnuto do stávající kvóty ES15 pro poloomletou nebo celoomletou rýži, se sazbou v rámci kvóty ve výši 0 % |Číslo položky v sazebníku 100640 | Kvóta pro zlomkovou rýži | zvýšení kvóty ve výši 31 788 tun (erga omnes) stávající kvóty ES15, sazba v rámci kvóty ve výši 0 % |[1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].


type: caselaw

text:
 29.8.2016
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 314/13
 Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Højesteret (Taani) 6. juulil 2016 – Assens’i sadam versus Navigators Management (UK) Limited
 (Kohtuasi C-368/16)
 (2016/C 314/18)
 Kohtumenetluse keel: taani
 Eelotsusetaotluse esitanud kohus
 Højesteret
 Põhikohtuasja pooled
 Apellatsioonkaebuse esitaja: Assens’i sadam
 Vastustaja apellatsioonimenetluses: Navigators Management (UK) Limited
 Eelotsuse küsimus
 Kas Brüsseli I määruse (nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (1) kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) artikli 13 punkti 5 koostoimes artikli 14 punkti 2 alapunktiga a tuleb tõlgendada nii, et kahju kannatanud poole suhtes, kellel on siseriikliku õiguse kohaselt õigus esitada nõue vahetult kahju põhjustanud isikule kindlustuskaitset pakkuva äriühingu vastu, on siduv kohtualluvust käsitlev kokkulepe, mis on kehtivalt sõlmitud kindlustusandja ja kindlustusvõtja vahel kooskõlas Brüsseli I määruse artikli 13 punktiga 5 koostoimes artikli 14 punkti 2 alapunktiga a?
 (1) EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/4, lk 42.


text:
„Par Ģermānijas atrašanās vietu un tautām” () jeb vienkārši „Ģermānija” (Germania) ir romiešu vēsturnieka Gaja Kornēlija Tacita ap 98. gadu sarakstīts etnogrāfiska rakstura darbs par dažādu ārpus Romas impērijas dzīvojošu seno ģermāņu cilšu vēsturi, dzīvi un tradīcijām.
 1938. gadā darbu Jāņa Endzelīna tulkojumā A. Gulbja apgādā pirmo reizi izdeva latviski, bet 2011. gadā ar Endzelīna mazmazdēla Ingmara Zemzara, vēsturnieka Harija Tumana un folkloristes Janīnas Kursītes-Pakules ievadrakstiem to atkārtoti izdeva Vēstures izpētes un popularizēšanas biedrība.
 „Ģermānijā” 45. nodaļā iekļautas ziņas par uz ziemeļaustrumiem no ģermāņiem dzīvojošām ciltīm — aistiem (aestii) —, kas visdrīzāk bijuši senprūši vai visi balti:
 Atsauces
 Literatūra
 Tacita darbi
 Ģermāņi
 Grāmatas


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0003
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 3/2003 vom 31. Januar 2003 zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-Abkommens
 Amtsblatt Nr. L 094 vom 10/04/2003 S. 0047 - 0048
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-AusschussesNr. 3/2003vom 31. Januar 2003zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-AbkommensDER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS -gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend "Abkommen" genannt, insbesondere auf Artikel 98,in Erwägung nachstehender Gründe:(1) Anhang I des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 158/2002 vom 6. Dezember 2002(1) geändert.(2) Die Entscheidung 2001/897/EG der Kommission vom 12. Dezember 2001 mit Verfahrensvorschriften für gemeinschaftliche Vergleichsprüfungen und -tests mit Saat- und Pflanzgut von bestimmten Pflanzen gemäß den Richtlinien 66/400/EWG, 66/401/EWG, 66/402/EWG, 66/403/EWG, 68/193/EWG, 69/208/EWG, 70/458/EWG und 92/33/EWG des Rates(2) ist in das Abkommen aufzunehmen.(3) Die Entscheidung 2002/280/EG der Kommission vom 15. April 2002 zur Änderung der Entscheidung 98/320/EG über die Durchführung eines zeitlich befristeten Versuchs betreffend die Probenahme und Prüfung von Saatgut im Rahmen der Richtlinien 66/400/EWG, 66/401/EWG, 66/402/EWG und 69/208/EWG des Rates(3) ist in das Abkommen aufzunehmen.(4) Die Entscheidung 2002/454/EG der Kommission vom 12. Juni 2002 über einen zeitlich begrenzten Versuch im Rahmen der Richtlinie 66/401/EWG des Rates über den Verkehr mit Futterpflanzensaatgut im Hinblick auf die Erhöhung des Hoechstgewichts einer Partie(4) ist in das Abkommen aufzunehmen -BESCHLIESST:Artikel 1Anhang I Kapitel III Teil 2 des Abkommens wird wie folgt geändert:1. Unter Nummer 15 (Entscheidung 98/320/EG der Kommission) wird Folgendes angefügt:", geändert durch:- 32002 D 0280: Entscheidung 2002/280/EG der Kommission vom 15. April 2002 (ABl. L 99 vom 16.4.2002, S. 22)."2. Nach Nummer 18 (Verordnung (EG) Nr. 930/2000 der Kommission) werden folgende Nummern eingefügt:"19. 32001 D 0897: Entscheidung 2001/897/EG der Kommission vom 12. Dezember 2001 mit Verfahrensvorschriften für gemeinschaftliche Vergleichsprüfungen und -tests mit Saat- und Pflanzgut von bestimmten Pflanzen gemäß den Richtlinien 66/400/EWG, 66/401/EWG, 66/402/EWG, 66/403/EWG, 68/193/EWG, 69/208/EWG, 70/458/EWG und 92/33/EWG des Rates (ABl. L 331 vom 15.12.2001, S. 97).Die Entscheidung gilt für die Zwecke dieses Abkommens mit der folgenden Anpassung:Verweise auf andere Rechtsakte in der Entscheidung gelten insoweit als relevant, als diese Rechtsakte in entsprechender Form in das Abkommen aufgenommen wurden.20. 32002 D 0454: Entscheidung 2002/454/EG der Kommission vom 12. Juni 2002 über einen zeitlich begrenzten Versuch im Rahmen der Richtlinie 66/401/EWG des Rates über den Verkehr mit Futterpflanzensaatgut im Hinblick auf die Erhöhung des Hoechstgewichts einer Partie (ABl. L 155 vom 14.6.2002, S. 57)."Artikel 2Der Wortlaut der Entscheidungen 2001/897/EG, 2002/280/EG und 2002/454/EG in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.Artikel 3Dieser Beschluss tritt am 1. Februar 2003 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen(5).Artikel 4Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.Brüssel, den 31. Januar 2003Für den Gemeinsamen EWR-AusschussDer VorsitzendeP. Westerlund(1) ABl. L 38 vom 13.2.2003, S. 8.(2) ABl. L 331 vom 15.12.2001, S. 97.(3) ABl. L 99 vom 16.4.2002, S. 22.(4) ABl. L 155 vom 14.6.2002, S. 57.(5) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
 21.1.2019
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 18/18
 ACORDO
 entre a União Europeia e a Comunidade das Baamas que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a Comunidade das Baamas sobre a isenção de visto para as estadas de curta duração
 A UNIÃO EUROPEIA,
 por um lado, e
 A COMUNIDADE DAS BAAMAS (a seguir designada «as Baamas»),
 por outro lado,
 a seguir designadas conjuntamente por «Partes Contratantes»,
 TENDO EM CONTA o Acordo entre a Comunidade Europeia e a Comunidade das Baamas sobre a isenção de visto para as estadas de curta duração (1) (a seguir designado «o Acordo»), que entrou em vigor em 1 de abril de 2010;
 REAFIRMANDO a importância de facilitar os contactos diretos entre as pessoas;
 TOMANDO NOTA de que o Acordo funciona para a satisfação dos cidadãos das Partes Contratantes;
 TENDO EM CONTA que a definição de estada de curta duração prevista no Acordo (estada de três meses no decurso de um período de seis meses a contar da data da primeira entrada) não é suficientemente precisa e, em especial, o conceito de «data da primeira entrada» pode dar origem a incertezas e questões;
 ATENDENDO a que o Regulamento (UE) n.o 610/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (2) introduziu alterações horizontais no acervo em matéria de vistos e fronteiras da União Europeia e definiu estada de curta duração como estada de «90 dias em qualquer período de 180 dias»;
 TENDO EM CONTA que o Sistema de Entrada/Saída a ser estabelecido pela União Europeia exige o recurso a uma definição clara e uniforme de estada de curta duração que seja aplicável a todos os nacionais de países terceiros;
 DESEJANDO assegurar o bom fluxo de viajantes nos pontos de passagem das fronteiras das Partes Contratantes;
 REAFIRMANDO que o Acordo abrange os cidadãos de todos os Estados-Membros da União Europeia com exceção do Reino Unido e da Irlanda;
 TENDO EM CONTA o Protocolo relativo à posição do Reino Unido e da Irlanda no domínio da liberdade, segurança e justiça e o Protocolo que integra o acervo de Schengen no âmbito da União Europeia, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, e confirmando que as disposições do presente Acordo de alteração não se aplicam ao Reino Unido nem à Irlanda,
 ACORDARAM NO SEGUINTE:
 Artigo 1.o
 O Acordo é alterado do seguinte modo:
 1)
 No título, no artigo 3.o, n.o 5, no artigo 4.o, n.o 3, no artigo 6.o, n.o 1, e no artigo 8.o, n.o 7, os termos «Comunidade» e «comunitário» são substituídos respetivamente pelos termos «União» e «da União»;
 2)
 No artigo 1.o, os termos «três meses no decurso de um período de seis meses» são substituídos pelos termos «90 dias num período de 180 dias»;
 3)
 O artigo 4.o é alterado do seguinte modo;
 a)
 O n.o 1 passa a ter a seguinte redação:
 «1. Os cidadãos da União Europeia podem permanecer no território das Baamas por um período máximo de 90 dias num período de 180 dias.»;
 b)
 O n.o 2 passa a ter a seguinte redação:
 «2. Os nacionais das Baamas podem permanecer no território dos Estados-Membros que apliquem integralmente o acervo de Schengen por um período máximo de 90 dias num período de 180 dias. Esse período é calculado independentemente de qualquer estada num Estado-Membro que ainda não aplique integralmente o acervo de Schengen.
 Os nacionais das Baamas podem permanecer no território de cada Estado-Membro que ainda não aplique integralmente o acervo de Schengen por um período máximo de 90 dias num período de 180 dias, independentemente da duração da estada calculada para o território dos Estados-Membros que aplicam integralmente o acervo de Schengen.»;
 c)
 No n.o 3, os termos «três meses» são substituídos pelos termos «90 dias»;
 4)
 No artigo 8.o, n.o 4, a última frase passa a ter a seguinte redação:
 «A Parte Contratante que tiver suspendido a aplicação do presente Acordo informa imediatamente a outra Parte e levanta a referida suspensão, caso deixem de existir os motivos que a justificavam.».
 Artigo 2.o
 O presente Acordo de alteração é ratificado ou aprovado pelas Partes Contratantes de acordo com as suas formalidades próprias e entra em vigor no primeiro dia do sexto mês seguinte à data em que a última Parte tiver notificado à outra a conclusão das formalidades acima referidas.
 Feito em duplo exemplar, em língua alemã, búlgara, checa, croata, dinamarquesa, eslovaca, eslovena, espanhola, estónia, finlandesa, francesa, grega, húngara, inglesa, italiana, letã, lituana, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, romena e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети април две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de abril de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne dvacátého pátého dubna dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende april to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten April zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta aprillikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the twenty fifth day of April in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-cinq avril deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog travnja godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque aprile duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada divdesmit piektajā aprīlī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų balandžio dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év április havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta’ April fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, vijfentwintig april tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego kwietnia roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de abril de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci aprilie două mii optsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho apríla dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega aprila leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte april år tjugohundraarton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Бахамската общност
 Por la Commonwealth de las Bahamas
 Za Bahamské společenství
 For Commonwealth of the Bahamas
 Für das Commonwealth der Bahamas
 Bahama Ühenduse nimel
 Για την Κοινοπολιτεία των Μπαχαμών
 For the Commonwealth of the Bahamas
 Pour le Commonwealth des Bahamas
 Za Zajednicu Bahama
 Per il Commonwealth delle Bahamas
 Bahamu Salu Sadraudzības vārdā —
 Bahamų Sandraugos vardu
 A Bahamai Közösség részéről
 Għall-Commonwealth tal-Bahamas
 Voor het Gemenebest van de Bahama’s
 W imieniu Wspólnoty Bahamów
 Pela Comunidade das Baamas
 Pentru Uniunea Bahamas
 Za Bahamské spoločenstvo
 Za Zvezo Bahami
 Bahaman liittovaltion puolesta
 För Samväldet Bahamas
 (1) JO L 169 de 30.6.2009, p. 24.
 (2) Regulamento (UE) n.o 610/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de junho de 2013, que altera o Regulamento (CE) n.o 562/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece o código comunitário relativo ao regime de passagem de pessoas nas fronteiras (Código das Fronteiras Schengen), a Convenção de Aplicação do Acordo de Schengen, os Regulamentos (CE) n.o 1683/95 e (CE) n.o 539/2001 do Conselho e os Regulamentos (CE) n.o 767/2008 e (CE) n.o 810/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (JO L 182 de 29.6.2013, p. 1).
 DECLARAÇÃO CONJUNTA RELATIVA À ISLÂNDIA, À NORUEGA, À SUÍÇA E AO LIECHTENSTEIN
 É desejável que as autoridades da Noruega, da Islândia, da Suíça e do Liechtenstein, por um lado, e as autoridades das Baamas, por outro, celebrem, o mais rapidamente possível, acordos bilaterais sobre a isenção de visto para as estadas de curta duração em termos idênticos aos do presente Acordo de alteração.
 DECLARAÇÃO CONJUNTA RELATIVA À INTERPRETAÇÃO DO CONCEITO DE «PERÍODO DE 90 DIAS NUM PERÍODO DE 180 DIAS».
 As Partes Contratantes entendem que o período máximo de 90 dias num período de 180 dias, como previsto no artigo 4.o do Acordo, significa uma estada ininterrupta ou várias visitas consecutivas, cuja duração não excede 90 dias por cada período de 180 dias no total.
 A noção de «num período» implica a aplicação de um período de referência móvel de 180 dias, considerando retrospetivamente cada dia da estada durante o último período de 180 dias, a fim de verificar se o requisito de 90 dias num período de 180 dias continua a ser respeitado. Tal significa, nomeadamente, que a ausência durante um período ininterrupto de 90 dias permite uma nova estada de, no máximo, 90 dias.


text:
 9. 6 . 62 JOURNAL OFFICIEL DES COMMUNAUTES EUROPEENNES 1367/62
 INFORMATIONS
 DIRECTIVES ET DÉCISIONS
 Directive de la Commission relative à certaines dispositions transi
 toires applicables aux importations dans le secteur des céréales
 LA COMMISSION DE LA COMMUNAUTÉ ÉCONOMIQUE régime des prélèvements en rendant par exemple
 EUROPÉENNE, nécessaire le recours immédiat à des mesures de
 sauvegarde,
 vu les dispositions du traité instituant la
 Communauté économique européenne, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE :
 vu le règlement n° 19 portant établissement
 graduel d'une organisation commune des Article premier
 marchés dans le secteur des céréales, et notam
 ment son article 29,
 Les États membres prennent toutes disposi
 tions utiles pour que les importations effectuées
 avant le 1er juillet 1962 des produits visés à
 vu l'avis du Comité de gestion des céréales, l'article premier du règlement n° 19 portant
 établissement graduel d'une organisation com- '
 mune des marchés dans le secteur des céréales
 considérant qu'il convient d'organiser dans ne puissent, après cette date, affecter sur leur
 les meilleures conditions la transition entre l'ap propre marché ou sur celui des autres États
 plication des réglementations actuellement en membres l'application tant du régime des prix
 vigueur dans les États membres dans le secteur que du régime des prélèvements prévus dans le
 des céréales, notamment en matière d'importa règlement visé ci-dessus.
 tion, et l'application, à partir du 1er juillet 1962,
 du régime des prélèvements,
 Article 2
 considérant que l'importation de produits
 auxquels s'applique le régime des prélèvements, Les États membres communiquent à la Com
 effectuée avant le 1 er juillet en quantité supé mission les dispositions déjà prises ou encore à
 rieure aux besoins normaux, sans prélèvement prendre en vue d' assurer la réalisation du but
 ou avec un prélèvement inférieur à celui qui visé à l' article premier. La première communica
 résultera de l'application de ce régime, pourrait, tion à la Commission est faite dans le délai de
 après cette date, mettre en danger le niveau de 8 jours, à compter de la notification de la pré
 prix de ces produits et affecter l'application du sente directive.
 ---pagebreak--- 1368/62 JOURNAL OFFICIEL DES COMMUNAUTES EUROPEENNES 9.6 . 62
 La Commission adresse, le cas échéant, les Article 3
 recommandations utiles aux États membres
 après consultation du Comité de gestion des Les États membres sont destinataires de la
 céréales. présente directive.
 Bruxelles le 21 mai 1962.
 Par la Commission
 Le président
 W. HALLSTEIN
 Décision de la Commission relative à l'octroi à la république féderale
 d'Allemagne d'un contingent tarifaire pour des vins destinés à la
 distillation (n° ex 22.05 B) (*)
 LA COMMISSION DE LA COMMUNAUTÉ ÉCONOMIQUE considérant qu'en vertu des dispositions de
 EUROPÉENNE,
 l' article 25 , paragraphe 3 , du traité et tout en
 respectant la limite y indiquée, la Commission
 vu les dispositions du traité instituant la
 est tenue d' apprécier tous les éléments qui
 Communauté économique européenne et notam
 méritent d' être pris en considération dans
 ment son article 25 , paragraphe 3,
 l' exécution de sa mission d' assurer pour sa part
 vu la lettre en date du 16 juin 1961 par le fonctionnement et le développement du
 laquelle la république fédérale d'Allemagne a Marché commun, et qu'elle doit s'inspirer des
 demandé l'octroi d'un contingent tarifaire à lignes directrices définies dans l' article 29 du
 traité ;
 droit réduit pour les vins de raisins frais, autres
 que moussèux, ne titrant pas plus de 22° d' al considérant la nécessité d' approvisionner les
 cool acquis et présentant un extrait sec total ne industries utilisatrices à des conditions suscep
 dépassant pas 30 g par litre, destinés à la distil tibles d'assurer un développement rationnel de
 lation et présentés en fûts, wagons-citernes et la production et une expansion de la consom
 autres grands récipients, ces vins relevant des mation dans la Communauté ; qu'il n'est pas
 positions ex 22.05 B I b, ex 22.05 B II b, ex 22.05 apparu que la situation du marché à l'intérieur
 B III b 2 et ex 22.05 B IV b du tarif douanier de la Communauté ne permet pas à ces industries
 commun, comprises dans l'annexe II du traité de la république fédérale d'Allemagne un appro
 instituant la Communauté économique euro visionnement suffisant en quantité et en qualité
 péenne ; aux conditions dont jouissent les autres utilisa
 teurs de la Communauté ;
 considérant que les produits en cause étaient,
 antérieurement au 1er janvier 1962, importés considérant que si l' approvisionnement quan
 par la république fédérale d'Allemagne au droit titatif et qualitatif des industries utilisatrices de
 de 4,60 DM par hectolitre ; la république fédérale d'Allemagne peut ainsi
 être assuré dans la Communauté, un changement
 considérant que les éléments d'information brusque dans leurs sources d'approvisionnement
 recueillis ont permis de constater que la produc est de nature à les défavoriser eu égard au fait
 tion des vins de l'espèce dans la Communauté est que le processus d'adaptation d'une branche de
 largement suffisante ; qu'il est à en déduire que l'activité économique à d' autres sources d' appro
 l'octroi d'un contingent tarifaire du volume visionnement requiert une certaine période et
 demandé serait de nature à provoquer des per que, sans préjudice d'un réexamen de l' évolu
 turbations sérieuses sur le marché des produits tion de l' approvisionnement dans la Commu
 en cause ; qu'il n'en serait, cependant, pas de nauté au cours de l' année 1962, il y a cependant
 même actuellement pour un contingent tarifaire lieu d'estimer que cette adaptation peut être
 de volume restreint et pour une période transi réalisée au cours de la présente année ; qu'une
 toire limitée; mesure visant à faciliter cette adaptation per
 (!) Le texte en langue allemande est le seul faisant foi.


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2018 05 16
 COM(2018) 290 final
 2018/0151(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, pasirašymo Europos Sąjungos vardu
 (Tekstas svarbus EEE)
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
 2003 m. sausio 1 d. įsigaliojo Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas)(
 1
 ). Vėliau susitarimas buvo atnaujintas Jungtinio komiteto, įsteigto pagal Susitarimo 23 straipsnį, sprendimu Nr. 1/2011(
 2
 ).
 Interbus susitarimo geografinė taikymo sritis apima tik Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) šalis nares. Be Europos Sąjungos, dabar Susitarimo susitariančiosios šalys yra Albanijos Respublika, Bosnija ir Hercegovina, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Moldovos Respublika, Juodkalnija, Turkijos Respublika ir Ukraina. Kitos ETMK narės gali prisijungti prie Susitarimo.
 2014 m. gruodžio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl to, kad būtų iš dalies pakeistas Interbus susitarimas: išplėsta jo geografinė taikymo sritis ir įtraukta Maroko Karalystė.
 Įvyko trys derybų posėdžiai dalyvaujant susitariančiosioms šalims ir konsultuojantis su Tarybos paskirtu specialiuoju komitetu. Į kiekvieną posėdį valstybės narės buvo pakviestos dalyvauti kaip ekspertės.
 2017 m. lapkričio 10 d. posėdyje dalyvavusios susitariančiosios šalys susitarė dėl stabilaus ir galutinio teksto. Susitarta ir dėl pasirašymo laikotarpio. Dalyvavo trys susitariančiosios šalys iš Rytų ir Pietryčių Europos (Moldovos Respublika, Juodkalnija ir Ukraina). Be to, dvi susitariančiosios šalys (Albanija ir Turkija) apie tekstą jau anksčiau raštu pareiškė teigiamą nuomonę.
 Prie Interbus susitarimo gali prisijungti šalys, kurios yra visateisės ETMK narės. Maroko Karalystė nėra visateisė narė, bet stebėtojos statusą ETMK turi nuo 2006 m.
 Susitarimu turėtų būti numatytas aiškus Maroko Karalystės prisijungimo teisinis pagrindas. Atsižvelgdama į turimus dokumentus, Komisija negali teigti, kad 2006 m. gegužės mėn. 43 šalių ministrų sukurtas ITF pakeitė ETMK ir perėmė jos teises bei pareigas ir kad pagal Susitarimo 30 straipsnio 1 dalį bet kuri ITF narė galėtų prie Susitarimo prisijungti.
 Pridedamame protokolo projekte Maroko Karalystė įrašyta į 30 straipsnio 2 dalyje minimų šalių, kurios gali prisijungti prie Interbus susitarimo, sąrašą. Į 30 straipsnio 2 dalį jau įtraukta San Marino Respublika, Andoros Kunigaikštystė ir Monako Kunigaikštystė.
 Galimas Maroko Karalystės prisijungimas prie Interbus susitarimo padės plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar yra Interbus susitarimo šalys, ir palengvins tokių ryšių, turizmo ir kultūrinių mainų organizavimą.
 •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
 Pasiūlytas prie šio Tarybos sprendimo pridedamas protokolas atitinka ES kelių transporto politiką ir ją papildo. Juo remiamas ES kaimyninių šalių patekimas į ES keleivinio transporto rinką (ir atvirkščiai) ir sukuriama dvikrypčio tarpvalstybinio turizmo organizavimo reglamentavimo sistema.
 •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
 Pasiūlymas suderinamas su ES kaimynystės politika ir išorės santykiais.
 2.TEISINIS PAGRINDAS
 Pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 91 straipsnis kartu su 218 straipsnio 5 dalimi.
 •
 Priemonės pasirinkimas
 SESV 218 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad taikoma priemonė yra Tarybos sprendimas.
 3.TIRIAMŲJŲ DUOMENŲ RINKIMAS IR NAUDOJIMAS. POVEIKIO VERTINIMAS / SUPAPRASTINIMAS
 •Tiriamųjų duomenų rinkimas bei naudojimas ir poveikio vertinimas
 Rengdama šį pasiūlymą, be kitų šaltinių, Komisija gavo informacijos iš valstybių narių ekspertų, kurie dalyvavo rengiant derybas.
 Numatomas teigiamas poveikis: Interbus susitarimą atvėrus dar vienai šaliai, atsivertų naujų galimybių tiek dabartinėms susitariančiosioms šalims, tiek Maroko Karalystei. Kadangi ES acquis keleivinio transporto srityje bus taikomas ir toje šalyje, tai turės teigiamo poveikio techninėms, ekonominėms ir socialinėms sąlygoms, kuriomis vykdomas atitinkamas vežimas. Bendras poveikis aplinkai būtų nedidelis.
 •Supaprastinimas
 Taisyklių, taikytinų nemaršrutiniam keleivių vežimui tarpmiestiniais ir miesto autobusais pagal Interbus susitarimą, geografinės taikymo srities išplėtimas padės supaprastinti tokį vežimą, vykdomą su kita trečiąja šalimi.
 Kaip ir iki šiol, operatorės gali būti MVĮ, turinčios mažesnį tarpmiestinių ar miesto autobusų parką, arba didesnį autobusų parką turinčios didesnės įmonės.
 4.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Nėra.
 5.KITI ELEMENTAI
 •Stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
 Interbus susitarimo veikimą kas penkerius metus vertina Jungtinis komitetas, įsteigtas pagal Susitarimo 23 straipsnį.
 Tolesnė procedūra
 Komisija mano, kad reikia pradėti procedūrą dėl protokolo projekto pasirašymo ir jo vėlesnio sudarymo. Todėl Komisija teikia Tarybai šį pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) taisomojo protokolo projekto, kuriuo Maroko Karalystei suteikiama galimybė prisijungti prie Susitarimo, pasirašymo.
 •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
 Konkrečios pasiūlyto Tarybos sprendimo nuostatos
 ·1 straipsnyje numatoma pasirašyti protokolo projektą, kuriuo siekiama išplėsti Interbus susitarimo taikymo sritį, kad prie jo galėtų prisijungti Maroko Karalystė.
 ·2 straipsnyje protokolo derybininkas įgaliojamas nurodyti asmenį (-is), kuriam (-iems) suteikiami įgaliojimai pasirašyti protokolo projektą Sąjungos vardu.
 ·3 straipsnis skirtas Tarybos sprendimo įsigaliojimo datai.
 Konkrečios pasiūlyto Tarybos sprendimo priedo nuostatos
 ·1 straipsnyje pateikiamas Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) pakeitimas ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei.
 ·2–6 straipsniai apima protokolo įsigaliojimui skirtas administracines procedūras ir nuostatas dėl kalbų vartojimo.
 2018/0151 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Protokolo,
 kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, pasirašymo Europos Sąjungos vardu
 (Tekstas svarbus EEE)
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą
 3
 ,
 kadangi:
 (1)remiantis Tarybos sprendimu 2002/917/EB
 4
 , 2002 m. spalio 3 d. Sąjungos vardu buvo sudarytas ir 2003 m. sausio 1 d. įsigaliojo Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas)
 5
 ;
 (2)2014 m. gruodžio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas, kad būtų iš dalies pakeistas Interbus susitarimas: išplėsta jo geografinė taikymo sritis ir suteikta galimybė prie jo prisijungti Maroko Karalystei, kuri Susitarime dabar nenurodyta. Komisija Europos Sąjungos vardu derėjosi dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei. Derybos baigtos 2017 m. lapkričio 10 d.;
 (3)galimas Maroko Karalystės prisijungimas prie Interbus susitarimo padėtų plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar yra Interbus susitarimo šalys. Maroko Karalystei, kuri nėra visateisė Europos transporto ministrų konferencijos narė, bet turi stebėtojos statusą, kurio neužtenka norint prisijungti prie Interbus susitarimo, reikėtų suteikti galimybę prie Susitarimo prisijungti;
 (4)todėl Interbus susitarimo protokolo projektas turėtų būti pasirašytas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, pasirašymas patvirtinamas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
 Pasirašyti numatyto Protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
 2 straipsnis
 Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Protokolo derybininko nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti Protokolą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 OL L 321, 2002 11 26, p. 11.
 (2)
 2011 m. lapkričio 11 d. Jungtinio komiteto, įsteigto pagal Susitarimą dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas), sprendimas Nr. 1/2011, patvirtinantis jo darbo tvarkos taisykles ir pritaikantis Susitarimo 1 priedą dėl keleivinio kelių transporto operatoriams taikomų sąlygų, Susitarimo 2 priedą dėl tarpmiestiniams ir miesto autobusams taikomų techninių standartų bei su Susitarimo 8 straipsnyje nurodytomis socialinėmis nuostatomis susijusius reikalavimus (2012/25/ES) (OL L 8, 2012 1 12, p. 38).
 (3)
 COM(2018) 290.
 (4)
 2002 m. spalio 3 d. Tarybos sprendimas 2002/917/EB dėl Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimo) sudarymo (OL L 321, 2002 11 26, p. 11).
 (5)
 OL L 321, 2002 11 26, p. 44.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2018 05 16
 COM(2018) 290 final
 PRIEDAS
 prie
 Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
 dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, pasirašymo Europos Sąjungos vardu
 PROTOKOLAS
 kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei
 SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS,
 atsižvelgdamos į Susitarimą dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas)(
 1
 ) ir jo įsigaliojimą 2003 m. sausio 1 d.(
 2
 ),
 atsižvelgdamos į norą toliau plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar turi teisę prisijungti prie Susitarimo,
 norėdamos sudaryti sąlygas prie Interbus susitarimo prisijungti Maroko Karalystei,
 kadangi:
 (1)prie Interbus susitarimo gali prisijungti tik Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) narės ir kai kurios kitos Susitarime nurodytos Europos šalys;
 (2)Maroko Karalystė turi stebėtojos statusą ETMK, tačiau nėra visateisė jos narė ir kitaip neturi teisės šiuo etapu prie Interbus susitarimo prisijungti;
 (3)norint sudaryti sąlygas prie Interbus susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, Interbus susitarimas turėtų būti iš dalies pakeistas,
 NUSPRENDĖ atitinkamai iš dalies pakeisti Interbus susitarimą ir
 SUSITARĖ:
 Interbus susitarimo pakeitimas
 1 straipsnis
 Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) 30 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
 „Prie šio Susitarimo taip pat gali prisijungti San Marino Respublika, Andoros Kunigaikštystė, Monako Kunigaikštystė ir Maroko Karalystė.“.
 Bendrosios ir baigiamosios nuostatos
 2 straipsnis
 Šis Protokolas pateikiamas pasirašyti Interbus susitarimo Susitariančiosioms Šalims nuo [ADD DATES: THE DATE OF ADOPTION OF THE COUNCIL DECISION TO A DATE 9 MONTHS THEREAFTER] Europos Sąjungos Tarybos generaliniame sekretoriate, kuris yra šio Susitarimo depozitaras.
 3 straipsnis
 Pasirašančios šalys šį Protokolą pasirašo, patvirtina arba ratifikuoja pagal jose galiojančią tvarką. Patvirtinimo arba ratifikavimo dokumentai deponuojami Protokolo depozitarui, o šis apie tai praneša visoms kitoms Susitariančiosioms Šalims.
 4 straipsnis
 Šis Protokolas jį patvirtinusioms arba ratifikavusioms Susitariančiosioms Šalims įsigalioja pirmą trečio mėnesio dieną nuo tos dienos, kai ne mažiau kaip trys Susitariančiosios Šalys, įskaitant Europos Sąjungą, deponuoja savo patvirtinimo arba ratifikavimo dokumentą.
 5 straipsnis
 Šis Protokolas, sudarytas anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis (tekstas kiekviena iš jų yra vienodai autentiškas) deponuojamas depozitarui, o šis perduoda patvirtintą originalo kopiją kiekvienai Susitariančiajai Šaliai.
 6 straipsnis
 Kiekviena Susitariančioji Šalis užtikrina tinkamą šio Protokolo vertimą į savo valstybinę kalbą, kuri skiriasi nuo 5 straipsnyje nurodytų autentiškų kalbų. Kiekvieno iš šių vertimų kopija deponuojama depozitarui, o šis perduoda visų tokių vertimų kopiją kiekvienai Susitariančiajai Šaliai.
 Priimta Briuselyje
 TAI PATVIRTINDAMI šį Protokolą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
 Open for signature in Brussels between [ADD DATES: THE DATE OF ADOPTION OF THE COUNCIL DECISION AND A DATE 9 MONTHS THEREAFTER].
 Ouvert à la signature à Bruxelles entre le [ADD DATES: THE DATE OF ADOPTION OF THE COUNCIL DECISION ET A DATE 9 MONTHS THEREAFTER].
 Liegt zwischen dem [ADD DATES: THE DATE OF ADOPTION OF THE COUNCIL DECISION UND A DATE 9 MONTHS THEREAFTER] in Brüssel zur Unterzeichnung auf.
 For the European Union
 Pour la Union européenne
 Für die Europäische Union
 For the Republic of Albania
 Pour la République d'Albanie
 Für die Republik Albanien
 For Bosnia and Herzegovina
 Pour Bosnie et Herzégovine
 Für Bosnien und Herzegowina
 For the former Yugoslav Republic of Macedonia
 Pour l'ancienne République yougoslave de Macédoine
 Für die ehemalige jugoslawische Republik Mazedonien
 For the Republic of Moldova
 Pour la République de Moldova
 Für die Republik Moldau
 For Montenegro
 Pour Monténégro
 Für Montenegro
 For the Republic of Turkey
 Pour la République de Turquie
 Für die Republik Türkei
 For Ukraine
 Pour l'Ukraine
 Für Ukraine
 (1)
 OL L 321, 2002 11 26, p. 13.
 (2)
 OL L 321, 2002 11 26, p. 44.


text:
 29.5.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 168/30
 Tožba, vložena 31. marca 2017 – Printeos/Komisija
 (Zadeva T-201/17)
 (2017/C 168/39)
 Jezik postopka: španščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Španija) (zastopnika: H. Brokelmann in P. Martínez Lage Sobredo, odvetnika)
 Tožena stranka: Evropska komisija
 Predlogi
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 Komisiji na podlagi člena 266, prvi odstavek, PDEU in, podredno, na podlagi členov 268, prvi odstavek, 268 in 340, tretji odstavek, PDEU ter člena 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah naloži plačilo:
 a)
 denarne odškodnine v višini kompenzacijskih obresti, in sicer 4 729 000 EUR, po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v operacijah refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, za obdobje od 9. marca 2015 do 1. februarja 2017, kar znaša 184 592,95 EUR, oziroma po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno; in
 b)
 zamudnih obresti na znesek kompenzacijskih obresti, ki izhaja iz prejšnjega odstavka, za obdobje od 1. februarja 2017 do datuma, ko Komisija dejansko plača znesek, predlagan v prejšnjem odstavku, v skladu s sodbo, s katero bo morda ugodeno tej tožbi, po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v operacijah refinanciranja, povečani za tri odstotne točke in pol, oziroma po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno.
 —
 Podredno naj v skladu s členom 263 PDEU razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 26. januarja 2017, na podlagi katere je Komisija vrnila zgolj znesek plačila glavnice globe, ki jo je tožeča stranka neupravičeno plačala v skladu s sklepom „Ovojnice“, brez vsakršnih obresti.
 —
 Komisiji naj vsekakor naloži plačilo stroškov tega postopka.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožeča stranka je v tej zadevi primarno vložila odškodninsko tožbo, v okviru katere predlaga, naj se ji dodeli denarna odškodnina v višini obresti, ki bi ji jih morala plačati Komisija ob vračilu glavnice globe, ki je bila neupravičeno plačana na podlagi Sklepa Komisije C(2014) 9295 final z dne 10. decembra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva AT.39780 – Envelopes) (sklep „Ovojnice“), potem ko je bil ta sklep s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 v zadevi T-95/15, Printeos S.A. in drugi/Komisija (sodba „Printeos“) razglašen za ničnega. Tožeča stranka podredno predlaga, naj se razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 26. januarja 2017, s katero je bila zavrnjena njena zahteva v zvezi s plačilom navedenih obresti.
 1.
 Tožeča stranka v utemeljitev odškodninske tožbe navaja, da njena zahteva glede denarne odškodnine temelji na členu 266, prvi odstavek, PDEU, ker Komisija zgoraj navedene sodbe „Printeos“ ni izvršila popolnoma, saj ji ni plačala ustreznih obresti; zahteva temelji, podredno, na členu 266, drugi odstavek, in členu 340, drugi odstavek, PDEU ter členu 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi škode, ki je nastala zaradi sklepa „Ovojnice“ in zaradi nepopolne izvršitve sodbe „Printeos“.
 V zvezi s tem zatrjuje, da je bilo nezakonito ravnanje Komisije brez pravne podlage, ker je bila Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145), na katero se je Komisija sklicevala v odločbi z dne 26. januarja 2017, že razveljavljena, in ker je treba šteti, da je Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1) v nasprotju s členoma 266 in 340 PDEU ter s členoma 41(3) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
 2.
 Tožeča stranka v utemeljitev podrednega predloga za razglasitev ničnosti trdi, da odločba Komisije z dne 26. januarja 2017 temelji na pravni podlagi, ki je bila razveljavljena, ki je ni bilo mogoče uporabiti in ki bi se morala vsekakor šteti za nezakonito, pri čemer v zvezi s tem vlaga tudi ugovor nezakonitosti.


text:
 11.5.2012
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 124/32
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 403/2012 DELLA COMMISSIONE
 del 10 maggio 2012
 recante centosettantesima modifica del regolamento (CE) n. 881/2002 del Consiglio che impone specifiche misure restrittive nei confronti di determinate persone ed entità associate alla rete Al-Qaeda
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 881/2002 del Consiglio, del 27 maggio 2002, che impone specifiche misure restrittive nei confronti di determinate persone ed entità associate alla rete Al-Qaeda (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), e l’articolo 7 bis, paragrafo 5,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Nell’allegato I del regolamento (CE) n. 881/2002 figura l’elenco delle persone, dei gruppi e delle entità a cui si applica il congelamento dei capitali e delle risorse economiche a norma del regolamento.
 (2)
 Il 30 aprile 2012 e il 3 maggio 2012 il Comitato per le sanzioni del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha deciso di depennare tre persone fisiche dal suo elenco delle persone, dei gruppi e delle entità a cui si applica il congelamento dei capitali e delle risorse economiche, dopo aver esaminato le richieste di cancellazione dall’elenco presentate da queste persone e le relazioni globali del mediatore istituito a norma della risoluzione 1904(2009) del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite.
 (3)
 Occorre pertanto aggiornare opportunamente l’allegato I del regolamento (CE) n. 881/2002,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 L’allegato I del regolamento (CE) n. 881/2002 è modificato in conformità dell’allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 10 maggio 2012
 Per la Commissione, a nome del presidente
 Capo del servizio degli strumenti di politica estera
 (1) GU L 139 del 29.5.2002, pag. 9.
 ALLEGATO
 L’allegato I del regolamento (CE) n. 881/2002 è così modificato:
 (1)
 Le voci seguenti sono depennate dall’elenco “Persone fisiche”:
 “Sa’d Abdullah Hussein Al-Sharif (alias Sa’d al-Sharif). Data di nascita: 11.2.1964. Luogo di nascita: Al-Medinah, Arabia Saudita. Nazionalità: saudita. Passaporto n.: (a) B 960789, (b) G 649385 (rilasciato l’8.9.2006, che scade il 17.7.2011). Altre informazioni: cognato di Osama bin Laden e suo stretto collaboratore. Presunto capo dell’organizzazione finanziaria di Osama bin Laden. Data di designazione di cui all’articolo 2 bis, paragrafo 4, lettera b): 25.1.2001.”
 (2)
 “Mounir Ben Habib Ben Al-Taher Jarraya (alias (a) Mounir Jarraya, (b) Yarraya). Indirizzo: (a) Via Mirasole 11, Bologna, Italia, (b) 8 Via Ariosto, Casalecchio di Reno (Bologna), Italia. Data di nascita: (a) 25.10.1963, (b) 15.10.1963. Luogo di nascita: (a) Sfax, Tunisia, (b) Tunisia. Nazionalità: tunisina. Passaporto n.: L065947 (passaporto tunisino rilasciato il 28.10.1995, scaduto il 27.10.2000). Data di designazione di cui all’articolo 2 bis, paragrafo 4, lettera b): 25.6.2003.”
 (3)
 “Fethi Ben Al-Rabei Ben Absha Mnasri (alias (a) Mnasri Fethi ben Rebai, (b) Mnasri Fethi ben al-Rabai, (c) Mnasri Fethi ben Rebaj, (d) Fethi Alic, (e) Amor, (f) Abu Omar, (g) Omar Tounsi, (h) Amar). Indirizzo: Birmingham, Regno Unito. Data di nascita: (a) 6.3.1969, (b) 6.3.1963, (c) 3.6.1969. Luogo di nascita: (a) Al-Sanadil Farm, Nefza, governatorato di Baja, Tunisia; (b) Tunisia; (c) Algeria. Nazionalità: tunisina. Passaporto n.: L497470 (passaporto tunisino rilasciato il 3.6.1997, scaduto il 2.6.2002). Altre informazioni: il nome della madre è Fatima Balayish. Data di designazione di cui all’articolo 2 bis, paragrafo 4, lettera b): 25.6.2003.”


text:
 12.11.2005
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 281/7
 Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) 2005 rugpjūčio 17 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ismail Derin prieš Landkreis Darmstadt-Dieburg
 (Byla C-325/05)
 (2005/C 281/13)
 Proceso kalba: vokiečių
 Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) 2005 m. rugpjūčio 17 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. rugpjūčio 26 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Ismail Derin prieš Landkreis Darmstadt-Dieburg.
 Verwaltungsgericht Darmstadt prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:
 1.
 Ar Turkijos pilietis, kuris, būdamas vaiku, šeimai apsigyvenus kartu persikėlė pas savo Vokietijos Federacinėje Respublikoje samdomaisiais darbuotojais dirbančius tėvus, netenka iš teisės pagal EEB–Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 (toliau — ATS Nr. 1/80) 7 straipsnio pirmos pastraipos antrą įtrauką priimti pasiūlymą įsidarbinti kildinamos teisės gyventi — išskyrus ATS Nr. 1/80 14 straipsnyje numatytus atvejus ir be pagrįstų priežasčių išvykus iš priimančiosios valstybės narės reikšmingam laikotarpiui — net ir tuomet, kai jis, sulaukęs dvidešimt vienerių metų, nebegyvena kartu su savo tėvais ir nėra jų išlaikomas?
 Jeigu į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai,
 2.
 Ar Turkijos piliečiui, nepaisant teisinio statuso pagal ATS Nr. 1/80 7 straipsnio pirmos pastraipos antrą įtrauką praradimo, pagal ATS Nr. 1/80 14 straipsnį taikoma speciali apsauga nuo įpareigojimo išvykti, jeigu jis, palikęs savo tėvų namus, nereguliariai dirbo, tačiau neįgijo savarankiško samdomo darbuotojo teisinio statuso pagal ATS Nr. 1/80 6 straipsnio 1 dalį, ir kelerius netus užsiėmė tik savarankiška darbine veikla?


text:
ROADINGER Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 60cm x 40cm. - Discoland
 ROADINGER Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 60cm x 40cm.
 ROADINGER tno: 207786
 Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 60cm x 40cm. Osta enemmän ja säästä!
 2 kpl vain 289.00 EUR (144.50/kpl)
 149.00 norm. 167.00€ Lisää ostoskoriin! Lisätiedot
 Universal transport case 60x40cm
 Outside dimensions (WxDxH): approx. 615 x 415 x 440 mm
 Mounting width: approx. 580 mm
 Mounting depth: approx. 379 mm
 Weight approx: 9.45 kg Näytä enemmän ->
 POWERDYNAMICS, Kuljetuslaatikko PD-FC6. Erittäin jykevä ammattimainen kuljetuslaatikko. Varmista laitt, hinta 101.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko mallia lokeroitu musta, lokeroiden koot säädettävissä., hinta 109.00 ACCU-CASE, ACF-SA XL Kuljetuslaatikko alumiinista Transport Case X-Large, ulkomitat 689 x 454 x 315 sek�, hinta 110.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 40x 40cm, ulkomitat 420 x 420 x 445 sekä paino 7,5kg., hinta 115.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko suurin "vaahtomuovi" väri alumiini. Universal case biggest FOAM GR-2 alu, hinta 133.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko suurin "vaahtomuovi" väri musta. Universal case biggest FOAM GR-2 black, hinta 133.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko kartiosovittimille. Universal cone adapter case, hinta 136.00 ACCU-CASE, ACF-SA XXL Kuljetuslaatikko alumiinista ISO XXL. Erittäin kevyt kuljetuslaatikko tavaroiden, hinta 139.00 IMG STAGE LINE, MR-2LIGHT Yleismallinen kuljetuslaatikko, useita käyttömahdollisuuksia, sisämitat 45, hinta 139.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko Heavy Case yleiskäyttöön. Universal transport case heavy, 40x40 cm. Prof, hinta 141.00 KALLIIMMAT:
 ROADINGER, Kuljetuslaatikko Heavy Case yleiskäyttöön on laadukas case kahdella kantokahvalla sekä k, hinta 159.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 80 x 41 x 44cm on laadukas case yleiskäyttöön. maksimi , hinta 179.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko Heavy Case yleiskäyttöön Universal transport case, heavy, 80x40 cm. Prof, hinta 185.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 60x40x40cm. , hinta 189.00 IMG STAGE LINE, MR-3LIGHT Yleismallinen kuljetuslaatikko, useita käyttömahdollisuuksia, sisämitat 525, hinta 193.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 120cm x 40cm, molemmissa päissä laadukaat kantokahvat, 6m, hinta 229.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 80 x 60cm., hinta 238.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko yleiskäyttöön 100x 40x40cm. Universaali roudauscase, sisämitat 1000 x 40, hinta 249.00 OMNITRONIC, Kuljetuslaatikko Heavy Case yleiskäyttöön. Universal transport case, heavy, 80x60.Profess, hinta 251.00 ROADINGER, Kuljetuslaatikko Heavy yleiskäyttöön 120cm x 40cm. Professional flight case heavy, on iso , hinta 259.00 Discoland on suomalainen showtekniikan tuntija ja maahantuoja, joka on jo yli kahdenkymmenen vuoden ajan palvellut klubijärjestäjiä, muusikoita, tiskijukkia ja muita elämysten ammattilaisia alan parhailla työkaluilla.


text:
De Demmink Doofpot | Resolutie Amerikaans Congres: Internationaal Gerechtshof moet we
 Resolutie Amerikaans Congres: Internationaal Gerechtshof moet weg uit Nederland
 In het Amerikaanse Congres is in het Huis van Afgevaardigden een resolutie ingediend om het Internationaal Gerechtshof uit Nederland weg te halen. Het internationale Hof van Justitie, gevestigd in het Vredespaleis, geldt als het belangrijkste gerechtelijke orgaan in de Verenigde Naties. De resolutie is opgesteld door congreslid Chris Smith, die op 4 oktober jl. een hoorzitting heeft voorgezeten over de affaire-Demmink. Tijdens deze hoorzitting kwamen onder meer een slachtoffer van Demmink en de advocate van twee andere slachtoffers aan het woord. De beschuldigingen tegen Demmink omvatten onder meer verkrachting en seksueel misbruik van minderjarige jongens en houden al tientallen jaren aan, zonder dat de Nederlandse justitie (onder leiding van diezelfde Demmink, die eind oktober met pensioen is gegaan) ooit serieus onderzoek naar de kwestie heeft willen doen. In Amerika lijkt men er nu helemaal genoeg van te hebben dat Nederland de affaire maar blijft negeren en ontkennen.
 De resolutie dringt aan op het wijzigen van artikel 22 van het Statuut van het Internationaal Gerechtshof, waarin is vastgelegd dat het Hof zetelt in Den Haag. In de tekst van de resolutie stelt Smith dat geen enkele overheidsfunctionaris boven de wet kan staan, zeker als het gaat om mensenhandel en kindermisbruik. Hij benoemt expliciet de beschuldigingen van slachtoffers die stellen in hun jeugd door Demmink in Turkije te zijn verkracht. Ook baseert hij zich op de verklaringen van de voormalige Turkse politiechef Korkmaz N. Menzir, tevens oud-minister van Transport, die heeft bevestigd dat Demmink in de jaren '90 meermalen in Turkije is geweest, onder verschillende (schuil)namen, op zowel officiële als privébezoeken. De Nederlandse regering heeft recent nog verklaard dat er 'geen bewijs is' dat Demmink in die periode in Turkije was, nadat eerder stelliger werd gezegd dat hij er niet geweest was.
 De lijst met verdere getuigenverklaringen waarop Smith zijn resolutie baseert liegt er niet om:
 De Turkse politieman Mehmet Korkmaz, die tussen 1995 en 1997 bij 3 afzonderlijke bezoeken van Demmink verantwoordelijk was voor diens veiligheid en zelf tenminste een van de slachtoffers bij Demmink heeft afgeleverd.
 De Turkse beveiligingsbeambte Huseyin Celebi, die in januari 2007 aan o.a. het hoofd van Politie, de procureur-generaal van de Hoge Raad en het Turkse ministerie van Justitie heeft verklaard dat Demmink tussen 1995 en 2003 élk jaar in Turkije was, en gebruik maakte van aliassen om zijn aanwezigheid daar te camoufleren.
 Een deelnemer aan een vergadering van het K4 Comité in maart 1998, die verklaard heeft dat Demmink bij deze bijeenkomst aanwezig is geweest.
 Een deelnemer van een Interpol-bijeenkomst in juli 1996, die óók heeft verklaard dat Demmink daarbij aanwezig was.
 Demmink heeft zelf ontkend in de jaren '90 ooit in Turkije te zijn geweest, en zijn reisdocumenten uit die tijd zijn volgens het Ministerie van Binnenlandse Zaken opmerkelijk genoeg vernietigd.
 Smith voegt eraan toe dat Minister Opstelten steeds heeft geweigerd officieel onderzoek te doen naar de beschuldigingen tegen Demmink, zodat slachtoffers en getuigen in Turkije niet gehoord zijn. De aangiften van twee slachtoffers zijn zelfs in het geheel niet in behandeling genomen. De slachtoffers, Mustafa en Osman, zouden inmiddels in Turkije gedwongen zijn met hun familieleden onder te duiken na bedreigingen sinds ze hebben geprobeerd hun zaak via het gerechtshof Den Haag alsnog in behandeling te nemen.
 Nederland krijgt er in de resolutie bovendien van langs omdat, ofschoon de Nederlandse wet maximum gevangenisstraffen voorschrijft van 8 tot 18 jaar bij veroordeling wegens mensenhandel, de gemiddelde straffen hooguit 2 jaar bedragen, waarvan slechts iets meer dan een jaar daadwerkelijk wordt uitgezeten.
 Tenslotte haalt Smith ook staatssecretaris Fred Teeven nog aan, die als aanklager optrad in het zgn. Rolodex-onderzoek in 1998. Teeven heeft volgens Smith "in een besloten hoorzitting voor de rechtbank Den Haag in de zaak Paul H./OM (09/754023-06) onder ede heeft verklaard dat het onderzoek werd geblokkeerd en dat het nooit tot vervolging van de in het onderzoek betrokken hooggeplaatste overheidsfunctionarissen is gekomen."
 Deze waslijst aan schandalen die zich allemaal afspelen rond de persoon van Demmink ondermijnen de geloofwaardigheid van het International Gerechtshof zolang dat in Den Haag gevestigd is, dus zou -zo stelt Smith voor- het Amerikaanse Huis van Afgevaardigden de minister van Buitenlandse Zaken moeten oproepen de nodige stappen te ondernemen om de zetel van het Gerechtshof uit Den Haag te verwijderen.
 Integrale originele tekst Resolutie 838