type: legislation

text:
Nr. L 78 / 16 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 26. 3 . 77
 II
 (Nicht veröffentlichungsbedürftige Rechtsakte)
 RAT
 BESCHLUSS DES RATES
 vom 22 . März 1977
 zur Ernennung eines Mitglieds des Beratenden Ausschusses für die ärztliche
 Ausbildung
 (77/ 248 / EWG)
 DER RAT DER EUROPAISCHEN BESCHLIESST :
 GEMEINSCHAFTEN —
 gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europä Einziger Artikel
 ischen Wirtschaftsgemeinschaft,
 gestützt auf den Beschluß 75/364/EWG des Rates Herr Dormont wird für die verbleibende Amtszeit von
 vom 16. Juni 1975 zur Einsetzung eines Beratenden Herrn Brunet, d.h . bis zum 5 . April 1979 , als dessen
 Ausschusses für die ärztliche Ausbildung ('), Nachfolger zum Mitglied des Beratenden Ausschusses
 für die ärztliche Ausbildung ernannt.
 gestützt auf den Beschluß 76/385/ EWG des Rates
 vom 6. April 1976 zur Ernennung der Mitglieder und
 stellvertretenden Mitglieder des Beratenden Ausschus
 ses für die ärztliche Ausbildung (2 ),
 in Erwägung nachstehender Gründe : Geschehen zu Brüssel am 22 . März 1977.
 Herr Brunet hat gebeten , von seinem Amt als Mit
 glied des Beratenden Ausschusses für die ärztliche
 Ausbildung entbunden zu werden . Im Namen des Rates
 Die französische Regierung hat mit Schreiben vom Der Präsident
 18 . Februar 1977 Herrn Dormont als neues Mitglied
 dieses Ausschusses benannt — Judith HART
 (') AB1 . N r. L 167 vom 30. 6. 1975, S. 17.
 (■2 AB1 . Nr. L 101 vom 15. 4. 1976, S. 51 .


type: other

text:
9a Corrida do Coração
 Setor N Qnn 27 - Ceilândia, Federal District, Brazil(Ver mapa)
 Imprima seu Comprovante de Inscrição Clicando Aqui
 Boa noite a todos os corredores de Brasília e do Brasil, e com muita satisfação e honra que estamos caminhando para 9a, Edição da Corrida mais charmosa de Brasília, sem desmerecer as outras. Desde-já o meu muito obrigado por acreditar neste, que um projeto voltado para o ganho da saúde e desenvolver a pratica esportiva em todas as classes sociais.
 "Correr é ter atitude"
 Valdenir G. de Jesus
 Corrida 6km (Pessoa com Necessidade) 6.0Km
 Corrida 10km (Pessoa com Necessidade) 10.0Km
 Artigo. 1 - Para a realização da 9a. Corrida do Coração, serão adotadas as Regras Oficiais da CBAt (Confederação Brasileira de Atletismo), exceto as modificações que se fizerem necessárias.
 Artigo. 5 - O tempo máximo da prova será de 1 hora e 45 minutos.
 Artigo. 6 - nos sites www.corredorderua.com.br e www.corridadocoracao.com.br, no período de 20/02/2014 a 25/03/2014, as inscrições serão limitadas, ou ate atingir (2000 mil inscritos, dividido em duas categorias 10 km e 6 km) podendo ser encerada a qualquer momento pela organização da prova.
 Artigo. 7 - Será cobrada uma taxa de inscrição no valor de R$ 40,00 (quarenta reais), ate o dia 15/03/2014, após essa data o valor passara para 45,00 (quarenta e cinco reais) não havendo isenções. As inscrições via site será cobrada tarifa bancaria.Artigo 9. O (a) atleta que não retirar o seu kit na data e horário estipulado pela organização, não terá direito a outro kit. Não serão entregue kits no dia do evento e nem após o evento.
 Artigo 12. No momento da retirada do kit o responsável deverá conferir os seus dados e o número de peito.
 Artigo. 16- A prova será dividida em 11 (onze) faixas etárias (masculino e feminino) e categoria especial cadeirante e andante (físico/mental/visual/mudo/surdo) masculino e feminino.
 Masculino e Feminino: 18/24, 25/29, 30/34, 35/39, 40/44, 45/49, 50/54, 55/59, 60/64, 65/69, 70/99. Será premiado 1o colocado de cada faixa (masculino-feminino) com troféu. O atleta que fizer sua largada no pelotão de elite não estará participando da premiação com faixa etária.
 Artigo. 17- Premiação para os 10 (dez primeiros colocados em dinheiro masculino-feminino) e troféu para os 5 (cinco 1o colocados). Troféu para o 1o colocado de cada faixa masculino-feminino. Troféu para os 3 (três) primeiros colocados das categorias especiais cadeirantes, e andantes (físico/mental/visual/mudo/surdo), masculinos e femininos.
 Artigo. 19 - 6 km por ser uma prova de caráter participativo não haverá premiações em espécie (dinheiro).
 Artigo. 20- Para fins de cálculo de Faixa Etária, será considerado o ano de nascimento do atleta, ou seja, a data de 31/12/2014, com o tempo líquido da prova.
 Artigo. 22- As premiações em dinheiro só serão efetuadas mediante apresentação de CPF E RG, Original.
 Artigo. 23- Qualquer ato ou atitude contrário ao regulamento dará direito a Organização de desclassificar o atleta da 9a. Corrida do Coração. Sem direito a qualquer tipo de recurso posterior.
 Artigo. 25- A arbitragem da prova ficará a cargo da Federação de atletismo do Distrito Federal - FatDF.
 Artigo 29- O relatório contendo a classificação e tempo de todos os participantes da 9a Corrida do Coração, poderá ser acessado no dia 31/03/2014, a partir das 17h, pelos sites www.corredorderua.com.br ou www.corridadocoracao.com.br
 Artigo 30- Os atletas, acima de 60 anos, pagara somente 50% do valor da inscrição.
 Artigo 31 - Serão utilizados os seguintes critérios para formação do pelotão de elite Masculino: Os 15 melhores tempos classificados na edição de 2013, os atletas que possuem tempo igual ou inferior a 31 minutos. Pelotão feminino as 15 melhores atletas classificadas na edição de 2012, ou as que possuem tempo igual ou inferior a 36 minutos.
 Artigo 32- O atleta (a), ao inscrever-se para 9a edição da corrida do Coração, declara estar em perfeito estado de saúde, liberando o uso de imagem a organização do evento para quaisquer fiz de divulgação.
 Artigo 33- Os corredores de elite, que não participarão da prova 2013, deverão encaminhar seus últimos resultados para o e-mail: valdenir.gomes@supercei.com.br até 10/03/14, para análise.
 Artigo 8. A entrega dos kits da 9a Corrida do Coração acontecerá no dia que antecede a prova,
 LOCAL: SESC CEILANDIA, DATA 29/03/14, 10hs, às 19hs.
 CLIQUE PARA VER O KIT DE CORRIDA
 A entrega de kits na loja Pro Corrida do Terraço Shopping será exclusiva para os atletas que escolheram este ponto no momento da inscrição. Não serão entregues kits para atletas que não preencherem este requisito.
 Ceilândia - DF | 30/03/2014 08:00
 Setor N Qnn 27 - Ceilândia, Federal District, Brazil


type: wikipedia

text:
Радово е село в Западна България. То се намира в община Трън, област Перник.
 География
 Село Радово се намира в планински район, в долината Знеполе, на 6 km от град Трън. Наблизо се намира връх Руй (1706 м.), през който минава българо-сръбската граница.
 История
 В стари документи селото е отбелязвано като: Радчива (Радчево), Радчева в 1576 г.; Радичева в 1576 г.; Радово в 1878 г.
 Културни и природни забележителности
 Личности
 Григор Василев (1883 – 1942), политик
 Стоян Гюров (р. 1915) – Политик от БКП
 Бележки
 Литература
 Илиев, Николай и Лиляна Николова. „Село Радово в Знеполе“, С. 2002
 Стоян Сл. Тодоров. „Радово, Трънско. За селото и за хората“, Изток-Запад, С. 2009
 Села в област Перник
 Населени места в община Трън
 Краище
 Знеполе


text:
Fynd bakom skrivbordet - STBL
 Fynd bakom skrivbordet
 Ordningsregler. Foto: Erik Sandström.
 Jag hade lust att ordna kontoret lite grann, för jag gillar ordning (förutom hemma, där gillar jag att slappna av) och det finns ett behov av att ordna om eftersom våra arbetsprocesser ser ganska annorlunda ut. Vad jag ville komma till är att det är helt otroligt vad som kommer fram här på Studentbladet när man råkar flytta på någonting som ser att att ha stått på samma ställe i flera år.
 Till exempel ordningsregler för Finlands Svenska Studentråds studenthem från 1948.
 för Finlands Svenska Studentråds studenthem.
 § 1. I studenthemmet bör iakttagas ett sådant uppförande, att detsamma för alla invånare blir ett verkligt hem. Var och en bör efter bästa förmåga sträva till att skapa gemensam trevnad och ett gott kamratskap inom hemmet. En förutsättning härför är ett stillsamt uppträdande och regelbundna levnadsvanor.
 § 2. Aktsamhet bör iakttagas om all hemmets egendom. Om någonting skadas eller förstöres, skall hemmets värdinna omedelbart underrättas. Hemmets direktion prövar huruvida ersättningsskyldighet föreligger.
 § 3. Sång, musik m.m., som kan verka störande, bör undvikas efter kl. 23. I särskilda fall kunna tillställningar anordnas, men bör då disponentens eller direktionsordförandens tillstånd inhämtas.
 § 4. För måltiderna äro följande tider fastställda:
 vardagar: frukost till kl. 10, middag kl. 16 – 17
 söndagar: té till kl. 10, lunch kl. 13 – 14
 Punktlighet bör iakttagas med avseende å dessa tider. Värdinnan är icke skyldig att på andra tider servera opunktliga hyresgäster. I frågor rörande kosthållet, beträffande livsmedelskort m.m. överenskomma hyresgästerna i övrigt med värdinnan och följa hennes direktiv.
 § 5. Om en hyresgäst för längre tid avser att vara borta från hemmet, bör hemmets disponent och värdinna underrättas härom. I regel kan nedsättning av hyran icke påräknas för dylik bortavaro, man kan sådan dock efter prövning beviljas av hemmets direktion.
 § 6. Utöver dessa ordningsregler och det för hemmet uppgjorda reglementet böra de direktiv, vilka lämnas av hemmets disponent, värdinna eller äldste och vilka äro ägnade att gagna trevnaden i hemmet, efterföljas.
 § 7. Ändringar i dessa ordningsregler göras av hemmets direktion.
 Helsingfors den 26 maj 1948.
 Studenthemmets direktion.
 1 kommentar om “Fynd bakom skrivbordet”
 13.01.2017 kl. 16:28
 SSI hette tydligen Finlands Svenska Studentråd förut. Man skulle kunna skriva en hel artikelserie utgående från föremål och bilder som man kan hitta här på redaktionen 😀


text:
O přijetí eura rozhodne EU bez nás! | Hledání pravdy ...
 Blog.cz > Hledání pravdy ... > Archiv > Duben 2012 > O přijetí eura rozhodne EU bez nás!
 8. dubna 2012 v 6:07 | Viktor Stropek | Ekonomika
 Publikováno: 15. 8. 2011Rubrika: Evropská unie, Globální krize, REFORMY.CZ, VIDEOTags: ODS, Petr Mach, Svobodní
 Ponechám stranou otázku ústavních procedur nezbytných pro změny Lisabonské smlouvy, protože o těch dnes nemají mezi sebou jasno ani specialisté na ústavní právo. Na Nečasově dopisu mne ale mimořádně zaujala pasáž, ve které premiér výslovně tvrdí, že "bez aktivního projevu vůle se nemůže žádný členský stát EU stát členem eurozóny", a dále, že "Česká republika by získáním tzv. opt-outu (výjimky) z eura nic nezískala". Nevím, zda se premiér pouze mýlí nebo záměrně neříká pravdu a doufá, že si nikdo nevšimne. Ve skutečnosti je tomu přesně naopak.
 "Co se týče Vaší poznámky o tzv. opt-outu z eura, rád bych v této souvislosti podotkl, že příslušný opt-out Dánska a Velké Británie je formulován tak, že oba státy nejsou zavázány přijmout euro, pokud s tím samy nebudou souhlasit. V případě jejich souhlasu však mohou euro přijmout bez toho, aby bylo nutné v rámci EU měnit smlouvy (...). Jinými slovy, stačí k tomu pouze souhlas dané země a pochopitelně také podmínka splňování tzv. maastrichtských kritérií. Čím se však takový "trvalý opt-out" fakticky liší od postavení členských států EU, které euro zatím nepřijaly? Jistě lze namítnout, že tyto státy jsou podle práva EU povinny euro přijmout. Nicméně přesto tato povinnost není vymahatelná automaticky ve chvíli, kdy stát splňuje maastrichtská kritéria. Je nezbytný aktivní projev vůle daného státu euro přijmout. A jak se takový projev vůle fakticky liší od projevu vůle státu s trvalým opt-outem? Jinými slovy, co by Česká republika sjednáním zmíněného trvalého "opt-outu" vlastně získala? Museli bychom investovat značné množství "negociačního kapitálu" do prosazení takové změny primárního práva, již by bylo nutné ratifikovat ve všech členských státech EU (v takovém případě by totiž použití zjednodušené změny Smluv nebylo možné). Přitom by se však kterákoliv vláda mohla kdykoliv v budoucnu, stejně jako je tomu nyní, rozhodnout euro přesto přijmout. Při logickém zhodnocení současného právního stavu tak musíme nutně dojít k závěru, že prosazení "trvalého" opt-outu z eura by na situaci České republiky a na jejím rozhodování o tom, zda a kdy euro přijmout, de facto nic nezměnila. Znovu zdůrazňuji, že bez aktivního projevu vůle se nemůže žádný členský stát EU stát členem eurozóny."
 Docela by mne zajímalo, jak si premiér Nečas ten "aktivní projev vůle" konkrétně představuje. Mne napadá jediný způsob, a to nikoli aktivní, ale naopak pasivní: totiž záměrně dlouhodobě neplnit maastrichtská kritéria ... (což samozřejmě nedoporučuji).
 "Článek 139
 1. Členské státy, o kterých Rada nerozhodla, že splňují nezbytné podmínky pro přijetí eura, jsou dále označovány jako "členské státy, na které se vztahuje výjimka".
 Kvalifikovaná většina uvedených členů podle druhého pododstavce je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a). /To znamená takto: "... nejméně 55 % členů Rady zastupujících zúčastněné členské státy, které představují nejméně 65 % obyvatelstva těchto států. Blokační menšinu musí tvořit nejméně tolik členů Rady, kolik jich zastupuje nejméně 35 % obyvatelstva zúčastněných členských států, a ještě jeden člen, jinak se kvalifikovaná většina považuje za dosaženou." - pozn. autora/
 3. Bude-li rozhodnuto postupem podle odstavce 2 o zrušení výjimky, stanoví Rada neodvolatelně hlasy členských států, jejichž měnou je euro, a dotyčného členského státu na návrh Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou jednomyslným rozhodnutím kurz, podle něhož euro nahradí měnu dotyčného členského státu, a přijme další opatření nezbytná pro zavedení eura jako jednotné měny v dotyčném členském státě."
 To všechno ve výsledku znamená, že jakmile Česká republika splní Maastrichtská kritéria a Komise a Evropská centrální banka o tom podají zprávu Radě (čl. 140 odst. 1), rozběhne se proces, jehož výsledkem může být přijetí (popř. "přijetí") eura Českou republikou. Česká republika nebude mít žádnou možnost tento proces právní cestou zpomalit nebo dokonce zastavit, bude ho moci pouze urychlit (tím, že si vyžádá zprávu Komise a ECB, zmíněnou v 1. odstavci článku 140, sama, a nebude čekat na uplynutí dvouleté lhůty tam zmíněné): Rada bude rozhodovat na návrh Komise, po konzultaci s Evropským parlamentem a po projednání v Evropské radě. Jen na okraj podotýkám, že nikde není vymezena maximální lhůta mezi návrhem Komise a rozhodnutím Rady.
 Sečteno a podtrženo, Česká republika nejenže nebude mít právo hlasovat v Radě EU o přijetí eura Českou republikou, ale toto rozhodnutí s ní nebude předem ani nijak konzultováno.Mezi návrhem Komise a rozhodnutím Rady se přitom může v České republice vystřídat i několik vlád a Sněmoven, aniž by ty mohly něco ovlivnit. Aktivní projev vůle členského státu přijmout euro bude možný (žádost podle čl. 140 odst. 1), nikoli však nezbytný. Tím se také liší postavení České republiky a ostatních členských států mimo eurozónu od postavení Spojeného království a Dánska, jejichž souhlas k jejich vlastnímu vstupu do eurozóny nezbytný je - vyjednaly si jej.
 Proti tomu premiér uvádí v zásadě dva argumenty: Za prvé, že do vyjednání takové změny bychom museli investovat značné množství "negociačního kapitálu", protože - a za druhé - by to zkomplikovalo celý proces přijetí změny čl. 136 Smlouvy o fungování EU (naše výjimka by vyžadovala řádnou ratifikaci ve všech členských zemích EU a nemohla by být schválena - na rozdíl od změny čl. 136 /která umožní zavést tzv. evropský stabilizační mechanismus/ - zjednodušenou procedurou, tzv. passerelou).
 Na druhou stranu se však premiér snaží přesvědčit Petra Macha - a v tom má pravdu -, že schválení rozhodnutí Evropské rady o změně čl. 136 Smlouvy o fungování EU bude podléhat v České republice ratifikaci. Samotné rozhodnutí bylo sice přijato 25. března 2011, ale v platnost vstoupí až dnem 1. ledna 2013, a to pouze za předpokladu, že jej do té doby schválí všech 27 členských států EU v souladu s jejich ústavními předpisy; v České republice bude nezbytná ratifikace rozhodnutí prezidentem republiky, a to po předchozím souhlasu obou komor Parlamentu. To znamená, že zde existuje poměrně dlouhý časový prostor, během kterého Evropská rada může přijmout a členské státy ratifikovat i výjimku poskytující České republice tzv. opt-out z eura. Není vůbec nutné - a v tuto chvíli vlastně již ani možné - aby tato výjimka byla formálně sjednána v rámci rozhodnutí o změně článku 136. Nic ale nikdy nebránilo a nebrání tomu, aby naše výjimka sama měla formu mezinárodní smlouvy. Česká republika by pak mohla podmínit svůj konečný souhlas s rozhodnutím o změně článku 136 předchozím schválením českého opt-outu všemi členskými státy EU. Podotýkám, že nic nebrání tomu, aby součástí této mezinárodní smlouvy byla i výjimka z Listiny základních práv a svobod EU, která nám byla ze strany EU přislíbena bezprostředně před ratifikací Lisabonské smlouvy prezidentem republiky jako pojistka před údajnými majetkovými nároky tzv. sudetských Němců, ale realizována dosud nebyla.
 - konsolidované znění Smlouvy o EU (tzv. Maastrichtská smlouva)
 - konsolidované znění Smlouvy o fungování EU (tzv. Římská smlouva)
 - Protokol o některých ustanoveních týkajících se Dánska s ohledem na hospodářskou a měnovou unii
 - Protokol o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska s ohledem na hospodářskou a měnovou unii
 - Protokol o uplatňování Listiny základních práv v Polsku a ve Spojeném království (str. 2)
 http://www.reformy.cz/zpravy/o-prijeti-eura-rozhodne-eu-za-nas/
 1 GHD hair straighteners | E-mail | Web | 2. května 2013 v 8:45 | Reagovat


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 26.5.2015
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 171/15
 A Grondwettelijk Hof (Belgium) által 2015. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Paul Vervloet és társai, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne kontra Ministerraad, az Arcofin CVBA és társai részvételével
 (C-76/15. sz. ügy)
 (2015/C 171/17)
 Az eljárás nyelve: holland
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Grondwettelijk Hof
 Az alapeljárás felei
 Felperesek: Paul Vervloet, Marc De Witt, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne
 Alperes: Ministerraad
 Beavatkozók: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA
 Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
 1)
 Úgy kell-e értelmezni a betétbiztosítási rendszerekről szóló, 1994. május 30-i 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. és 3. cikkét – adott esetben az Európai Unió Alapjogi Chartájának (2) 20. és 21. cikkével és az egyenlő bánásmód általános elvével összefüggésben –, hogy
 a)
 azok azt a kötelezettséget róják a tagállamokra, hogy a betétekkel azonos módon biztosítsák a pénzügyi szektorban tevékenykedő, engedéllyel rendelkező szövetkezetekben fennálló részjegyeket?
 b)
 azokkal ellentétes, ha valamely tagállam a részben a hivatkozott irányelvben említett betétek biztosításával megbízott szervezetnek azt az utasítást adja, hogy a pénzügyi szektorban tevékenykedő, engedéllyel rendelkező szövetkezet természetes személy részjegytulajdonosainak részjegyei esetében ugyancsak 1 00 000 euró összegig biztosítsa azok értékét?
 2)
 Összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 296. cikkével az Európai Bizottságnak „a Belgium által végrehajtott SA.33927 (12/C) (korábbi 11/NN) számú állami támogatásról – A pénzügyi szövetkezetekben tagsággal rendelkező természetes személyek részjegyeit védő garanciarendszer[ről]” szóló, 2014. július 3-i határozata (3) annyiban, amennyiben új jogellenes állami támogatásnak minősíti a tárgyát képező garanciarendszert?
 3)
 A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkét, hogy a pénzügyi szektorban tevékenykedő, engedéllyel rendelkező szövetkezetek természetes személy részjegytulajdonosai számára biztosított állami garanciarendszer olyan, a Belga Nemzeti Bank jogállásának meghatározásáról szóló, 1998. február 22-i törvény 36/24. cikke 1. § -a (1) bekezdésének 3. pontja értelmében vett új állami támogatás, amelyről értesíteni kell az Európai Bizottságot?
 4)
 A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén összeegyeztethető-e az Európai Bizottság említett határozata az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdésével annak olyan értelmezése mellett, hogy az abból indul ki, hogy a kérdéses állami támogatást 2011. március 3-a vagy 2011. április 1-je előtt vagy e két nap valamelyikén hajtották végre, vagy fordítva, annak olyan értelmezése mellett, hogy az abból indul ki, hogy az említett állami támogatást későbbi időpontban hajtották végre?
 5)
 Úgy kell-e értelmezni az Európai Unó működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését, hogy az megtiltja a tagállamok számára a Belga Nemzeti Bank jogállásának meghatározásáról szóló, 1998. február 22-i törvény 36/24. cikke [1. § -a] (1) bekezdésének 3. pontjában szereplőhöz hasonló intézkedés elfogadását akkor, ha ezen intézkedés állami támogatást hajt végre, vagy olyan állami támogatást képez, amelyet már végrehajtottak, és erről az állami támogatásról még nem értesítették az Európai Bizottságot?
 6)
 Úgy kell-e értelmezni az Európai Unó működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését, hogy az megtiltja a tagállamok számára a Belga Nemzeti Bank jogállásának meghatározásáról szóló, 1998. február 22-i törvény 36/24. cikke [1. § -a] (1) bekezdésének 3. pontjában szereplőhöz hasonló intézkedés Bizottságnak való előzetes bejelentés nélküli elfogadását akkor, ha ezen intézkedés olyan állami támogatást képez, amelyet még nem hajtottak végre?
 (1) HL L 135., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 252. o.
 (2) HL 2000. C 364., 1. o.
 (3) A Belgium által végrehajtott SA.33927 (12/C) (korábbi 11/NN) számú állami támogatásról – a pénzügyi szövetkezetekben tagsággal rendelkező természetes személyek részjegyeit védő garanciarendszerről szóló, 2014. július 32014/686/EU bizottsági határozat (az értesítés a C(2014) 1021. számú dokumentummal történt) (HL L 284., 53. o.).


jurisdiction: US

text:
This is an appeal from the rulings of the Circuit Court for Prince George's County on the trial of issues sent to it by the Orphans' Court of that county on a caveat to the will of William Hamilton. The issues which are in the usual form are: 1. As to knowledge of the contents of the will. 2. As to undue influence; and 3. As to testamentary capacity.
 Seven exceptions were taken to rulings on the evidence, and the eighth embraces the prayers. We will consider them in the order in which they were taken: 1. George P. Hickey, Register of Wills of the county, was a witness to the will, and was called by the caveators. He was asked the question: "State whether or not in your opinion William Hamilton was capable of executing a valid deed or contract on the 7th day of April, 1915?" The question was objected to by the caveatees, unless he was confined to the opinion he had on the day the will was executed, and not that at the present time or any time subsequent to the execution of the will. The objection was overruled and the witness answered "No." There was no valid objection to the question. The witness testified on cross-examination that he believed at the time the will was executed that the testator was capable, and that his opinion at the time he testified was based on what the testator's son had afterwards told him. It is true that he was not authorized to form an opinion on what some one else, especially a caveator, had told him, but the question as propounded *Page 510
 was in the usual form and was admissible. When it was developed on cross-examination that his answer to the question was based on what the son told him, a motion could have been made to strike out the answer and it would have been the duty of the Court to grant the motion and instruct the jury not to consider it.
 2. Thomas Hamilton, one of the caveators, was called by them. He testified without objection to a number of things and was afterwards asked: "Did you ever hear any conversation between your father and Charlie after Charlie came there in March in regard to the property?" He answered: "Yes, sir"; and then was asked: "Just tell the jury about the conversation; where it took place and what was said?" "Charlie" is the appellant. He is the executor and sole devisee and legatee named in the will, and was, by the order of the Orphans' Court, made defendant, and the appellees, who were the caveators, were made plaintiffs in the trial of the issues.
 The appellant's objection is based on the contention that Thomas Hamilton was not a competent witness under Section 3 of Article 35 of the Code. He was undoubtedly competent to testify to what Charlie said, and what his father said to Charlie could not possibly have injured the appellant, as it did not reflect upon the question of testamentary capacity and rather tended to show that he was not susceptible to undue influence. Beyond that no authority has been cited to sustain the appellant's position — that he was incompetent. The practice in this State has been to permit caveators and caveatees to testify on the trial of issues framed on caveats to wills. They are not proceedings "In which judgments or decree may be rendered for or against them," as no judgment is entered in the law Court where they are tried. Other reasons might be given for not applying the statute to the trials of issues on caveats to wills but as such is the established practice, and our reports show that caveators and caveatees have been without question permitted to testify *Page 511
 since the present statute was passed, we do not deem it necessary.
 3. The third exception was as to a conversation a confessedly competent witness had with the decedent about eleven months before the will was made. It is sufficient to say that there was no reversible error in that ruling.
 4. The fourth exception was taken to the testimony of Father Loughlin, a Catholic priest, who administered the sacrament to the decedent about two weeks before his death. There are three questions and the answers in full stated in the record, and the exception is: "To the propounding of which questions counsel for the caveatee objected." The form of this bill of exceptions — embracing several questions and answers — has often been disapproved. See Junkins v. Sullivan, 110 Md. 539 and Weeks
 v. State, 126 Md. 223, where other cases are cited. In this case it would be impossible to determine from the bill of exceptions when the first two questions were objected to, and if we confine the objection to the last question and answer we could not say that there was reversible error — especially as the witness had previously testified without objection, and more at length to substantially what is embodied in it. We therefore do not feel called upon or at liberty to review what is contained in this bill of exception.
 5. The fifth is not pressed. The ruling in the sixth and seventh could not have injured the appellant. The verdict of the jury was in favor of the appellees on the issue as to testamentary capacity, as well as to undue influence. The evidence in the sixth exception, which was stricken out, and the question in the seventh exception which was objected to and ruled out could only have been admissible on the issue as to undue influence. From what we say in passing on the eighth exception it will be seen that in our judgment there was no reversible error in either of these rulings.
 6. This brings us to the last or eighth exception. The caveators offered five prayers, all of which were granted, except the third, and the caveatee offered six, all of which were *Page 512
 granted, except the second. The only exception to the rulings on the prayers which is pressed, is to the rejection of the caveatee's second prayer — that there was no evidence legally sufficient to sustain the second issue (of undue influence), and therefore their answer to it must be "No." We are not entirely satisfied that the evidence in the record as to undue influence was legally sufficient to be submitted to the jury, but as we have often said in order to authorize the Court to reverse a case there must be both error and injury. There is ample evidence in the record to sustain the verdict of the jury as to testamentary capacity. If the Court had granted the appellant's second prayer, that could have made no possible difference, in so far as the issue on testamentary capacity is concerned. We do not see how the jury could have been in anywise influenced to find the verdict it did as to testamentary capacity by reason of the error, assuming it to be error, in reference to undue influence, and hence as the will is invalid by reason of the lack of testamentary capacity of the testator as found by the jury, the appellant was not injured by the ruling of the Court on undue influence. So we do not deem it necessary or proper to reverse the case and order a new trial. The action of the Court was notreversible error, as it did the appellant no injury, and hence was not such error as calls upon us to reverse the rulings. They will therefore be affirmed.
 Rulings affirmed and cause remanded. *Page 513


text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0697
 Förslag till rådets förordning om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3433/91 när det gäller den slutgiltiga tullen på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändstenmed ursprung i Japan /* KOM/99/0697 slutlig */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3433/91 när det gäller den slutgiltiga tullen på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. Härmed bifogas ett förslag till rådsförordning om upphävande av den slutgiltiga antidumpningstull på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan som infördes 1991.2. Översynen inleddes den 30 november 1996 enligt artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen. I enlighet med artikel 11.2 är åtgärden fortfarande i kraft i avvaktan på resultatet av översynen.3. Kommissionen har lagt fram två förslag om att bibehålla den slutgiltiga antidumpningstullen, dels i oktober 1998, dels i april 1999. Rådet antog inget av dessa förslag eftersom den nödvändiga majoriteten inte förelåg.4. Samråd skedde återigen med antidumpningskommittén den 22 juli 1999. En majoritet av medlemsstaterna röstade för förslaget om att upphäva antidumpningstullen. 5 medlemsstater hade motsatt uppfattning.5. De samarbetsvilliga berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens förslag att bibehålla den slutgiltiga antidumpningstullen, och, i ett senare skede, om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionens avdelningar avsåg att rekommendera kommissionen att föreslå att tullen upphävs. Företrädarna för gemenskapsindustrin motsatte sig förslaget att antidumpningstullen skulle upphävas.6. Förslaget om att upphäva den slutgiltiga antidumpningstullen baseras på procedurmässiga argument, eftersom ingen av de omständigheter som fastställts av kommissionen ifrågasattes. Genom grundförordningen införs (vägledande) tidsfrister för översyner, och även om rådet till följd av resultatet av en översyn vid giltighetstidens utgång antar en förordning på grundval av kommissionens avgöranden, skulle tullen således inte vara i kraft för en obegränsad tidsperiod. I detta avseende beaktade kommissionen att grundförordningen, i syfte att uppnå öppenhet och rättssäkerhet, har som grundförutsättning att undersökningar, även översyner, måste avslutas inom en rimlig tidsperiod.Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3433/91 när det gäller den slutgiltiga tullen på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i JapanEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [1], särskilt artikel 11.6 i denna,[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:A. FÖRFARANDE1. Gällande åtgärder1. Genom rådets förordning (EEG) nr 3433/91 [2], nedan kallad "förordningen om slutgiltig tull", infördes en slutgiltig antidumpningstull på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan, Kina, Sydkorea och Thailand. För Japans del fastställdes tullsatsen till 35,7 %.[2] EGT L 326, 28.11.1991, s. 1.2. Förordningen om slutgiltig tull ändrades 1995 i fråga om Kina [3]. Vad beträffar Thailand ersattes den i mars 1997 med rådets förordning (EG) nr 423/97 [4].[3] Rådets förordning (EG) nr 1006/95, EGT L 101, 4.5.1995, s. 38.[4] EGT L 65, 6.3.1997, s. 1.2. Inledande av en översyn3. I maj 1996 offentliggjorde kommissionen ett tillkännagivande om att giltighetstiden för åtgärderna avseende Japan och Sydkorea snart skulle komma att löpa ut [5]. Därefter ingav European Federation of Lighter Manufacturers som ombud för BIC S.A. och Flamagas S.A. till kommissionen en begäran om översyn enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 [6], nedan kallad "grundförordningen", i fråga om import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan. I ett senare skede uttryckte Swedish Match S.A. sitt stöd för denna begäran. BIC S.A., Flamagas S.A. och Swedish Match S.A. svarar för nästan hela tillverkningen i gemenskapen av den berörda produkten.[5] EGT C 155, 30.5.1996, s. 6.[6] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.4. Begäran innehöll tillräckliga bevis för att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle medföra att den skadevållande dumpade importen återkommer. Till stöd för detta lämnades bevis för att det finns outnyttjad kapacitet i Japan och för att importen från Japan omedelbart skulle innebära att gemenskapstillverkarnas priser skulle pressas ned. Det hävdades även att denna situation skulle förvärra gemenskapsindustrin fortsatt sårbara läge.5. Kommissionen meddelade därför att förordningen om slutgiltig tull i fråga om Japan skulle ses över [7]. Denna översyn inleddes i enlighet med artiklarna 11.2 och 11.3 i grundförordningen, med tanke på att även en interimsöversyn ansågs lämplig. Åtgärderna beträffande Sydkorea upphörde att gälla [8].[7] EGT C 361, 30.11.1996, s. 3.[8] EGT C 360, 29.11.1996, s. 2.3. Översyn6. Kommissionen meddelade officiellt den enda tillverkare i exportlandet man visste var berörd, Tokai Corporation, en denna tillverkare närstående importör i gemenskapen, Tokai Seiki GmbH, företrädarna för exportlandet och de klagande.7. De direkt berörda parterna gavs tillfälle att lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. En av de klagande begärde och beviljades att bli hörd.8. Kommissionen sände frågeformulär till alla parter den visste var berörda och mottog detaljerade uppgifter från de klagande tillverkarna i gemenskapen, deras dotterbolag, den japanske exportören och en denna närstående importör i gemenskapen.9. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för undersökningen och utförde kontrollbesök på plats hos följande företag: Tillverkare i gemenskapen och deras dotterbolag- BIC S.A. (BIC-gruppen), Clichy, Frankrike- BIC BJ 75, Redon, Frankrike- BIC Deutschland GmbH & Co., Ettlingen, Tyskland- BIRO BIC Ltd, London, Förenade kungariket- Laforest BIC S.A., Tarragona, Spanien- Swedish Match Lighters B.V., Assen, Nederländerna- Swedish Match Lighters (inklusive Cricket SA), Rillieux-la-Pape, Frankrike- Arnold André GmbH & Co., KG, Bünde, Tyskland- Flamagas S.A., Barcelona och Llinas del Valle, SpanienTillverkare i ursprungslandet- Tokai Corporation Japan, Tokyo, Japan10. Vid fastställandet av dumpning, skada och gemenskapens intresse omfattade undersökningen geografiskt sett gemenskapen i dess sammansättning med 15 medlemsstater.11. Undersökningen av dumpning omfattade perioden från och med den 1 januari 1996 till och med den 30 september 1996 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1992 till och med utgången av undersökningsperioden.12. Undersökningen överskred den normala tidsperiod som föreskrivs i artikel 11.5 i grundförordningen. Detta berodde på att kommissionen ansåg att de ursprungligen insamlade och granskade uppgifterna inte var tillräckliga för att kunna ligga till grund för en ny antidumpningstull, och på att ett kontrollbesök hos exportören måste utföras i ett sent skede av undersökningen för att sannolikheten för återkomst av skadevållande dumpning skulle kunna bedömas korrekt. Dessutom förlängdes undersökningen avsevärt till följd av kommissionens två tidigare förslag [9] om att bibehålla antidumpningstullen, vilka blev föremål för långvariga överläggningar i rådet.[9] KOM(1999) 161, 13.4.1999 och KOM(1998) 619, 29.10.1998.B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT1. Berörd produkt13. De produkter som är föremål för undersökning är ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten (nedan kallade "engångständare med tändsten") som omfattas av KN-nummer ex 9613 10 00. - Begäran om att ta med andra tändare i översynen14. I detta hänseende bör det erinras om att det finns andra engångständare på marknaden (s.k. elektriska tändare eller piezotändare) som inte omfattas av antidumpningsåtgärder. Två månader efter det att översynen hade inletts begärde Swedish Match S.A. att översynen skulle utökas till att omfatta även elektriska tändare (eller piezotändare) med motiveringen att ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten och ej påfyllningsbara gaständare med elektriskt tändsystem (nedan kallade "elektriska tändare") utgör en enda produktkategori.15. Vad gäller denna begäran bör det erinras om att förfarandet, som inleddes i april 1990, avser ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten och att det redan har fastställts [10] att elektriska tändare har helt andra (grundläggande) tekniska egenskaper än de engångständare med tändsten som för närvarande omfattas av antidumpningstullar. Begäran innehöll ingen bevisning för att denna slutsats inte längre skulle vara giltig. Den visade framförallt inte på några sådana förändringar av de (grundläggande) tekniska egenskaperna, såsom tändsystemet, hos något av tändarslagen som kunde ha upphävt slutsatserna i förordningen om slutgiltig tull.[10] Se särskilt rådets förordning (EEG) nr 3433/91 i vilken de preliminära avgörandena i skäl 11 i rådets förordning (EEG) nr 1386/91 bekräftas (EGT L 133, 28.5.1991, s. 20).16. Begäran om att utöka översynen bifölls inte eftersom den inte innehöll tillräcklig bevisning som kunde motivera att elektriska tändare skulle tas med i undersökningen och eftersom den lämnades för sent av en part som hade stött begäran om en översyn utan förbehåll. - Olika storlekar och modeller17. Slutligen är det att märka att den produkt som är föremål för undersökning tillverkas i olika storlekar och modeller. Alla engångständare med tändsten har samma grundläggande tekniska egenskaper, samma grundläggande tillämpningsområden och samma funktion. Liksom vid tidigare undersökningar ansågs därför alla modeller av engångständare med tändsten utgöra en enda produktkategori.2. Likadan produkt18. När det gäller engångständare med tändsten som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Japan framgick det av undersökningen att dessa produkter i alla avseenden var identiska med eller mycket lika dem som exporteras från Japan till gemenskapen.19. Vid undersökningen fastställdes det även att engångständare med tändsten som importeras från Japan och sådana som tillverkas av gemenskapsindustrin och säljs på gemenskapens marknad har liknande grundläggande tekniska egenskaper och är avsedda för samma användning. De engångständare med tändsten som tillverkas och säljs av gemenskapsindustrin bör därför anses vara likadana produkter som de som importeras från Japan.20. Följaktligen drogs slutsatsen att engångständare med tändsten som tillverkas och säljs i gemenskapen och sådana som tillverkas och säljs i Japan bör anses vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen som de som exporteras till gemenskapen från Japan.C. DUMPNING1. Normalvärde21. Liksom i den ursprungliga undersökningen var Tokai Corporation den enda japanska exporterande tillverkaren som var samarbetsvillig. Under undersökningsperioden sålde detta företag 20 olika modeller av den berörda produkten på sin inhemska marknad. Endast två av dessa modeller exporterades till gemenskapen.22. Det konstaterades att denna exportörs sammanlagda inhemska försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden var representativ eftersom den totala volymen för denna försäljning översteg den tröskel på 5 % av exportförsäljningen som anges i artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av var och en av de bägge modeller som exporterades till gemenskapen var också representativ eftersom respektive försäljningsvolymer också uppfyllde femprocentskravet.23. I enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen måste kommissionen också fastställa om den inhemska försäljningen av varje modell skedde vid normal handel, genom att undersöka hur stor andel av den totala försäljningen som var lönsam. Det framkom av undersökningen att all inhemsk försäljning under undersökningsperioden var lönsam. Följaktligen fastställdes normalvärdet på grundval av det vägda genomsnittliga försäljningspriset för all inhemsk försäljning av de bägge berörda modellerna.2. Exportpris24. Den berörda exportörens samlade exportförsäljning under undersökningsperioden gick till ett närstående företag i gemenskapen. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen konstruerades därför exportpriserna på grundval av återförsäljningspriset till den första oberoende köparen, justerat för alla omkostnader som tillkommit mellan importen och återförsäljningen, inbegripet tullar, antidumpningstullar och en vinstmarginal på 5 %. Denna vinstmarginal fastställdes på grundval av de vinstmarginaler som ansågs vara skäliga för icke-närstående importörer i denna bransch.25. I de fall det vid konstruktionen av exportpriserna var nödvändigt att fördela importörernas försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader skedde detta på grundval av omsättningen.3. Jämförelse och dumpningsmarginal26. I enlighet med artikel 2.10 och 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje modell med det vägda genomsnittliga exportpriset för varje modell, fritt fabrik och i samma handelsled. För att jämförelsen skulle bli rättvis beviljades justeringar för de skillnader som inverkade på prisjämförbarheten och för vilka det lämnats tillräcklig bevisning. Således gjordes justeringar för transport-, försäkrings-, kredit- och förpackningskostnader.27. Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriserna visade att det förekom dumpning. Det konstaterades att dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av importvärdet cif gemenskapens gräns, uppgick till 208,1 %.D. GEMENSKAPSINDUSTRIN28. Tokai Seiki GmbH, som är ett dotterbolag till Tokai Corporation, tillverkare av den berörda produkten i gemenskapen och den enda samarbetsvilliga importören i gemenskapen av engångständare med tändsten med ursprung i Japan, omfattades inom ramen för denna undersökning inte av den definition av gemenskapsindustrin som anges i artikel 4.1 a i grundförordningen, eftersom företaget var den enda importören av den berörda produkten och ett helägt dotterbolag till Tokai Corporation Japan.29. Bortsett från Tokai Seiki GmbH:s tillverkning, svarade de tre tillverkare i gemenskapen som var samarbetsvilliga i denna undersökning (inbegripet deras dotterbolag) för nästan hela tillverkningen i gemenskapen av engångständare med tändsten. Följaktligen utgör dessa tre samarbetsvilliga tillverkare i gemenskapen gemenskapsindustrin i den mening som avses i artikel 4 i grundförordningen.E. SKADA1. Inledande anmärkning30. I förordningen om slutgiltig tull drogs slutsatsen att "den samlade dumpade importen från Japan, Kina, Sydkorea och Thailand hade vållat industrin i gemenskapen väsentlig skada" [11]. Eftersom åtgärderna avseende Sydkorea under tiden hade upphört att gälla och åtgärderna avseende Kina och Thailand hade ändrats efter interimsöversyner [12], var det nödvändigt att i fråga om importen med ursprung i Japan, beaktad separat, fastställa dess faktiska verkningar och sannolikheten för att den skadevållande dumpningen skulle återkomma.[11] Skäl 15 i rådets förordning (EEG) nr 3433/91.[12] Se skäl 2.2. Förbrukning i gemenskapen31. I syfte att beräkna den totala synliga förbrukningen av engångständare med tändsten i gemenskapen lades gemenskapstillverkarnas försäljning i gemenskapen samman med den totala import med ursprung i tredje land som deklarerats enligt KN-nummer ex 9613 10 00. En justering gjordes för import med ursprung i Kina för 1994 och 1995 [13]. Enligt denna beräkningsgrund ökade den årliga synliga förbrukningen i gemenskapen med 27 %, från 617,7 miljoner enheter 1992 till 785,4 miljoner enheter 1996.[13] Se skäl 46 i rådets förordning (EG) nr 423/97.3. Faktorer avseende import med ursprung i JapanVolym och marknadsandel32. Mellan 1992 och undersökningsperioden föll importen från Japan till mycket låga nivåer i absoluta termer. Med importvolymen år 1992 som utgångspunkt (index=100) uppgick index till 150 under 1993, 33 under 1994, 83 under 1995 och till endast 6,1 under undersökningsperioden. Marknadsandelen för importen från Japan minskade från ungefär 0,5 % under 1992 och 1993 till 0,06 % under undersökningsperioden. Den antidumpningsåtgärd som är föremål för översyn begränsade följaktligen effektivt verkningarna av den dumpade importen av engångständare med tändsten med ursprung i Japan.33. I detta sammanhang är det emellertid att märka att en betydande andel av den sammanlagda importen var dumpad. Särskilt importen från Mexiko, Filippinerna och Thailand bör nämnas i detta hänseende [14].[14] Se rådets förordning (EG) nr 423/97.Prisunderskridande34. Kommissionen beräknade i vilken omfattning de priser som togs ut av exportören på gemenskapens marknad underskred de priser som togs ut av tillverkarna i gemenskapen. Eftersom exportörens hela försäljning gick till dess närstående importör gjordes denna jämförelse i ledet försäljningen till första oberoende köpare på grundval av den närstående importörens och gemenskapstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspriser utan avdrag och skatter. Det pris som togs ut av den närstående importören justerades inte för de antidumpningstullar som betalats.35. Jämförelsen avsåg priserna till grossist (vilket utesluter försäljning till detaljhandlare och reklambranschen). Dessutom avsåg jämförelsen tändare utan tryck (dock inbegreps sådana tändare som exportören angivit vara emballerade) eftersom exportören inte hade exporterat några tändare med tryck eller hylsa under undersökningsperioden.36. På samma sätt som i den ursprungliga undersökningen och i enlighet med artikel 11.9 i grundförordningen beaktades vid beräkningen av prisunderskridandet endast tändare som innehöll samma mängd gas [15].[15] Se skäl 13 i rådets förordning (EEG) nr 3433/91.37. På denna grundval konstaterades det att det genomsnittliga priset för de importerade produkterna underskred gemenskapstillverkarnas vägda genomsnittliga pris med 22,9 % under undersökningsperioden. Detta bör jämföras med det genomsnittliga prisunderskridande på 11,5 % som konstaterats i den ursprungliga undersökningen. Därför bör slutsatsen dras att exportörens prisunderskridande har ökat trots den prishöjande verkan antidumpningstullen på 35,7 % måste ha haft på det pris som togs ut av den närstående importören.4. Gemenskapsindustrins situationTillverkning38. Mellan 1992 och 1996 ökade gemenskapsindustrins tillverkning med 28 %.Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande39. Kapacitetsutnyttjandet ökade från 66 % under 1992 till 73 % under 1994 för att därefter minska till 71 % under undersökningsperioden. Denna minskning sammanföll emellertid med en ökning av produktionskapaciteten. Även om en ökning av produktionskapaciteten med nästan 25 % rapporterades är denna ökning av tämligen färskt datum eftersom det inte förekom någon nämnvärd ökning av produktionskapaciteten mellan 1992 och 1994.Försäljningsvolym40. Gemenskapsindustrins försäljning på gemenskapens marknad ökade volymmässigt med 33 % mellan 1992 och undersökningsperioden.Marknadsandel41. På en växande marknad minskade gemenskapsindustrins andel ganska stadigt från 66,1 % under 1992 till 46,8 % under 1995, varefter den ökade något till 53,6 % under undersökningsperioden. Denna marknadsandel är fortfarande något lägre än 1990 års marknadsandel på 57,3 % [16], men den visar att gemenskapsindustrin börjar återhämta sig från verkningarna av den dumpade importen.[16] Se skäl 48 i rådets förordning (EG) nr 423/97.Prisutveckling och sammanlagt försäljningsvärde42. Det fastställdes att gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspriser hade minskat med nästan 8 % mellan 1992 och undersökningsperioden. Försäljningsvolymens gynnsamma utveckling återspeglades därför inte helt i omsättningen och värdemässigt ökade försäljningen på gemenskapens marknad endast med 23 %.43. Marknaden för tändare är mycket priskänslig. Detta innebär att gemenskapsindustrin när den ställs inför dumpad lågprisimport antingen måste sänka sina priser för att försöka behålla sin marknadsandel, sin produktionsnivå och sitt kapacitetsutnyttjande eller förlora marknadsandelar om den vill bibehålla sina priser.Lönsamhet44. Efter flera förlustår blev avkastningen på gemenskapsindustrins försäljning svagt positiv 1991, men försämrades något 1992 [17].[17] Se skäl 55 i rådets förordning (EG) nr 423/97.45. För denna undersökning valdes 1992 som utgångspunkt för jämförelsen. Efter en ytterligare nedgång 1993 förbättrades gemenskapsindustrins ekonomiska resultat stadigt. Jämfört med 1992 hade vinsten mer än fördubblats 1994 och mer än tredubblats under undersökningsperioden.46. De uppgifter som lämnades av gemenskapsindustrin, till vilken en av de klagande inte räknas i detta sammanhang eftersom denne inte hade lämnat ett godtagbart svar beträffande sin lönsamhet, visade emellertid att gemenskapsindustrins sammanlagda ekonomiska resultat efter 1992 fortsatte att ligga under den nivå som angivits som en skälig vinst för denna industri i förordningen om slutgiltig tull [18]. Vinsten för 1992 respektive 1993 var i själva verket mycket liten, och även om en förbättring skedde under de följande åren uppgick vinsterna till mindre än hälften av den icke-skadevållande nivå som fastställts.[18] Se skäl 17 i rådets förordning (EEG) nr 3433/91.Lager47. Gemenskapsindustrin byggde inte upp några större lager. Det vanliga i denna bransch är att man stoppar tillverkningen om lagren blir för stora, eftersom det uppstår en säkerhetsrisk vid långvarig lagring av tändare som innehåller gas. På grund av rationaliseringsinsatser var dessutom de sammanlagda lagren i slutet av undersökningsperioden ungefär 30 % mindre än i slutet av 1992.Sysselsättning48. Mellan 1992 och 1994 låg sysselsättningen i gemenskapsindustrin på en stabil nivå, och mellan 1995 och undersökningsperioden ökade den med ungefär 17 %. Även om detta kan sägas vara ett tecken på återhämtning är det att märka att sysselsättningstalen nådde sin lägsta nivå 1992, då de hade minskat med 13 % jämfört med 1989 [19]. Det konstaterades att en väsentlig andel av ökningen hänför sig till försäljnings- och administrationsområdet och inte till tillverkningen.[19] Se skäl 49 i rådets förordning (EG) nr 1006/95.Export49. Gemenskapsindustrin visade goda resultat på exportmarknaderna. Dess försäljningsvolym ökade stadigt mellan 1992 och undersökningsperioden. Exportförsäljningen, som motsvarar ungefär 60 % av gemenskapsindustrins sammanlagda produktion, ökade med 69 % under denna period.5. Slutsats50. Gemenskapsindustrins situation har förbättrats under de senaste åren till följd av en ökad försäljning både på gemenskapens marknad och i tredje land. Denna utveckling sammanföll med införandet av flera antidumpningstullar.51. Ökningen av försäljningen på gemenskapens marknad beror sannolikt till största delen på att förbrukningen ökat och till en mindre del på de positiva verkningarna av de antidumpningsåtgärder som införts av gemenskapen.52. Den nedåtgående utvecklingen för gemenskapsindustrins marknadsandel vände under 1995, men gemenskapsindustrins marknadsandel var trots detta lägre under undersökningsperioden (53,6 %) än den var 1992.53. Ökningen av den synliga förbrukningen och införandet av antidumpningsåtgärder borde normalt sett ha lett till högre priser på gemenskapens marknad. Trots detta minskade gemenskapsindustrins priser med 8 %.54. Gemenskapsindustrins försäljning på gemenskapens marknad var mera lönsam under undersökningsperioden än den var t.ex. under 1992. Efter det att antidumpningstullen hade börjat tillämpas underskred emellertid de priser som exportören tog ut på gemenskapens marknad fortfarande gemenskapsindustrins priser, och lönsamheten var fortfarande mycket lägre än den icke-skadevållande nivå som fastställts i förordningen om slutgiltig tull.55. Mot denna bakgrund anser kommissionen att gemenskapsindustrin fortfarande lider skada, särskilt vad gäller lönsamhet och marknadsandelar. Eftersom marknadsandelen för importerade engångständare med tändsten med ursprung i Japan var mycket liten, var det inte möjligt att fastställa ett orsakssamband mellan den dumpade importen från Japan och denna skada. Den skada som vållats av denna import är därför att anse som försumbar, eller åtminstone inte väsentlig.F. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADEVÅLLANDE DUMPNING ÅTERKOMMER1. Inledning56. Gemenskapsindustrin hade begärt en översyn av förordningen om slutgiltig tull och hade därvid hävdat att det var sannolikt att den skadevållande dumpningen skulle återkomma. För att kunna fastställa omständigheterna i detta avseende beaktade kommissionen ett antal faktorer, särskilt exportörgruppens beteende, tillgången till outnyttjad kapacitet i exportörens fabrik i Japan, det faktum att det fanns ett prisåtagande beträffande export från ett företag som tillhörde exportörgruppen och det pris exportören skulle kunna ta ut om tullen upphörde att gälla. Dessutom undersöktes gemenskapsindustrins ställning, de sannolika följderna för gemenskapsindustrin om exporten från Japan återupptogs, förekomsten av dumpning och utvecklingen av den sammanlagda importens andel av gemenskapens marknad.2. Exportörgruppens beteende57. Under senare år har endast små kvantiteter engångständare med tändsten importerats från Japan och sålts på gemenskapens marknad, framför allt i jämförelse med import från flera andra tredje länder (huvudsakligen Kina, Mexiko, Filippinerna och Thailand) vars priser befanns ligga på dumpade nivåer. Den låga nivån på importen från Japan måste emellertid betraktas mot bakgrund av Tokaigruppens beteende.58. Den enda exportören i undersökningen beträffande bl.a. import med ursprung i Mexiko - som ledde till att slutgiltiga antidumpningsåtgärder infördes i mars 1997 - var ett helägt och fullt kontrollerat dotterbolag till Tokaigruppen som bildats efter det att antidumpningsåtgärder införts mot engångständare med tändsten med ursprung i Japan [20]. Importsiffrorna visar att tändare från Mexiko helt enkelt ersatte de tändare som tillverkades (och exporterades) av Tokai Corporation i dess japanska fabrik, efter det att åtgärder införts mot de senare 1991. Importvolymen av tändare med ursprung i Mexiko ligger nära de kvantiteter som Tokai Corporation levererade till gemenskapens marknad från Japan före införandet av åtgärderna 1991. Dessutom bör man inte glömma att Tokai Corporation inledde en nedåtgående pristrend genom att sälja japanska tändare till dumpade priser i slutet av 1980-talet. Denna trend förstärktes senare genom att andra asiatiska tillverkare började dumpa den berörda produkten och genom att Tokai Corporation fortsatte dumpningen genom sitt dotterbolag i Mexiko.[20] Se skälen 9 och 36 i förordning (EG) nr 423/97.59. Mot bakgrund av detta kan den låga nivån på importen från Japan under undersökningsperioden inte leda till slutsatsen att denna utveckling, som skedde efter det att åtgärderna införts 1991, har sin grund i ett normalt ekonomiskt beteende hos en exporterande tillverkare, dvs. ett beteende som inte har något samband med de åtgärder som är föremål för översyn. Utvecklingen är i själva verket resultatet av en uppenbar strategi från Tokaigruppens sida.60. Det anses därför lämpligt att ta hänsyn till att det den 7 mars 1997 infördes slutgiltiga antidumpningstullar på import av engångständare med tändsten med ursprung i Mexiko, Filippinerna och Thailand [21] och till att den mexikanska exportören, som för närvarande är föremål för antidumpningsåtgärder, är ett dotterbolag till den japanska exportören, när man undersöker vad som sannolikt kommer att inträffa om de nuvarande åtgärderna upphör att gälla.[21] Rådets förordning (EG) nr 423/97.3. Produktionskapacitet i Japan61. Mellan 1992 och undersökningsperioden minskade exportörens produktionskapacitet med 54 %. Förutom att produktionskapaciteten minskade, minskade emellertid även utnyttjandet av den återstående kapaciteten (uttryckt i procent) med 38 % mellan 1992 och undersökningsperioden.62. Under undersökningsperioden motsvarade den outnyttjade kapaciteten på exportörens japanska fabrik mer än de 56,6 miljoner engångständare med tändsten som Tokai Corporation exporterade från Japan 1989 (dvs. undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen). Det konstaterades även att den outnyttjade kapaciteten mellan 1992 och undersökningsperioden var ganska stabil i absoluta tal, eftersom den minskade produktionskapaciteten och det minskade kapacitetsutnyttjandet följdes åt.4. Prisåtagande beträffande ett annat företag i gruppen63. Efter införandet av de åtgärder som är föremål för översyn överförde exportören sin tillverkning av engångständare med tändsten för export till gemenskapens marknad till Mexiko, och gjorde senare ett prisåtagande beträffande import med ursprung i det landet när antidumpningsåtgärder mot denna import infördes i mars 1997.64. Utan att behöva överföra produktionslinjer från Mexiko till Japan disponerar exportören över tillräckligt med fritt tillgänglig kapacitet på sin japanska fabrik för att kunna förse gemenskapens marknad med kvantiteter som är större än företagets export 1989, vilket skulle göra det möjligt för exportören att ta ut lägre priser på gemenskapens marknad än vad som är tillåtet för importerade produkter med ursprung i Mexiko.5. Fortsatt dumpning och pris som exportören kan ta ut65. Som konstateras ovan fortsatte den dumpade importen av engångständare med tändsten med ursprung i Japan under undersökningsperioden. Eftersom de importerade produkterna såldes till priser som dumpats i betydligt högre grad än i den ursprungliga undersökningen, verkar det sannolikt att dumpningen kommer att fortsätta.66. Trots att en antidumpningstull tillämpades var prisunderskridandet i förhållande till det genomsnittliga pris per enhet som togs ut av tillverkarna i gemenskapen alltjämt betydande (22,9 %) under undersökningsperioden. Om det pris som togs ut hos första oberoende köpare minskas med antidumpningstullen, blir resultatet att gemenskapsindustrins genomsnittliga pris underskreds med så mycket som 43,1 %.6. Följder för gemenskapsindustrin67. Den prispressande effekten av fortsatt dumpning under undersökningsperioden var minimal på grund av att antidumpningstullen tillämpades och att de kvantiteter som importerades var små. Exportören hade emellertid tillräckligt med outnyttjad kapacitet för att kunna återuppta exporten av engångständare med tändsten med ursprung i Japan i betydande omfattning, ungefär lika mycket som importerades 1989 (56,6 miljoner). Om sådana mängder skulle säljas på gemenskapens marknad till samma priser som det tyska dotterbolaget tog ut under undersökningsperioden skulle det leda till en avsevärd prispress på gemenskapens marknad och motsvarande förluster av omsättning och marknadsandel.68. I dagsläget skulle den kvantitet som importerades från Japan 1989 motsvara en marknadsandel på ungefär 7,2 %. Denna marknadsandel är alltför betydande för att inte ha någon inverkan på gemenskapsindustrins situation. Det var emellertid inte möjligt att exakt fastställa vilka effekter åtgärdernas upphörande skulle få för gemenskapsindustrin i fråga om t.ex. marknadsandelar, lönsamhet och sysselsättning, eftersom detta till stor del är beroende av osäkra faktorer såsom utvecklingen av förbrukningen i gemenskapen och den allmänna prisdepression som skulle kunna uppstå till följd av att import av betydande mängder återupptas.69. En övergripande analys gjordes av vissa aspekter avseende de viktigaste regionala marknaderna i gemenskapen för att det skulle kunna bedömas vilken verkan import av engångständare med tändsten med ursprung i Japan i betydande kvantiteter till priser som väsentligt underskred gemenskapspriset skulle kunna få för gemenskapsindustrin.70. Det fastställdes att konkurrensen på den tyska marknaden var mycket hård eftersom de stora distributörerna, i synnerhet snabbköpskedjor, vanligen väljer en eller två leverantörer per produkt som saluförs i deras butiker, och på så sätt utövar ett tryck nedåt på dessa leverantörers priser. I denna situation hindrar till och med ett minimalt prisunderskridande gemenskapsindustrins tillträde till distributionsnät som representerar ett stort antal kunder. Verkningarna av ett framtida prisunderskridande skulle därför vara betydande (i form av förlorade marknadsandelar eller minskad lönsamhet), med tanke på att det högst sannolikt skulle pågå under en längre tidsperiod eftersom kontrakt avseende tillträde till distributionsnät vanligen ingås för långa perioder.71. Det fastställdes även att priserna på tillverkarnivå var relativt låga i Förenade kungariket och att gemenskapstillverkarna inte var väletablerade på denna marknad. Under dessa omständigheter kommer ett framtida prisunderskridande att försvåra gemenskapstillverkarnas försäljning av engångständare med tändsten på denna redan svåra marknad och ytterligare försämra deras lönsamhet.72. Det konstaterades att konkurrensen på den franska marknaden var betydande på grund av att två större gemenskapstillverkare har sina fabriker där, men prisdepressionen föreföll vara mindre betydande än i t.ex. Tyskland och Förenade kungariket. Ett framtida ökat prisunderskridande skulle dock sannolikt medföra en högre grad av prisdepression och förlorade marknadsandelar.73. Det fastställdes även att två gemenskapstillverkare har fabriker i Spanien och är väletablerade på denna marknad. Det konstaterades att tillverkare utanför gemenskapen försörjde en mycket betydande del av den spanska marknaden i det att Spanien var den näst största importören av medlemsstaterna 1995, och priserna var låga jämfört med i Frankrike och Tyskland. En av de tillverkare som var etablerade i Spanien angav att ytterligare rationaliseringar och kostnadsreduktioner inte var möjliga i dess fabrik, vilket innebär att en väsentlig minskning av marknadsandelen eller ett priskrig på den spanska marknaden sannolikt skulle leda till en nedläggning av dess fabrik, i synnerhet om denna förlust samtidigt åtföljdes av en liknande utveckling på den närbelägna, betydande franska marknaden.7. Den sammanlagda importens volym och priser74. Såsom angivits ovan beslutade den japanska exportören att försörja gemenskapens marknad med produkter tillverkade i Mexiko, för vilka antidumpningsåtgärder infördes i mars 1997. De åtgärder som infördes 1991 hade därför en mycket mindre avhjälpande verkan än de hade haft under normala omständigheter.75. Dessutom ökade den sammanlagda importen av engångständare med tändsten med 74 % mellan 1992 och undersökningsperioden, vilket är mycket högre än ökningen av förbrukningen under samma period. Följaktligen ökade marknadsandelen för denna import från 33,5 % under 1992 till 53 % under 1995 och 46,3 % under 1996.76. Såsom det visats i samband med de antidumpningsåtgärder som införts mellan 1992 och 1998 har det förekommit ett kontinuerligt inflöde av dumpad lågprisimport från tredje land till gemenskapens marknad. Till följd av detta har priserna på denna marknad kontinuerligt sjunkit och nått låga nivåer. Trots en växande marknad sjönk gemenskapsindustrins priser med 8 % mellan 1992 och undersökningsperioden.G. GEMENSKAPENS INTRESSE1. Gemenskapsindustrin77. Under närmare ett årtionde har gemenskapsindustrin vållats skada av dumpad lågprisimport av engångständare med tändsten. Syftet med den slutgiltiga tull som är föremål för översyn, nämligen att återupprätta en sund konkurrens på gemenskapens marknad mellan gemenskapstillverkarna och de exporterande tillverkarna i tredje land, har inte helt uppfyllts, såsom framgår av den utveckling som ägt rum. Tokai uppförde själv en fabrik i Mexiko och började exportera därifrån till Europeiska gemenskapen till dumpade priser, samtidigt som även andra tredje länder, i synnerhet Kina, Filippinerna och Thailand, bedrev dumpning. Till följd av detta har gemenskapsindustrin inte kunnat återhämta sig helt och hållet, trots sina insatser för att sänka kostnader och utnyttja stordriftsfördelar.78. Gemenskapsindustrin utgörs av två multinationella grupper som säljer flera andra produkter än engångständare med tändsten och en relativt liten tillverkare som samtidigt som den tillverkar engångständare med tändsten är ett handelsföretag.79. Gemenskapsindustrin har under de senaste åren gjort betydande insatser för att förbättra sin produktivitet i syfte att få ner tillverkningskostnaderna så mycket som möjligt och för att förbättra sin konkurrenskraft på denna priskänsliga marknad. Rationaliseringsinsatser har gjorts. De bägge tillverkargrupperna har rationaliserat sina tillverkningsprocesser och anpassat sina strukturer, och den tredje tillverkaren har huvudsakligen inriktat sina insatser på att uppnå stordriftsfördelar. Nya investeringar har även gjorts för att öka produktiviteten. Med hänsyn till att exportförsäljningen har ökat mycket snabbare än försäljningen i gemenskapen och att exportförsäljningen svarar för mer än hälften av gemenskapstillverkarnas försäljning avser investeringarna i produktionskapacitet huvudsakligen tillverkning för andra marknader än gemenskapens.80. Det faktum att inga fabriker lades ner förefaller bero på de berörda tillverkarnas strategi, vilken stöds av de befintliga antidumpningsåtgärderna avseende engångständare med tändsten och utvecklingen av tillverkarnas exportförsäljning. I detta hänseende är det att märka att alla tre tillverkare har lönsam verksamhet inom andra sektorer, vilket ger dem ekonomiska resurser att driva sina fabriker för engångständare med tändsten under en viss tid. Det kan emellertid inte uteslutas att någon av fabrikerna läggs ner om antidumpningsåtgärderna upphör att gälla.81. Mot bakgrund av detta är det effektiviteten hos gemenskapens åtgärder för att återupprätta rättvisa och öppna marknadsvillkor och för att skydda gemenskapsindustrin mot illojala handelsbruk som står på spel. Förutom denna viktiga aspekt föreligger det en allvarlig risk för att gemenskapstillverkarna lägger ner tillverkningen vid en eller flera fabriker om antidumpningsåtgärden upphör att gälla, och skadevållande dumpning av stora kvantiteter av engångständare med tändsten med ursprung i Japan skulle därmed äga rum.2. Importörer82. Eftersom exportören inte rapporterade någon direktförsäljning till icke-närstående parter i Europeiska gemenskapen och det inte kom några reaktioner från någon importör efter det att tillkännagivandet om inledande offentliggjorts, kunde inga icke-närstående importörer av tändare tillverkade av Tokai och med ursprung i Japan identifieras.83. Tokais dotterbolag i Tyskland, som är den enda importören av engångständare med tändsten med ursprung i Japan, har ett mycket begränsat antal anställda jämfört med gemenskapsindustrin. Följaktligen kommer inverkan på denna importör av att den åtgärd som är föremål för översyn bibehålls sannolikt att vara minimal.3. Konsumenter84. I den ursprungliga undersökningen hävdade importörerna att antidumpningsåtgärder för engångständare med tändsten skulle inverka negativt på konsumenternas intresse. I samband med denna undersökning inkom emellertid inga synpunkter från konsumentorganisationer, och inget i övrigt tyder på att det föreligger nya omständigheter som skulle kullkasta de argument som i tidigare undersökningar använts för att avvisa detta påstående.H. UPPHÄVANDE AV ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER85. På grundval av dessa omständigheter drog kommissionen slutsatsen att det var sannolikt att skadevållande dumpning skulle återkomma, och lade i april 1999 fram det andra av två förslag om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan. Inget av kommissionens förslag fick dock den majoritet i rådet som krävs för att en förordning skall kunna antas.86. I artikel 11.2 i grundförordningen föreskrivs att en slutgiltig antidumpningsåtgärd skall upphöra att gälla fem år efter det att den införts, om det inte vid en översyn konstateras att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. Om en översyn vid giltighetstidens utgång inleds skall åtgärden fortsätta att gälla i avvaktan på resultatet av översynen.87. I föreliggande fall skulle ett beslut av rådet att inte anta en förordning på grundval av kommissionens förslag innebära att översynsförfarandet fortsätter att löpa och den gällande åtgärden förblir i kraft under en obegränsad tidsperiod.88. I artikel 11.5 i grundförordningen föreskrivs att en översyn skall utföras snabbt och normalt skall avslutas inom tolv månader efter det att den inleddes.89. Under dessa omständigheter anser kommissionen att antidumpningstullen på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten med ursprung i Japan bör upphävas, i syfte att undvika både att översynen varar otillbörligt länge och att antidumpningsåtgärden förblir i kraft under en obegränsad tidsperiod.I. SLUTBESTÄMMELSER90. Alla berörda parter som var samarbetsvilliga i förfarandet, de klagande, exportören och Japans regering mottog skriftliga uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att rekommendera att den slutgiltiga åtgärden upphävs.91. De klagande tillverkarna invände mot detta förslag och anförde att omständigheterna inte hade förändrats och att antidumpningstullen således borde fortsätta att gälla.92. Med hänsyn till att den antidumpningstull på import med ursprung i Sydkorea som infördes genom samma förordning genom vilken den slutgiltiga antidumpningstullen på import av engångständare med tändsten med ursprung i Japan infördes under tiden har upphört att gälla, bör hänvisningarna till antidumpningstullen på import från Sydkorea tas bort från förordningen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Rådets förordning (EEG) nr 3433/91 skall upphävas när det gäller den slutgiltiga antidumpningstullen på import av ej påfyllningsbara gasficktändare med tändsten enligt KN-nummer ex 9613 10 00 med ursprung i Japan.2. Förordning (EEG) nr 3433/91 ändras på följande sätt:i) I artikel 1.1 skall frasen "med ursprung i Japan, Kina och Sydkorea" ersättas med frasen "med ursprung i Kina".ii) Artikel 1.2 skall ersättas med följande: "2. Tullen skall uppgå till 0,065 euro per tändare."Artikel 2 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel På rådets vägnar Ordförande


text:
 7.2.2009
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 32/4
 Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Département du Loiret, Scott SA
 (Cauza C-295/07 P) (1)
 (Recurs - Ajutoare de stat - Preț preferențial al unui teren - Decizie a Comisiei - Recuperare a unui ajutor incompatibil cu piața comună - Valoarea actualizată a ajutorului - Rată a dobânzii compusă - Lipsa motivării - Anulare integrală - Admisibilitate)
 (2009/C 32/07)
 Limba de procedură: franceza
 Părțile
 Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: J. Flett, agent)
 Celelalte părți în proces: Département du Loiret, Scott SA (reprezentanți: J. Lever QC, J. Gardner, Barrister și G. Peretz, Barristers, R. Griffith și M. Papadakis, solicitors)
 Obiectul
 Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 29 martie 2007, Département du Loiret/Comisia (T-369/00), prin care acesta a anulat Decizia 2002/14/CE a Comisiei din 12 iulie 2000 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Franța în favoarea Scott Paper SA/Kimberly Clark (JO 2002, L 12, p. 1), în măsura în care această decizie privește ajutorul acordat sub forma unui preț preferențial al unui teren menționat la articolul 1 din aceasta — Metoda de calcul al dobânzilor datorate pentru sumele percepute în mod ilegal: rată a dobânzii simple sau compuse? — Motivarea alegerii acestei metode și inversarea sarcinii probei — Momentul în care trebuie apreciată existența unui avantaj ilegal
 Dispozitivul
 1)
 Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 29 martie 2007, Département du Loiret/Comisia (T-369/00).
 2)
 Trimite cauza Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene spre rejudecare.
 3)
 Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.
 (1) JO C 211, 8.9.2007.


text:
 27.1.2016
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 19/31
 A BIZOTTSÁG (EU) 2016/92 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2016. január 26.)
 az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1),
 tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
 (2)
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2016. január 26-én.
 a Bizottság részéről,
 az elnök nevében,
 Jerzy PLEWA
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 347., 2013.12.20., 671. o.
 (2) HL L 157., 2011.6.15., 1. o.
 MELLÉKLET
 Az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek
 (EUR/100 kg)
 KN-kód
 Országkód (1)
 Behozatali átalányérték
 0702 00 00
 IL
 236,2
 MA
 80,0
 TN
 158,2
 TR
 99,6
 ZZ
 143,5
 0707 00 05
 MA
 86,8
 TR
 156,8
 ZZ
 121,8
 0709 93 10
 MA
 45,9
 TR
 147,0
 ZZ
 96,5
 0805 10 20
 EG
 47,4
 MA
 62,6
 TN
 61,0
 TR
 64,3
 ZZ
 58,8
 0805 20 10
 IL
 147,6
 MA
 77,4
 ZZ
 112,5
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 IL
 116,8
 JM
 154,6
 MA
 53,1
 TR
 104,1
 ZZ
 107,2
 0805 50 10
 TR
 97,9
 ZZ
 97,9
 0808 10 80
 CL
 87,5
 US
 122,2
 ZZ
 104,9
 0808 30 90
 CN
 53,7
 TR
 82,0
 ZZ
 67,9
 (1) Az országoknak a Közösség harmadik országokkal folytatott külkereskedelmére vonatkozó statisztikáról szóló 471/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az országok és területek nómenklatúrájának frissítése tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2012. november 27-i 1106/2012/EU bizottsági rendeletben (HL L 328., 2012.11.28., 7. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A „ZZ” jelentése „egyéb származás”.


text:
Rein Aun (5. oktoober 1940 Liiva, Nõmme – 11. märts 1995 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (kümnevõistleja), kes võitis 1964. aasta suveolümpiamängudel kümnevõistluses hõbemedali. 1968. aastal püstitas ta maailmarekordi viievõistluses.
 Elukäik
 1960. aastal lõpetas ta Tallinna 18. Keskkooli ja asus Tartu Riiklikku Ülikooli kehakultuuri õppima, ülikooli lõpetas 1969. aastal.
 Ta töötas Kalevis, KSMK-s, Tööjõureservides ja Schnelli kergejõustikuklubis treenerina, Kergejõustikuliidu peasekretärina ja Tallinna Sadamas administraatorina. Tema nimekaim kümnevõistlejast õpilane oli Sven Reintak. Aun oli kümnevõistlusklubi Dekatlon üks asutajaid ja president.
 Sportlaskarjäär
 Aun alustas kergejõustikutreeninguid 1955. aastal Spartakis Vladimir Žulini käe all. Kümnevõistlusega hakkas tegelema 1957. aastal ning püstitas 1959. aastal Nõukogude Liidu noorterekordi. Ülikoolis õppides sai tema treeneriks Fred Kudu.
 Kümnevõistlus
 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel kogus ta (Nõukogude Liitu esindades) 7677 punkti (uue arvestuse järgi 7842 punkti; alade tulemused: 10,9 – 7.22 – 13.82 – 1.93 – 48,8 – 15,9 – 44.19 – 4.20 – 59.06 – 4.22,3) ning tuli sellega hõbemedalile. Samal aastal sai ta ka Nõukogude Liidu meistrivõistlustel hõbemedali, samuti hõbemedali Liidu sisemeistrivõistlustel kuuevõistluses.
 1964. aastal püstitas ta kümnevõistluses kaks Eesti NSV rekordit: kõigepealt 7813 ja siis 7842 punktiga. Mexico OM-i eelsetel aastatel püstitas ta ka Nõukogude Liidu rekordid 7979 ja 8026 punktiga (10,5 – 7.07 – 14.98 – 1.83 – 49,4 – 15,2 – 47.52 – 4.30 – 68.40 – 4.38,6).
 Euroopa meistrivõistlustel 1966. aastal sai ta 7378 punktiga 5. koha. Kuldmedali võitis Aun nii 1967. kui ka 1968. aasta Nõukogude Liidu meistrivõistlustelt. 1968. aasta México olümpiamängudel ta katkestas. Selle aasta parima tulemuse saavutas ta Leninakanis 18. augustil 1968: 7898 punkti (10,5 – 7.07 – 14.98 – 1.83 – 49,4 – 15,2 – 47.52 – 4.30 – 68.40 – 4:38,6).
 Sportlaskarjääri jooksul osales ta 49 kümnevõistlusel, millest lõpetas 43.
 Kokku võistles ta 11 korda Nõukogude Liidu koondises (1964–1970) ja 16 korda Eesti NSV koondises (1959–1971).
 Viievõistlus
 Viievõistluses püstitas ta 18. juulil 1968 Tartus maailmarekordi 4079 punktiga (uue punktitabeli järgi 4273 punkti, mis on siiani kehtiv Euroopa rekord), alade tulemused: 7.33 – 72.26 – 21,9 – 50.06 – 4.34,5).
 Tunnustus
 1960 – NSV Liidu meistersportlane
 1964 – Kalevi auliige
 1967 – suurmeister
 Isiklikku
 Rein Auna peres oli neli venda ja õde.
 Tema esimene abikaasa Ebe-Kai Aun on spordipedagoog, nende poeg Martin Aun on olnud elukutseline jalgrattur.
 Viited
 Kirjandus
 Erlend Teemägi. "Spordimehe saatus". Tallinn 1973, lk 7–51
 "Spordi kuulsuseks 2" (koostanud Paavo Kivine). Tallinn 1979, lk 49–83
 "Eesti kergejõustiku kolmveerandsada" (koostanud Ülo Tuulik). Tallinn 1984, lk 99–103
 Erlend Teemägi. "Eesti kümnevõistlus läbi aegade". Tallinn 2003, lk 49–54, 154–159, 178–179
 Jaan Jürine. "Auna-Kutt: katse piiluda medalimehe pildi taha". Eesti Päevaleht, 26. november 2007
 "Eesti kergejõustiku kullakamber" (koostanud Deivil Tserp). Tallinn 2010, lk 118–125
 Valeri Maksimov. "Rein Aun. Kuuekümnendate kuningas". Tallinn 2015
 Välislingid
 [Haud Tallinna Liiva kalmistul]
 Eesti kergejõustiklased
 Eesti kümnevõistlejad
 Nõukogude Liidu kergejõustiklased
 Nõukogude Liidu kümnevõistlejad
 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
 Korporatsioon Vironia liikmed
 Liiva kalmistule maetud
 Sündinud 1940
 Surnud 1995


type: contracts

text:
 21.2.2008
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 47/38
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 n. 116/2007
 del 28 settembre 2007
 che modifica l'allegato XIII (Trasporti) dell'accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, modificato dal protocollo che adegua tale accordo, in seguito denominato «l'accordo», in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 L'allegato XIII dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 91/2007 del 6 luglio 2007 (1).
 (2)
 Occorre integrare nell'accordo la decisione 2007/230/CE della Commissione, del 12 aprile 2007, relativa ad un modulo in materia sociale nel settore dei trasporti su strada (2),
 DECIDE:
 Articolo 1
 Dopo il punto 21a (direttiva 2006/22/CE del Parlamento europeo e del Consiglio) dell’allegato XIII dell’accordo è aggiunto il punto seguente:
 «21aa.
 32007 D 0230: decisione della Commissione, del 12 aprile 2007, relativa ad un modulo in materia sociale nel settore dei trasporti su strada (GU L 99 del 14.4.2007, pag. 14).»
 Articolo 2
 I testi della decisione 2007/230/CE nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 29 settembre 2007, a condizione che tutte le notificazioni previste dall'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo (3) siano pervenute al Comitato misto SEE.
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 28 settembre 2007.
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) GU L 328 del 13.12.2007, pag. 40.
 (2) GU L 99 del 14.4.2007, pag. 14.
 (3) Non è stata comunicata l’esistenza di obblighi costituzionali.


text:
 30.1.2017
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 30/4
 Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.11.2016 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
 (Asia C-461/14) (1)
 ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2009/147/EY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Erityisten suojelutoimien alueet - Direktiivi 85/337/ETY - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien suojelu))
 (2017/C 030/04)
 Oikeudenkäyntikieli: espanja
 Asianosaiset
 Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena ja G. Wilms)
 Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Gavela Llopis)
 Tuomiolauselma
 1)
 Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut päivämäärää 29.7.2008 edeltävänä aikana luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan ja kyseisen päivämäärän jälkeisenä aikana luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut Campiñas de Sevillan erityisellä suojelualueella tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten kyseinen alue on osoitettu.
 2)
 Kanne hylätään muilta osin.
 3)
 Euroopan komissio ja Espanjan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
 (1) EUVL C 462, 22.12.2014.


text:
Suurima keskmise meetod on üks võimalus jaotada kohti võrdeliselt esindusorganis parteinimekirjade korral.
 Suurima keskmise meetod vajab häältearvu igal parteil, mille põhjal kohti jaotada iga partei häälte arv jagada jagajate jadast lähtuvalt ja niimoodi tekkinud koefitsientidest suuremate koefitsiendiga kandidaadid täidavad kõik esindusorgani kohad. Võrdlusarv = häälte arv parteil / jagajate jadast kohale vastav väärtus. Koefitsient arvutatakse jagades. Kõige rohkem kasutatakse jagajate väärtuste komplekti (1,2,3, jne) ehk nii-öelda d'Hondti meetodit.
 Sainte-Laguë meetod jagab häälte arvu paaritu arvuga (1,3,5,7). Sainte-Laguë jagajate jada jagab häältearvu paaritute numbritega. Sainte-Laguë-d saab modifitseerida, tüüpiline modifikatsioon on esimene jagaja 1,4 peale määrata. Mis teeb keerukas väikeparteidele kohta saada väikestes ringkondades.
 Täienduseks sellele protseduurile saab suurima keskmise meetodit arvutada ka teisiti. Näiteks leides jagaja millega läbi jagades ja üles ümardades nõnda, et tulemus on täismaja kohti; saame tulemuse mis on võrdne Sainte-Laguë protseduuriga. Ja leides sellise jagaja, mis alla ümardades annab täismaja, saame tulemuse. mis on võrdne D'Hondti protseduuriga.
 Alternatiivmeetod on suurima ülejäägi meetod, mis kasutab kohtade leidmiseks kvoote ja ülejääke. Mida arvutatakse kvoodi valemi põhjal.
 Tavaline Sainte-Laguë näitab vahesid esimeste kohtade puhul
 Modifitseeringuga, meetodid on rohkem sarnased
 Valimised