type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52011PC0752
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos Prieglobsčio ir migracijos fondo bendrosios nuostatos ir policijos bendradarbiavimo, kovos su nusikalstamumu ir jo prevencijos, taip pat krizių valdymo finansinės paramos priemonės bendrosios nuostatos /* KOM/2011/0752 galutinis - 2011/0367 (COD) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.
 PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 Pastaraisiais metais nuolat didėjo vidaus
 reikalų politikos svarba. Šios srities politika svarbi, kad Europoje
 būtų sukurta vidaus sienų neturinti erdvė, į
 kurią ES ir trečiųjų šalių piliečiai
 galėtų patekti, joje judėti, gyventi ir dirbti, o drauge
 atsinešti naujų idėjų, kapitalo, žinių ir naujovių
 arba užpildyti jos nacionalinių darbo rinkų spragas, būdami
 tikri dėl savo teisių ir saugumo. Vis didėjanti vidaus
 reikalų politikos svarba patvirtinta Stokholmo programoje. Tai taip pat
 viena iš sričių, kuriose priėmus Lisabonos sutartį
 įvyko daug svarbių pokyčių.
 2011 m. birželio 29 d. Komisija
 priėmė pasiūlymą dėl kitos 2014–2020 m.
 daugiametės finansinės programos[1]
 – strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo biudžetą. Vidaus
 reikalų politikos srityje, apimančioje saugumą, migraciją
 ir išorės sienų valdymą, Komisija pasiūlė
 supaprastinti išlaidų priemonių struktūrą sumažinant
 programų skaičių ir nustatyti dviejų fondų
 struktūrą – įsteigti Migracijos ir prieglobsčio fondą
 ir Vidaus saugumo fondą.
 Supaprastinimas kaip vienas pagrindinių
 tikslų nustatytas Komunikate dėl ES biudžeto peržiūros[2], Pažangaus reglamentavimo
 darbotvarkėje[3]
 ir minėtame Komunikate dėl kitos daugiametės finansinės
 programos. Remiantis patirtimi galima teigti, kad dėl šiuo programavimo
 laikotarpiu išlaidų programas reglamentuojančių taisyklių
 įvairovės ir suskaidymo dažnai manoma, kad jos pernelyg
 sudėtingos, jas sunku įgyvendinti ir kontroliuoti. Todėl paramos
 gavėjams, Komisijai ir valstybėms narėms tenka didelė
 administracinė našta, kuri gali turėti nenumatytą poveikį –
 atgrasyti nuo dalyvavimo programose, didinti klaidų dažnį ir vilkinti
 programų įgyvendinimą. Dėl šios priežasties išnaudojamos
 nevisiškai išnaudojamos Sąjungos programų teikiamos galimybės.
 Šis reglamentas yra vienas iš keturių
 reglamentų, kuriais pagal šiuos du fondus bendrai nustatoma Sąjungos
 vidaus reikalų srities finansavimo sistema. Šiame reglamente nustatomos
 programavimo, valdymo ir kontrolės, finansų valdymo,
 sąskaitų patvirtinimo, programų užbaigimo, atskaitomybės ir
 vertinimo taisyklės. Todėl jame nustatomi lėšų paskirstymo
 mechanizmai, o atitinkamuose specialiuosiuose reglamentuose apibrėžiami
 dviejų fondų tikslai, taikymo sritis, įgyvendinimo ištekliai ir
 priemonės. Šia horizontaliąja priemone bus užtikrintas vienodas
 požiūris į šių dviejų fondų įgyvendinimą ir
 vienodos taisyklės, susijusios su visa vidaus reikalų srityje
 teikiama Sąjungos parama, paramos gavėjams.
 Bendra keturių reglamentų
 struktūra reikalinga atsižvelgiant į įsipareigojimus pagal
 Sutartį. Nors įgyvendintini politikos tikslai nuoseklūs,
 dėl skirtingų vadinamąja kintamąja geometrija
 grindžiamų balsavimo Taryboje taisyklių, nustatytų Protokole
 Nr. 19 (dėl Šengeno acquis) ir Nr. 21 (dėl
 Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės,
 saugumo ir teisingumo erdvės), teisiškai neįmanoma parengti vieno
 išsamaus teisės akto dėl vidaus saugumo fondo pasiūlymo. Be to,
 buvo laikomasi nuomonės, kad siekiant bendrojo tikslo supaprastinti ir
 racionalizuoti svarbu nustatyti kuo panašesnius šių dviejų fondų
 (Vidaus saugumo fondo ir Prieglobsčio ir migracijos fondo) lėšų
 paskirstymo mechanizmus. Galiausiai, parengus horizontalųjį
 reglamentą, įtvirtinantį bendrąsias nuostatas, bendras
 nuostatų skaičius būtų daug mažesnis nei nuostatų
 atkartojimo kiekviename teisės akte atveju.
 Šiame reglamente nustatomi tik finansinio ir
 techninio pobūdžio įpareigojimai, o politikos tikslai, tinkami
 finansuoti veiksmai, išteklių skirstymas ir intervencijų kiekvienoje
 konkrečioje politikos srityje apimtis apibrėžiami atitinkamuose
 teisės aktuose (t. y. specialiuosiuose reglamentuose).
 Jame nustatyti mechanizmai taikytini
 pagrindiniam Sąjungos finansavimo vidaus reikalų srityje šaltiniui.
 Taigi šis reglamentas pakeistų daugybę įvairaus išsamumo ir
 sudėtingumo nuostatų, šiuo metu įtvirtintų vidaus
 reikalų srities išlaidas reglamentuojančių priemonių
 teisiniame pagrinde; šios priemonės yra keturios Solidarumo ir migracijos
 srautų bendrosios programos priemonės, Išorės sienų fondas,
 Europos pabėgėlių fondas, Europos fondas trečiųjų
 šalių piliečių integracijai, Europos grąžinimo fondas, ir
 dvi specialiosios programos, įgyvendinamos pagal Saugumo ir laisvių
 apsaugos bendrąją programą, ISEC (Nusikalstamumo prevencija ir
 kova su nusikalstamumu) ir CIPS (Terorizmo ir kitos su saugumu susijusios
 rizikos prevencija, parengtis ir padarinių valdymas).
 2.
 KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO
 VERTINIMŲ REZULTATAI
 Kadangi vertinimui, kaip priemonei paveikti
 politikos formavimą, skiriama daugiau dėmesio, šis pasiūlymas
 parengtas atsižvelgiant į vertinimo rezultatus, konsultacijas su
 suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimą.
 2010 m. pradėtas ir 2011 m.
 tęstas būsimų vidaus reikalų srities finansavimo
 priemonių rengimas. 2010 m. gruodžio mėn., rengiant priemones,
 su nepriklausomo rangovo pagalba pradėtas vertinimo ir poveikio vertinimo
 tyrimas. 2011 m. liepos mėn. tyrimas baigtas: apibendrinti
 dabartinių finansinių priemonių vertinimo rezultatai ir poveikio
 vertinime nagrinėtos problemos, tikslai bei politikos galimybės,
 įskaitant jų galimą poveikį. Remdamasi šiuo tyrimu,
 Komisija parengė poveikio vertinimo ataskaitą, dėl kurios 2011 m.
 rugsėjo 9 d. Poveikio vertinimo valdyba pateikė nuomonę.
 Poveikio vertinime nustatytos problemos,
 susijusios su dabartinių vidaus reikalų srities išlaidų
 programų apimtimi ir prioritetais, taip pat su lėšų paskirstymu
 susijusios problemos. Kalbant apie pastarąsias problemas, poveikio
 vertinime nagrinėtos pasidalijamojo ir centralizuoto valdymo galimybės,
 taip pat galimybės laiku reaguoti susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai.
 ·
 Dėl pasidalijamojo valdymo poveikio vertinime
 padaryta išvada, kad tinkamiausia galimybė būtų po politinio
 dialogo priimta daugiametė programa. Priešingai nei status quo
 atveju, kai metinės programos derinamos su daugiamete programa, taip
 būtų labai sumažinta administracinė našta. Nors pradėjus
 rengti tik daugiametes programas padidėtų lankstumas, tačiau
 nebūtų patenkintas vidaus reikalų sričiai būdingas
 poreikis reaguoti į kintančią padėtį valstybėse
 narėse ir trečiosiose šalyse. Tačiau rengiant daugiametes
 programas ir nuolat palaikant politinį dialogą toks poreikis
 būtų patenkintas ir būtų galima taikyti labiau į
 rezultatus orientuotą požiūrį.
 ·
 Dėl lėšų paskirstymo gerinimo esant
 centralizuotam valdymui status quo galimybė atmesta, nes
 dabartinėmis sąlygomis galimybių sumažinti administracinę
 naštą mažai arba nėra iš viso. Atmesta ir tik viešaisiais pirkimais
 pagrįsta galimybė, nes ją pasirinkus būtų visiškai
 panaikinta galimybė skatinti politiniais tikslais pagrįstus veiksmus,
 tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir dotacijomis teikiamą
 paramą pilietinei visuomenei. Tinkamiausia galimybė – tikslingesnis,
 mažiau išteklių reikalaujantis ir mažiau diversifikuotas centralizuotas
 valdymas, nes jį pasirinkus turėtų gerėti santykiai su
 pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis ir mažėti bendras darbo
 krūvis.
 ·
 Dėl reagavimo į susiklosčiusią
 nepaprastąją padėtį mechanizmų poveikio vertinime
 padaryta išvada, kad dabartinis mechanizmas akivaizdžiai neatitinka poreikio
 greičiau ir veiksmingiau reaguoti į krizes migracijos ir saugumo
 srityse. Prieita prie nuomonės, kad tinkamiausia galimybė
 būtų patobulintas mechanizmas, taikytinas įvairesnėms su
 migracija ir saugumu susijusioms krizėms.
 Poveikio vertinime atsižvelgiama į
 internetu vykusių viešų konsultacijų dėl vidaus
 reikalų srities finansavimo ateities rezultatus. Konsultacijos vyko nuo 2011 m.
 kovo 5 d. iki kovo 20 d. ir jose galėjo dalyvauti visos
 suinteresuotosios šalys. Iš privačių asmenų ir organizacijų
 gauta 115 atsakymų, įskaitant aštuonis pareiškimus dėl
 pozicijos. Prie konsultacijų prisidėjo respondentai iš visų
 valstybių narių ir kai kurių trečiųjų šalių.
 2011 m. balandžio mėn.
 pagrindinės suinteresuotosios šalys (valstybės narės, tarptautinės
 organizacijos, pilietinės visuomenės organizacijos ir kt.) susirinko
 į konferenciją „Naujas žvilgsnis į ES vidaus reikalų
 srities finansavimo ateitį“, kurioje pasidalijo nuomonėmis apie
 Sąjungos vidaus reikalų srities finansavimo ateitį. Per konferenciją
 taip pat pritarta padėties apžvalgos išvadoms ir viešų
 konsultacijų rezultatams.
 ES vidaus reikalų srities finansavimo
 ateities klausimas iškeltas ir su institucijomis aptartas įvairiomis
 progomis: be kita ko, per 2011 m. sausio 21 d. TVR tarybos
 neoficialius pietus, 2011 m. sausio 26 d. neoficialius pusryčius
 su Europos Parlamento politikos koordinatoriais, 2011 m. kovo 10 d.
 Komisijos narės C. Malmström klausymą Parlamento Politinių
 išbandymų komitete ir 2011 m. kovo 17 d. Vidaus reikalų GD
 generaliniam direktoriui keičiantis nuomonėmis Parlamento
 Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitete.
 Konkrečių patarimų ekspertai pateikė ir per Bendrosios
 solidarumo ir migracijos srautų valdymo programos komiteto posėdyje
 vykusias diskusijas su valstybių narių ekspertais.
 Per šias konsultacijas, konferencijas ir
 diskusijas su ekspertais patvirtinta, kad pagrindinės suinteresuotosios
 šalys bendrai sutaria dėl poreikio paprastinti lėšų paskirstymo
 mechanizmus ir užtikrinti didesnį lankstumą, kad visų pirma
 būtų galima reaguoti susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai. Suinteresuotosios šalys parėmė
 pasiūlymą sumažinti finansinių priemonių skaičių
 ir taikyti dviejų fondų struktūrą, jeigu taip
 būtų faktiškai įgyvendintas supaprastinimo tikslas. Jos taip susitarė
 dėl poreikio lanksčiai reaguoti susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai, kad Sąjunga galėtų greitai ir veiksmingai
 reaguoti į migracijos ir saugumo krizes. Daugelio nuomone, pasidalijamasis
 valdymas ir perėjimas prie daugiamečio programavimo Sąjungos lygmeniu
 apibrėžiant bendrus tikslus yra tinkamas valdymo metodas, taikytinas
 visoms vidaus reikalų srities išlaidoms; vis dėlto
 nevyriausybinių organizacijų nuomone, reikėtų toliau
 taikyti ir tiesioginio valdymo būdą. Suinteresuotosios šalys taip pat
 pasisakė už vidaus reikalų srities agentūrų vaidmens
 stiprinimą, siekiant skatinti bendradarbiavimą ir didinti
 sąveiką.
 3.
 TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
 Teisė veikti įtvirtinta Europos
 Sąjungos sutarties 3 straipsnio 2 dalyje: „Sąjunga savo
 piliečiams siūlo vidaus sienų neturinčią laisvės,
 saugumo ir teisingumo erdvę, kurioje laisvas asmenų judėjimas
 užtikrinamas kartu taikant atitinkamas išorės sienų kontrolės,
 prieglobsčio suteikimo, imigracijos ir nusikalstamumo prevencijos bei
 kovos su juo priemones“.
 Vienu metu siekiant kelių
 neatsiejamų tikslų, kurių nė vienas nėra antraeilis ir
 netiesioginis kitų atžvilgiu, šis reglamentas grindžiamas svarbiausiu
 V antraštinėje dalyje nustatytu laisvės, saugumo ir teisingumo
 erdvės teisiniu pagrindu, būtent 78 straipsnio 2 dalimi, 79 straipsnio
 2 ir 4 dalimis, 82 straipsnio 1 dalimi, 84 straipsniu ir 87 straipsnio
 2 dalimi. Tai yra prieglobsčio, imigracijos, migracijos srautų
 valdymo, palankaus režimo trečiųjų šalių piliečiams,
 teisėtai gyvenantiems valstybėse narėse, kovos su neteisėta
 imigracija, be leidimo gyvenančių asmenų išsiuntimo ir
 repatriacijos, kovos su prekyba žmonėmis, teisminio bendradarbiavimo
 baudžiamosiose bylose, nusikalstamumo, įskaitant terorizmą,
 korupciją, organizuotą nusikalstamumą, prevencijos ir kovos su
 juo, taip pat policijos bendradarbiavimo srityse vykdomų Sąjungos
 veiksmų teisinis pagrindas.
 Šios nuostatos yra teisinis pagrindas,
 suderinamas su Jungtinės Karalystės, Airijos [ir Danijos] pozicija
 dėl jomis reglamentuojamų sričių, todėl dėl šio
 teksto galima balsuoti Taryboje. Kadangi kiekvienam iš jų taikoma
 įprasta teisėkūros procedūra, pasirinktu teisinio pagrindo
 deriniu visiškai atsižvelgiama į išskirtines Europos Parlamento teises.
 Taip pat atkreiptinas dėmesys į
 Sutarties 80 straipsnį, kuriame pabrėžta, kad šioms Sąjungos
 politikos sritims ir jų įgyvendinimui taikomas valstybių
 narių solidarumo ir teisingo atsakomybės pasidalijimo principas,
 įskaitant jo finansinius padarinius.
 Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą
 sprendimų priėmimo procedūrą, šio reglamento nuostatomis
 įtvirtinamos horizontaliosios Prieglobsčio ir migracijos fondo
 įgyvendinimo bendrosios nuostatos ir vieno iš Vidaus saugumo fondo
 komponentų, būtent policijos bendradarbiavimo, nusikaltimų
 prevencijos ir kovos su jais, taip pat krizių valdymo finansinės
 paramos priemonės įgyvendinimo bendrosios nuostatos.
 Vidaus reikalų politikos sritims, kurios
 patenka į Vidaus saugumo fondo taikymo sritį ir kurių teisinis
 pagrindas nesuderinamas su pirmiau nurodytomis nuostatomis, šis reglamentas turėtų
 būti taikomas remiantis specialia išlyga, nustatyta viename iš
 specialiųjų reglamentų, būtent išorės sienų ir
 vizų finansinės paramos priemonėje, grindžiama SESV 77 straipsnio
 2 dalimi, nes šiomis politikos priemonėmis plėtojamas Šengeno acquis,
 kurį įgyvendinant Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja.
 Todėl bendrai priėmus šį
 reglamentą ir specialiuosius reglamentus, šios reglamento nuostatos bus
 vienodai taikytinos visam Sąjungos skiriamam vidaus reikalų srities
 finansavimui.
 Apskritai vidaus reikalų sritis yra ta
 sritis, kurioje sutelkus Sąjungos biudžeto lėšas gaunama akivaizdžios
 papildomos naudos.
 Sąjungos
 veiksmai grindžiami Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 67 straipsnyje,
 kuriame išdėstytos priemonės laisvės, saugumo ir teisingumo
 erdvei sukurti, nustatytais tikslais. Finansinės paramos
 įgyvendinimas pagal pasidalijamojo valdymo principą bendradarbiaujant
 su valstybėmis narėmis – svarbus Sąjungos skiriamo vidaus
 reikalų srities finansavimo aspektas. Pasidalijamojo valdymo būdas
 laikomas tinkamu taikyti visose vidaus reikalų politikos srityse,
 todėl jis pradėtas taikyti ir vidaus saugumo srityje, kurioje
 anksčiau nebuvo taikomas. Centralizuotas valdymas toliau taikomas
 politikos įgyvendinimo veiklai.
 Pagal
 pasidalijamojo valdymo principą nuo metinių programų
 perėjus prie daugiamečio programavimo, prieš kurį pagal
 strateginę Sąjungos lygmens programą palaikomas politinis
 dialogas, užtikrinama, kad iš Sąjungos biudžeto finansuojami veiksmai
 atitiktų atskirų valstybių narių poreikius ir Sąjungos
 prioritetus. Šiame pasiūlyme nustatytos bendrosios programavimo,
 atskaitomybės, finansų valdymo, kontrolės ir vertinimų
 taisyklės, reikalingos, kad būtų tinkamai įgyvendinamas
 Sąjungos skiriamas vidaus reikalų srities finansavimas; vis
 dėlto, kai įmanoma, valstybės narės gali spręsti, kaip
 šias taisykles įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu. Pavyzdžiui, išlaidų
 tinkamumas finansuoti nustatomas pagal nacionalines taisykles, atsižvelgiant
 į ribotą bendrų ir paprastų principų, nustatytų
 šiame reglamente, skaičių.
 Taigi
 intervencijos vykdomos tinkamu lygmeniu ir Sąjungos veiksmais neviršijama
 to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti. Kaip pabrėžta „ES biudžeto
 peržiūroje“, „ES biudžetas turėtų būti naudojamas
 finansuojant ES viešosioms gėrybėms ir veiklai, kurios valstybės
 narės ir regionai patys finansuoti negali arba kur juo užtikrinami geresni
 rezultatai“[4].
 Išsamus
 Sąjungos veiksmų pagrindimas, susijęs su įvairiomis
 politikos sritimis, kurioms taikomas šis reglamentas, pateiktas
 specialiųjų reglamentų aiškinamuosiuose memorandumuose.
 4.
 POVEIKIS BIUDŽETUI
 Komisijos pasiūlyme dėl
 daugiametės finansinės programos pasiūlyta Prieglobsčio ir
 migracijos fondui skirti 3 869 mln. eurų, o Vidaus saugumo
 fondui – 4 648 mln. eurų (dabartinėmis kainomis).
 5.
 PAGRINDINIAI ASPEKTAI
 Šis reglamentas – tai nauja bendroji
 Sąjungos skiriamo vidaus reikalų politikos finansavimo
 įgyvendinimo sistema, todėl jame išdėstomos bendrosios
 išlaidų finansavimo taisyklės, įskaitant partnerystės,
 programavimo, atskaitomybės, stebėjimo, vertinimo, valdymo ir
 kontrolės sistemų, kurias turi nustatyti valstybės narės,
 ir sąskaitų patvirtinimo taisykles:
 –
 partnerystės, programavimo, stebėjimo ir
 vertinimo taisyklės parengtos remiantis patirtimi, susijusia su
 dabartiniais keturiais Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrosios
 programos fondais;
 –
 valdymo ir kontrolės sistemų,
 finansų valdymo, sąskaitų patvirtinimo, atskaitomybės ir
 programų užbaigimo taisyklės parengtos remiantis Komisijos
 reglamento, kuriuo nustatomos į bendrą strateginę programą
 įtrauktiems fondams taikytinos bendrosios taisyklės (toliau – bendros
 strateginės programos fondų reglamentas)[5], pasiūlymo II dalimi
 ir Komisijos reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos
 finansavimo, valdymo ir stebėsenos pasiūlymu[6], užtikrinant, kai tai naudinga,
 nuoseklumą su dabartiniams keturiems fondams taikomomis taisyklėmis.
 Reglamente siekiama nustatyti:
 (1)
 labiau į politikos įgyvendinimą ir
 rezultatus orientuoto finansavimo, įskaitant stipresnį
 strateginį programavimą, sąlygas;
 (2)
 lėšų paskirstymo mechanizmų žymaus
 supaprastinimo, palyginti su dabartine padėtimi, sąlygas;
 (3)
 lankstesnio finansų valdymo ir
 įgyvendinimo, atsižvelgiant į poreikį reaguoti į naujas ir
 nenumatytas vidaus reikalų sričiai būdingas aplinkybes,
 sąlygas;
 (4)
 patobulintos stebėjimo ir vertinimo sistemos,
 kuria užtikrinama atskaitomybė, skaidrumas ir informacija pagrįstos
 būsimos vidaus reikalų srities paramos prognozės, sąlygas.
 5.1.
 Į politikos įgyvendinimą ir
 rezultatus orientuota darbotvarkė
 Pasidalijamasis valdymas
 ·
 Kitos daugiametės finansinės programos
 pradžioje su kiekviena valstybe nare bus palaikomas atskiras išsamus dialogas
 vidaus reikalų politikos klausimais, per kurį bus siekiama nustatyti,
 kaip valstybės narės panaudos fondų lėšas, t. y. kaip
 kiekviena valstybė narė prisidės siekiant laisvės, saugumo
 ir teisingumo erdvės tikslų naudodama Sąjungos biudžeto
 lėšas. Prieš šiuos dialogus Komisija parengs Komunikatą dėl su
 dialogu susijusių bendrų lūkesčių ir jo
 struktūros. Šiame komunikate taip pat bus nurodomi Komisijos ketinimai,
 susiję su Sąjungos veiksmais ir jų įgyvendinimo programa
 (pvz., įvairius naudotinus valdymo metus).
 ·
 Atsižvelgiant į politinio dialogo rezultatus,
 programose, dėl kurių susitaria Komisija ir valstybės narė,
 bus apibūdinama pradinė padėtis ir nustatomi tikslai, kuriuos
 valstybės narės turi įvykdyti šioje politikos srityje, taip pat
 Sąjungos lėšų panaudojimo tikslai. Nacionalinėse programose
 kiekvienam tikslui pasiekti bus nustatytos užduotys ir veiksmų pavyzdžiai.
 Be to, septynerių metų finansavimo plane bus nurodyta, kaip skirti
 ištekliai turi būti paskirstyti ir išleisti, neviršijant nustatytos
 viršutinės ribos. Jeigu veiksmai turės būti vykdomi
 trečiosiose šalyse arba bus su jomis susiję, jie neturėtų
 būti tiesiogiai orientuoti į vystymąsi, o politiniu dialogu
 turėtų būti siekiama visiškai laikytis Sąjungos išorės
 veiksmų bei užsienio politikos principų ir bendrų tikslų,
 susijusių su konkrečia šalimi ar regionu.
 ·
 Bus dedamos visos pastangos, kad nacionalinės
 programos būtų priimtos 2014 m., tačiau neatmetama, kad kai
 kurios programos bus priimtos tik 2015 m. Kad nebūtų prarasti
 susiję 2014 m. numatyti įsipareigojimų asignavimai,
 Komisija iš dalies pakeis Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m.
 daugiametė finansinė programa, pasiūlymą [COM(2011) 398,
 2011 6 29], kad minėto reglamento 7 straipsnio nuostatos
 būtų taikomos Prieglobsčio ir migracijos fondo ir Vidaus saugumo
 fondo programoms, įgyvendinamoms pagal pasidalijamojo valdymo
 principą.
 ·
 Valstybės narės kasmet pateiks
 ataskaitą apie finansų valdymą ir pagal programas pasiektus
 rezultatus.
 ·
 2017 m. bus atliekama laikotarpio vidurio
 peržiūra, siekiant iš naujo peržiūrėti padėtį
 kiekvienoje valstybėje narėje. Peržiūros metu bus galima skirti
 naujų išteklių 2018–2020 m. laikotarpiui.
 Tiesioginis ir netiesioginis valdymas
 ·
 Pagal nacionalines programas siektinus tikslus
 papildys Sąjungos veiksmai, taip pat greito reagavimo mechanizmas,
 naudotinas susiklosčius nepaprastajai padėčiai. Sąjungos
 veiksmais – teikiant dotacijas ir vykdant viešuosius pirkimus – bus remiamas
 Sąjungos politikos įgyvendinimas. Šie veiksmai apims trečiosiose
 šalyse vykdomus ir su jomis susijusius veiksmus, kaip nurodyta Komunikate
 dėl daugiametės finansinės programos[7]. Tokie veiksmai
 neturėtų būti tiesiogiai orientuoti į vystymąsi ir tam
 tikrais atvejais turėtų papildyti finansinę paramą,
 teikiamą pagal ES išorės pagalbos priemones, kurios tebėra
 pagrindinis trečiųjų šalių atitinkamų
 gebėjimų stiprinimo finansavimo šaltinis. Teikiant tokią
 paramą, reikėtų siekti visiško suderinamumo su ES išorės
 veiksmų ir užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi ar regionu,
 principais ir bendraisiais tikslais. Papildomumas bus užtikrinamas veiksmus
 labiau koordinuojant su Europos išorės veiksmų tarnyba ir atitinkamomis
 Komisijos tarnybomis.
 ·
 Vidaus reikalų srityje veikiančios
 Sąjungos agentūros (Europos policijos koledžas (CEPOL), Europolas,
 Europos prieglobsčio paramos biuras (EPPB), Europos operatyvaus
 bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių
 išorės sienų valdymo agentūra (FRONTEX) ir
 IT agentūra) taip pat gali vykdyti Sąjungos veiksmus ir teikti
 pagalbą susiklosčius nepaprastajai padėčiai, jeigu tai
 reikalinga dėl Sąjungos interesų, o veiksmai yra ad hoc
 pobūdžio ir jų įvykdymo sėkmingumas priklauso nuo
 atitinkamos agentūros operatyvinės ir techninės kompetencijos.
 Šie veiksmai bus įgyvendinami, atsižvelgiant į agentūrų
 kompetencijos sritį, taip pat į jų teisinį pagrindą
 bei darbo programas ir nedarant poveikio numatomam bendram darbuotojų
 skaičiaus mažinimui.
 ·
 Komisijos iniciatyva techninė pagalba bus
 naudojama valstybėms narėms ir paramos gavėjams remti, siekiant
 skatinti bendrą mokymąsi, gerinti komunikaciją (įskaitant,
 kai tinkama, institucinį informavimą) ir vertinimą. Šiais
 asignavimais Sąjungoje ir trečiosiose šalyse taip pat bus remiamos
 tinkamos kontrolės priemonės, susijusios su finansuojamais veiksmais,
 taip pat IT sistema, naudojama valstybių narių ir Komisijos
 komunikavimui vykdant pasidalijamąjį valdymą.
 5.2.
 Lėšų paskirstymo mechanizmų
 supaprastinimas
 Pasidalijamasis valdymas
 ·
 Kiekviena valstybė narė kiekvienam fondui
 turės parengti atskirą nacionalinę programą,
 apimančią įvairias politikos sritis, pagal kurią iš
 Sąjungos biudžeto būtų skiriamos lėšos atitinkamai, kalbant
 apie Prieglobsčio ir migracijos fondą, integruotos migracijos
 politikai, įskaitant integraciją, prieglobstį ir
 grąžinimą, ir, kalbant apie Vidaus saugumo fondą, išsamiai
 vidaus saugumo strategijai, įskaitant policijos bendradarbiavimą,
 sienų apsaugą, kovą su sunkiais tarpvalstybiniais nusikaltimais,
 dokumentų klastojimą ir kt.
 ·
 Palyginti su dabartine keturių fondų,
 kurių veikla vykdoma ir pagal daugiametę strategiją, ir pagal
 metines programas, sistema, naująja sistema užtikrinamos daug
 paprastesnės administracinės procedūros ir daug mažesnė administracinė
 našta. Didžiausias galimas Prieglobsčio ir migracijos fondo programų
 skaičius (išskyrus Daniją, jeigu Jungtinė Karalystė ir
 Airija nuspręstų dalyvauti) būtų 26, o Vidaus saugumo fondo
 (visos valstybės narės) – 27. Be to, asocijuotosios Šengeno
 valstybės taip pat dalyvaus Vidaus saugumo fondo veikloje, susijusioje su
 išorės sienų ir vizų bei policijos bendradarbiavimo aspektais.
 ·
 Tikimasi, kad nacionalinių programų
 peržiūrų skaičius nebus didelis: programose daugiausia
 dėmesio bus skiriama tikslams ir užduotims, jose nebus siekiama išsamiai
 nustatyti veiksmus. Jei tik įmanoma, išskyrus naujų nenumatytų
 aplinkybių atveju, kiekvienai valstybei narei ir kiekvienam fondui
 reikėtų parengti po vieną sprendimą dėl
 daugiametės programos patvirtinimo ir, prireikus, po vieną
 sprendimą dėl programos peržiūros laikotarpio vidurio
 peržiūros metu.
 ·
 Kaip ir pagal BSP fondus, stebėjimo komitetas
 turėtų užtikrinti partnerystės principo laikymąsi.
 ·
 Kiekviena valstybė narė kiekvienam fondui
 sukurs po vieną bendrą valdymo ir kontrolės sistemą, taip
 pat numatoma galimybė turėti vieną abiem fondams taikytiną
 sistemą. Atsižvelgdamos į nacionalinių institucijų
 ypatybes, valstybės narės gali sukurti įgaliotas institucijas,
 kurias atsakingos institucijos gali įgalioti atlikti konkrečias
 (programavimo ir įgyvendinimo) užduotis.
 ·
 Išlaidų tinkamumas finansuoti nustatomas pagal
 nacionalines taisykles, atsižvelgiant į ribotą bendrų ir
 paprastų principų skaičių. Tai turėtų padėti
 žymiai supaprastinti projekto valdymą paramos gavėjų lygmeniu.
 Supaprastinus išlaidų atlyginimo galimybes, pavyzdžiui, taikant fiksuoto
 dydžio sumas ir vienkartines išmokas, valstybės narės galės
 į veiklos rezultatus orientuotą valdymą užtikrinti paramos
 gavėjų lygmeniu.
 Tiesioginis ir netiesioginis valdymas
 ·
 Susiklosčius nepaprastajai padėčiai
 finansinė parama bus teikiama, kaip apibrėžta atitinkamomis
 specialiųjų reglamentų nuostatomis. Mechanizmą taikyti
 pradės Komisija, be kita ko, atsižvelgusi į valstybių narių
 iniciatyvą, 71 straipsnio komitetas (COSI), kuriam atstovaus
 Sąjungai pirmininkaujanti valstybė narė, arba kitos
 suinteresuotosios šalys, pavyzdžiui, tarptautinės organizacijos
 (Jungtinių Tautų vyriausiasis pabėgėlių reikalų
 komisaras, Tarptautinė migracijos organizacija ir kt.), taip pat vidaus reikalų
 srityje veikiančios Sąjungos agentūros.
 ·
 Kad būtų išvengta susiskaidymo, bus
 naudojamos visos turimos priemonės – ištekliai bus sutelkti ribotam
 skaičiui Sąjungos tikslų ir bus pasitelkta pagrindinių
 suinteresuotųjų šalių kompetencija, kai tinkama, partnerystės
 susitarimų ir bendrųjų susitarimų pagrindu.
 ·
 Kalbant apie IT sistemoms (pagal pažangaus
 sienų valdymo teisės aktų rinkinį) skiriamą
 finansinę paramą, dabartinius metinius finansinius sprendimus, pagal
 kuriuos Komisija gali kurti pagrindines sistemų dalis, pakeis
 daugiametė programa.
 5.3.
 Lankstumas
 Pasidalijamasis valdymas
 ·
 Laikotarpio vidurio peržiūros rezultatai
 priklausys nuo padėties valstybėse narėse. Valstybės
 narės, kuriose gali kilti papildoma rizika arba kurios gauna
 papildomų išteklių konkretiems Sąjungos prioritetams
 įgyvendinti, bus raginamos peržiūrėti savo finansiniame plane
 nustatytas sumas ir, kai tinkama, į savo programas įtraukti
 papildomų elementų.
 ·
 Finansinis lankstumas – neatskiriama šiuo metu
 galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės
 drausmės ir Komisijos reglamento dėl 2014–2020 m.
 daugiametės finansinės programos pasiūlymo dalis. Jis taip pat
 nurodytas pasiūlyme dėl Finansinio reglamento ir jo įgyvendinimo
 taisyklių peržiūros. Todėl jis bus įgyvendinamas taikant
 įvairius šiuose pasiūlymuose nurodytus mechanizmus, atsižvelgiant
 į tai, kad svarbiausi jų įgyvendinimo etapai yra daugiametė
 finansinė programa ir kasmet atliekamas jos atnaujinimas, metinis biudžeto
 paskirstymas ir metinis biudžeto vykdymas.
 ·
 Specialiuosiuose reglamentuose nustatytos sumos,
 kurios bus skirtos nacionalinėms programoms, Sąjungos veiksmams ir
 kitai veiklai. Vis dėlto šio reglamento ir specialiųjų
 reglamentų rinkinyje numatyta, kad Komisija gali deleguotaisiais aktais
 pakeisti tam tikras sumas, kad užtikrintų optimalų Sąjungos
 biudžeto naudojimą.
 Tiesioginis ir netiesioginis valdymas
 ·
 Metiniai asignavimai Sąjungos veiksmams,
 paramai susiklosčius nepaprastajai padėčiai ir, atsižvelgiant
 į viršutinę metinių išlaidų ribą, Komisijos iniciatyva
 teikiamai techninei pagalbai laikomi viena bendra suma, taip sudarant
 sąlygas kuo lanksčiau spręsti, kam skirtingais finansiniais
 metais, atsižvelgiant į konkrečius poreikius, bus skiriami
 asignavimai.
 ·
 Sąjungos veiksmai apibrėžiami labai
 plačiai, kad Komisijai galėtų taikyti visas būtinas
 priemones teisėkūros ir politikos koordinavimo užduotims atlikti.
 –
 Šiomis priemonėmis daugiausia dėmesio
 skiriama tarpvalstybiniams aspektams (bendradarbiavimui, lyginamajai analizei,
 tinklams), dėl kurių visose valstybėse narėse reikia
 vykdyti suderintus veiksmus, taip pat aktyviai remti valstybių narių
 ir kitų dalyvių bendrus bei abipusiško stiprinimo veiksmus, kuriais
 užtikrinamas glaudesnis Sąjungos bendradarbiavimas ir skatinamas bendras
 mokymasis bei inovacijos.
 –
 Jomis taip pat leidžiami veiksmai, kurie nėra
 tarpvalstybinio pobūdžio, bet visai Sąjungai labai svarbūs, nes
 jais plėtojama šių sričių politika.
 –
 Jos gali apimti trečiosiose šalyse vykdomus
 arba su jomis susijusius veiksmus.
 –
 Specialiuosiuose reglamentuose numatytas
 įgyvendinimas, susijęs su visomis politikos sritimis ir tikslais,
 kurie remiami pagal šiuos fondus, ir net su politika susijusių fondų
 veiklos aspektų finansavimas. Pagal Vidaus saugumo fondą numatyto
 sienų ir vizų aspekto atveju tai galėtų apimti Šengeno
 vertinimo ir stebėjimo mechanizmo įgyvendinimą.
 ·
 Specialiuosiuose reglamentuose taip pat
 numatyta parama pilietinės visuomenės ugdymui ir tarpvalstybinių
 tinklų kūrimui (visų pirma pagal Prieglobsčio ir migracijos
 fondą), taip pat mokslinių tyrimų rezultatų bandymui ir
 tvirtinimui, pavyzdžiui, taikomiesiems mokslinių tyrimų projektams,
 siekiant nuo programos „Horizontas 2020“ pereiti prie operatyvinio
 naudojimo (visų pirma pagal Vidaus saugumo fondą).
 5.4.
 Nuosekli ir veiksminga atskaitomybės,
 stebėjimo ir vertinimo sistema
 Pasidalijamasis valdymas
 ·
 Valstybės narės kasmet teiks
 daugiametės programos įgyvendinimo ataskaitą, kuri yra
 neatskiriama sąskaitų patvirtinimo dalis. 2017 m. jų bus
 paprašyta prisidėti prie laikotarpio vidurio peržiūros ir pateikti
 papildomos informacijos apie pažangą, padarytą siekiant tikslų.
 Panašus procesas vyks ir 2019 m., kad prireikus būtų galima
 atlikti finansines pataisas paskutiniesiems finansiniams metams (2020 m.).
 ·
 Fondams, iš kurių remiamas vertinimu
 grindžiamos kultūros puoselėjimas vidaus reikalų srityje, bus
 taikoma bendra vertinimo bei stebėjimo sistema ir platūs politiniai
 rodikliai, pabrėžiantys į rezultatus orientuotą fondų
 metodą ir esminį vaidmenį, kurį jie galėtų
 atlikti derinant politikos priemones siekiant laisvės, saugumo ir
 teisingumo erdvės sukūrimo tikslo. Šie rodikliai susiję su
 galimu fondų poveikiu: bendros sienų saugumo, policijos
 bendradarbiavimo ir krizių valdymo kultūros puoselėjimas;
 veiksmingas migracijos į Sąjungą srautų valdymas; teisingas
 ir vienodas požiūris į trečiųjų šalių
 piliečius; valstybių narių tarpusavio solidarumas ir
 bendradarbiavimas sprendžiant migracijos bei vidaus saugumo klausimus, bendras
 ES požiūris į migraciją ir saugumą trečiųjų
 šalių atžvilgiu.
 ·
 Siekdama užtikrinti tinkamą vertinimo
 principų taikymą ir turėdama omenyje praktinę
 dabartinių Sąjungos vidaus reikalų lėšų naudojimo
 vertinimo patirtį valstybėse narėse, Komisija kartu su
 valstybėmis narėmis kurs bendrą vertinimo ir stebėjimo
 sistemą: pvz., parengs šablonus ir bendrus rezultatų rodiklius.
 ·
 Visos priemonės bus nustatytos programavimo
 laikotarpio pradžioje – taip valstybėms narėms bus sudarytos
 sąlygos sukurti savas atskaitomybės ir vertinimo sistemas
 vadovaujantis sutartais principais ir reikalavimais.
 ·
 Siekiant sumažinti administracinę naštą
 ir užtikrinti atskaitomybės bei vertinimo sąveiką, vertinimo
 ataskaitoms reikalinga informacija bus grindžiama metinėse
 nacionalinių programų vykdymo ataskaitose valstybių narių
 pateikta informacija ir ją papildys.
 ·
 Laikotarpio vidurio peržiūra turėtų
 vykti 2018 m. ir į jos rezultatus turėtų būti
 atsižvelgta kitu programavimo laikotarpiu.
 2011/0367 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo nustatomos Prieglobsčio ir
 migracijos fondo bendrosios nuostatos ir policijos bendradarbiavimo, kovos su
 nusikalstamumu ir jo prevencijos, taip pat krizių valdymo finansinės
 paramos priemonės bendrosios nuostatos
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl
 Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalį,
 79 straipsnio 2 dalį, 79 straipsnio 4 dalį, 82 straipsnio
 1 dalį, 84 straipsnį ir 87 straipsnio 2 dalį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 perdavę įstatymo galią
 turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
 socialinių reikalų komiteto nuomonę[8],
 atsižvelgdami į Regionų komiteto
 nuomonę[9],
 laikydamiesi įprastos
 teisėkūros procedūros,
 kadangi:
 (1)
 Europos Sąjungos vidaus reikalų politika
 siekiama sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę – Vidaus
 sienų neturinčią erdvę, į kurią žmonės gali
 patekti, kurioje gali nevaržomai judėti, gyventi ir dirbti, būdami
 tikri dėl savo teisių ir saugumo, be kita ko, atsižvelgiant į bendrus
 uždavinius, kaip antai, Sąjungos visapusiškos imigracijos politikos
 kūrimas, siekiant didinti Sąjungos konkurencingumą ir
 socialinę sanglaudą, ir bendros Europos prieglobsčio sistemos
 kūrimas, sunkaus ir organizuoto nusikalstamumo, elektroninių
 nusikaltimų bei terorizmo prevencija ir kova su jais;
 (2)
 Sąjungos teikiamas finansavimas šios srities
 plėtojimui remti turėtų būti akivaizdus solidarumo ir
 atsakomybės pasidalijimo, kurie būtini siekiant įveikti bendrus
 uždavinius, ženklas;
 (3)
 bendrąja programa reikėtų užtikrinti
 būtiną darnumą, supaprastinimą ir vienodą finansavimo
 įgyvendinimą visose atitinkamose politikos srityse;
 (4)
 bendrojoje programoje turėtų būti
 nustatyti paramos principai ir nurodyta valstybių narių bei Komisijos
 atsakomybė užtikrinant tų principų taikymą;
 (5)
 Sąjungos finansavimas būtų
 veiksmingesnis ir tiksliau nukreiptas, jeigu tinkamų finansuoti
 veiksmų bendrasis finansavimas būtų pagrįstas strateginiu
 daugiamečiu programavimu, kurį kiekviena valstybė narė
 rengtų tardamasi su Komisija;
 (6)
 pagal specialiuosius reglamentus remiamų
 trečiosiose šalyse vykdomų arba su jomis susijusių
 priemonių turėtų būti imamasi užtikrinant sąveiką
 ir nuoseklumą su kitais už Sąjungos ribų vykdomais veiksmais,
 kurie remiami pagal Sąjungos išorės paramos tiek geografines, tiek
 temines priemones. Visų pirma, vykdant tokius veiksmus, reikėtų
 siekti visiško suderinamumo su Sąjungos išorės veiksmų ir
 užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi ar regionu, principais ir
 bendraisiais tikslais. Jais neturėtų būti remiami tiesiogiai
 į vystymąsi orientuoti veiksmai ir jie, kai tinkama, turėtų
 papildyti pagal išorės pagalbos priemones teikiamą finansinę
 paramą. Taip pat užtikrinamas suderinamumas su Sąjungos humanitarine
 politika, pirmiausia teikiant paramą susiklosčius nepaprastajai padėčiai;
 (7)
 išorės veiksmai turėtų būti
 nuoseklūs ir suderinti, kaip nustatyta ESS 18 straipsnio 4 dalyje;
 (8)
 prieš rengdamos daugiametes programas Sąjungos
 finansavimo tikslams pasiekti, valstybės narės ir Komisija
 turėtų palaikyti politinį dialogą, per kurį
 turėtų būti parengta kiekvienos valstybės narės
 suderinta strategija;
 (9)
 turėtų būti atliekama strategijos
 laikotarpio vidurio peržiūra, kad būtų užtikrintas tinkamas
 finansavimas 2018–2020 m. laikotarpiu;
 (10)
 valstybės narės turėtų užmegzti
 ryšius su atitinkamomis institucijomis ir įstaigomis, kad parengtų,
 įgyvendintų ir visu daugiamečiu laikotarpiu stebėtų
 savo nacionalines programas. Valstybės narės turėtų
 sudaryti stebėjimo komitetus, kurie stebėtų nacionalines
 programas ir padėtų peržiūrėti įgyvendinimą ir
 pažangą, padarytus siekiant tikslų;
 (11)
 išlaidų tinkamumas finansuoti
 nacionalinėse programose turėtų būti nustatomas pagal
 nacionalinės teisės aktus, laikantis bendrųjų
 principų. Turėtų būti nustatyta laikotarpio, kuriuo
 leidžiamos tinkamos finansuoti išlaidos, pradžia ir pabaiga, siekiant
 užtikrinti vienodų ir teisingų taisyklių taikymą
 nacionalinėms programoms;
 (12)
 dėl techninės pagalbos valstybėms
 narėms turėtų būti sudarytos sąlygos remti savo
 nacionalines programas ir padėti paramos gavėjams vykdyti
 įsipareigojimus ir laikytis Sąjungos teisės;
 (13)
 siekiant užtikrinti tinkamą sistemą,
 kuria remiantis būtų galima skubiai suteikti paramą
 susiklosčius nepaprastajai padėčiai, šiuo reglamentu
 turėtų būti leidžiama remti veiksmus, su kuriais susijusios
 išlaidos buvo patirtos iki pateikiant prašymą suteikti pagalbą, kaip
 nustatyta Finansinio reglamento[10]
 nuostata, pagal kurią toks lankstumas galimas tinkamai pagrįstais
 išimtiniais atvejais;
 (14)
 Europos Sąjungos finansiniai interesai per
 visą išlaidų ciklą turėtų būti apsaugoti
 proporcingomis priemonėmis, įskaitant pažeidimų prevenciją,
 nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai
 išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų
 susigrąžinimą ir prireikus sankcijas;
 (15)
 valstybės narės turėtų
 patvirtinti tinkamas priemones, kuriomis užtikrinamas tinkamas valdymo ir
 kontrolės sistemos veikimas ir kokybiškas įgyvendinimas. Todėl
 būtina nustatyti bendruosius principus, kuriuos šios sistemos
 turėtų atitikti, ir būtinas funkcijas, kurias jos
 turėtų atlikti;
 (16)
 kad būtų užtikrintas veiksmingas ir
 teisingas valstybių narių nacionalinių programų
 įgyvendinimas, reikėtų nustatyti valstybių narių
 įsipareigojimus, susijusius su valdymo ir kontrolės sistemomis,
 Sąjungos teisės ir kitų pažeidimų prevencija, nustatymu ir
 ištaisymu;
 (17)
 pagal subsidiarumo ir proporcingumo principus už
 nacionalinių programų įgyvendinimą ir kontrolę
 pirmiausia turėtų būti atsakingos valstybės narės,
 naudodamosi savo valdymo ir kontrolės sistemomis;
 (18)
 tik valstybių narių akredituotos
 atsakingos institucijos gali pagrįstai užtikrinti, kad prieš paramos
 gavėjams suteikiant paramą iš Sąjungos biudžeto būtų
 atlikti būtini patikrinimai. Todėl reikėtų aiškiai
 nustatyti, kad tik akredituotų atsakingų institucijų patirtos
 išlaidos gali būti kompensuojamos iš Sąjungos biudžeto;
 (19)
 reikėtų nustatyti Komisijos
 įgaliojimus ir atsakomybę tikrinti, ar valdymo ir kontrolės
 sistemos veikia veiksmingai, ir reikalauti, kad valstybė narė
 imtųsi veiksmų;
 (20)
 Sąjungos biudžeto įsipareigojimai
 turėtų būti vykdomi kiekvienais metais. Siekiant užtikrinti
 veiksmingą programų valdymą, būtina nustatyti bendras
 metinio likučio ir galutinio likučio mokėjimo taisykles;
 (21)
 programų pradžioje suteikiant išankstinį
 finansavimą užtikrinama, kad valstybės narės turėtų
 išteklių teikti paramą paramos gavėjams programai
 įgyvendinti nuo pat jos patvirtinimo. Todėl
 reikėtų nustatyti pradinio išankstinio finansavimo sumų
 nuostatas. Pradinis išankstinis finansavimas
 turėtų būti visiškai patvirtinamas programos užbaigimo metu;
 (22)
 per trimetę Finansinio reglamento
 peržiūrą[11]
 nustatyti su pasidalijamojo valdymo principais susiję pokyčiai,
 į kuriuos reikia atsižvelgti;
 (23)
 siekiant didinti atskaitomybę už bendrai iš
 Sąjungos biudžeto kiekvienais finansiniais metais finansuojamas išlaidas,
 turėtų būti nustatyta tinkama metinio sąskaitų
 patvirtinimo tvarka. Pagal šią tvarką atsakinga institucija
 turėtų Komisijai pateikti nacionalinės programos valdymo
 patikinimo pareiškimą ir prie jo pridėti patvirtintas metines
 finansines ataskaitas, apibendrinamąją ataskaitą ir
 nepriklausomo auditoriaus nuomonę ir kontrolės ataskaitą;
 (24)
 kad būtų remiamas patikinimas, kuriuo
 visoje Sąjungoje grindžiamas metinis sąskaitų patvirtinimas,
 reikėtų nustatyti valstybių narių vykdomos kontrolės
 pobūdžio ir lygio bendrąsias nuostatas;
 (25)
 kad užtikrintų patikimą Sąjungos
 išteklių finansinį valdymą, Komisijai gali prireikti atlikti
 finansines pataisas. Siekiant valstybėms narėms užtikrinti
 teisinį tikrumą, svarbu nustatyti aplinkybes, kuriomis, pažeidus
 taikomas Sąjungos arba nacionalinės teisės normas, Komisija gali
 atlikti finansines pataisas. Taip pat siekiant užtikrinti, kad finansinės
 pataisos, kurias Komisija gali atlikti valstybėms narėms,
 būtų susijusios su Sąjungos finansinių interesų
 apsauga, jos turėtų būti atliekamos tik tais atvejais, kai
 Sąjungos arba nacionalinės teisės normų pažeidimas
 tiesiogiai arba netiesiogiai susijęs su veiksmų ir atitinkamų
 išlaidų tinkamumu finansuoti, teisėtumu, valdymu arba kontrole.
 Proporcingumui užtikrinti svarbu, kad Komisija, nustatydama finansinės
 pataisos sumą, atsižvelgtų į pažeidimo pobūdį ir
 sunkumą. Todėl tinkama nustatyti Komisijos finansinių
 pataisų atlikimo kriterijus ir procedūrą, pagal kurią
 galima priimti sprendimą dėl finansinės pataisos;
 (26)
 siekdama nustatyti finansinį atsakingų
 institucijų ir Sąjungos biudžeto ryšį, Sąjunga
 turėtų kasmet tvirtinti šių institucijų sąskaitas.
 Į sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo turėtų
 būti įtrauktos nuostatos dėl sąskaitų išsamumo,
 tikslumo ir teisingumo, bet ne dėl išlaidų atitikties Sąjungos
 teisės aktams;
 (27)
 Komisija, kuri pagal Europos Sąjungos
 sutarties 17 straipsnį atsakinga už tinkamą Sąjungos teisės
 aktų taikymą, turėtų spręsti, ar valstybių
 narių patirtos išlaidos atitinka Sąjungos teisės aktus.
 Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė
 pagrįsti savo sprendimus atlikti mokėjimus. Siekiant valstybėms
 narėms suteikti teisines ir finansines garantijas dėl praeityje
 patirtų išlaidų, turėtų būti nustatytas ilgiausias
 laikotarpis, per kurį Komisija turi priimti sprendimą dėl
 finansinių pasekmių, atsirandančių dėl teisės aktų
 nesilaikymo;
 (28)
 siekiant stiprinti finansinę drausmę, tinkama
 nustatyti tvarką, kuria būtų panaikinama bet kokia biudžetinio
 įsipareigojimo pagal nacionalinę programą dalis, visų
 pirma, jei konkretus įsipareigojimas dėl sumos gali būti
 nepanaikintas, ypač kai įgyvendinimas vėluoja dėl teismo
 proceso ar administracinio skundo, turinčio stabdomąjį
 poveikį, arba dėl force majeure priežasčių;
 (29)
 kad būtų užtikrintas tinkamas
 bendrųjų įsipareigojimų panaikinimo taisyklių
 taikymas, nustatytose taisyklėse turėtų būti išsamiai
 nustatyta įsipareigojimų panaikinimo terminų ir atitinkamų
 sumų apskaičiavimo tvarka;
 (30)
 svarbu, kad plačioji visuomenė
 būtų informuojama apie rezultatus, pasiektus dėl Sąjungos
 teikiamo finansavimo. Piliečiai turi teisę žinoti, kaip leidžiami
 Sąjungos finansiniai ištekliai. Atsakomybė už tai, kad atitinkama
 informacija būtų skelbiama visuomenei, turėtų tekti ir
 atsakingoms institucijoms, ir paramos gavėjams. Siekiant veiksmingiau
 komunikuoti su plačiąja visuomene ir stiprinti komunikacijos
 veiksmų, kurių imamasi Komisijos iniciatyva, sąveiką, iš
 Sąjungos biudžeto komunikacijoms veiksmams skirtos lėšos taip pat
 naudojamos instituciniam informavimui apie Europos Sąjungos politikos
 prioritetus, jeigu jie susiję su Sąjungos finansavimo bendraisiais
 tikslais, finansuoti;
 (31)
 siekiant užtikrinti plačią informacijos
 apie Sąjungos finansavimą sklaidą ir galimiems paramos
 gavėjams suteikti informacijos apie finansavimo galimybes, šio reglamento
 pagrindu turėtų būti nustatytos išsamios taisyklės,
 susijusios su informacijos ir komunikacijos priemonėmis, taip pat tam
 tikros techninės tokių priemonių savybės, o kiekviena
 valstybė narė turėtų sukurti interneto svetainę ar
 portalą, kuriuose būtų pateikta reikalinga informacija;
 (32)
 remiamų veiksmų veiksmingumas ir poveikis
 taip pat priklauso nuo jų vertinimo ir rezultatų sklaidos.
 Reikėtų reglamentuoti valstybių narių ir Komisijos
 atsakomybę šioje srityje ir vertinimo patikimumo bei susijusios
 informacijos kokybės užtikrinimo tvarką;
 (33)
 siekiant iš dalies pakeisti šio reglamento
 nuostatas dėl bendrų išlaidų tinkamumo finansuoti principų,
 pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį
 Komisijai turėtų būti perduoti įgaliojimai priimti
 teisės aktus. Labai svarbu, kad atlikdama parengiamąjį
 darbą, Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat su ekspertais.
 Komisija, rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus, turėtų
 užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir
 tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
 (34)
 kad būtų užtikrintas vienodos šio
 reglamento įgyvendinimo sąlygos, įgyvendinimo įgaliojimai
 turėtų būti suteikti Komisijai. Tais įgaliojimais
 turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d.
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo
 nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
 įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės
 ir bendrieji principai[12];
 (35)
 įgyvendinimo aktams, kuriais nustatomi bendri
 valstybių narių įsipareigojimai, visų pirma teikti
 informaciją Komisijai, turėtų būti taikoma nagrinėjimo
 procedūra, o priimant įgyvendinimo aktus, susijusius su informacijos
 teikimo Komisijai pavyzdinėmis formomis, dėl jų visiškai
 techninio pobūdžio turėtų būti taikoma patariamoji
 procedūra;
 (36)
 kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti
 bendrąsias nuostatas, valstybės narės negali deramai pasiekti ir
 kadangi dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti
 Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje
 nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal
 tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu
 neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti. Pagal Protokolo
 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie
 Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius
 ir nepažeidžiant minėto protokolo 4 straipsnio, šios valstybės
 narės nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra joms
 privalomas ar taikomas. [ARBA] [Pagal Protokolo dėl Jungtinės
 Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės pozicijos, pridėto prie
 Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 3
 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija pranešė apie savo
 norą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą];
 (37)
 pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos,
 pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos
 Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį
 reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 REGLAMENTĄ:
 I SKYRIUS
 BENDROSIOS NUOSTATOS
 1 straipsnis
 Tikslas ir taikymo sritis
 Šiame reglamente nustatomos bendrosios
 specialiųjų reglamentų įgyvendinimo taisyklės,
 susijusios su:
 (a)
 išlaidų finansavimu;
 (b)
 partneryste, programavimu, atskaitomybe,
 stebėjimu ir vertinimu;
 (c)
 valdymo ir kontrolės sistemomis, kurias turi
 nustatyti valstybės narės;
 (d)
 sąskaitų tvirtinimu.
 2 straipsnis
 Apibrėžtys
 Šiame reglamente vartojamų terminų
 apibrėžtys:
 (a)
 specialieji reglamentai –
 –
 Reglamentas ../2012/ES [kuriuo 2014–2020 m.
 laikotarpiu įsteigiamas Prieglobsčio ir migracijos fondas ];
 –
 Reglamentas .../2012/ES [kuriuo kaip Vidaus saugumo
 fondo dalis nustatoma policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos
 bei kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonė];
 ir
 –
 visi kiti reglamentai, kuriuose nustatyta, kad
 taikomos šio reglamento nuostatos;
 (b)
 programavimas – kelių etapų veiklos
 organizavimo, sprendimų priėmimo ir finansavimo procesas, kuriuo
 siekiama, kad Sąjunga ir valstybės narės imtųsi bendrų
 specialiaisiais reglamentais nustatytų tikslų įgyvendinimo
 veiksmų;
 (c)
 veiksmas – pagal atitinkamą nacionalinę
 programą atsakingos institucijos ar jos atsakomybe pasirinktas projektas
 ar projektų grupė, kuriais prisidedama prie bendrų ir
 specialių specialiaisiais reglamentais nustatytų tikslų;
 (d)
 Sąjungos veiksmas – tarpvalstybinis veiksmas
 arba Sąjungai ypač svarbus veiksmas, kaip apibrėžta
 specialiuosiuose reglamentuose;
 (e)
 projektas – konkrečios praktinės
 priemonės, taikomos įgyvendinant visus Sąjungos skiriamos
 paramos gavėjo veiksmus arba dalį jų;
 (f)
 parama susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai – projektas arba projektų grupė, kurių
 paskirtis – spręsti su nepaprastąja padėtimi susijusias
 problemas, kaip apibrėžta specialiuosiuose reglamentuose;
 (g)
 paramos gavėjas – pagal projektą
 Sąjungos skiriamos paramos gavėjas: viešoji ar privačioji
 įstaiga, tarptautinės organizacijos, Raudonasis Kryžius arba
 Tarptautinė nacionalinių raudonojo kryžiaus ir Raudonojo
 pusmėnulio draugijų federacija.
 II SKYRIUS
 PAGALBOS TEIKIMO PRINCIPAI
 3 straipsnis
 Bendrieji principai
 1.
 Pagal specialiuosius reglamentus pasitelkiant
 nacionalines programas, Sąjungos veiksmus ir paramą susiklosčius
 nepaprastajai padėčiai teikiama parama, kuria, siekiant Sąjungos
 tikslų, prisidedama prie nacionalinio, regiono ir vietos lygmens
 veiksmų vykdymo.
 2.
 Komisija ir valstybės narės užtikrina,
 kad pagal specialiuosius reglamentus ir valstybių narių teikiama
 parama derėtų su Europos Sąjungos veiksmais, politika ir
 prioritetais ir papildytų kitas Europos Sąjungos priemones.
 3.
 Pagal specialiuosius reglamentus parama teikiama
 Komisijai ir valstybėms narėms glaudžiai bendradarbiaujant.
 4.
 Pagal atitinkamos atsakomybės sritis Komisija
 ir valstybės narės kartu su EIVT, kai tai susiję su
 trečiosiose šalyse vykdomais arba su jomis susijusiais veiksmais,
 užtikrina, kad veikla pagal šį reglamentą ir specialiuosius
 reglamentus būtų koordinuojama tarpusavyje ir su kitomis
 Sąjungos politikos sritimis bei priemonėmis, taip pat
 įgyvendinamomis pagal Sąjungos išorės veiksmus.
 5.
 Komisija ir valstybės narės pagal
 Finansinio reglamento [26] straipsnį taiko patikimo finansų valdymo
 principą.
 6.
 Komisija ir valstybės narės užtikrina
 pagal specialiuosius reglamentus teikiamos paramos veiksmingumą, visų
 pirma vykdydamos stebėseną, taikydamos atskaitomybės
 reikalavimus ir atlikdamos vertinimą.
 7.
 Vykdydamos atitinkamas su šiuo reglamentu ir
 specialiaisiais reglamentais susijusias funkcijas, Komisija ir valstybės
 narės siekia mažinti paramos gavėjams tenkančią
 administracinę naštą.
 4 straipsnis
 Atitiktis
 Sąjungos ir nacionalinei teisei
 Pagal specialiuosius reglamentus finansuojami
 veiksmai atitinka taikytiną Sąjungos ir nacionalinę teisę.
 5 straipsnis
 Europos
 Sąjungos finansinių interesų apsauga
 1.
 Komisija tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad
 vykdant pagal specialiuosius reglamentus finansuojamus veiksmus Europos
 Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines
 kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veika priemones,
 atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų,
 susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant
 veiksmingas, proporcingas ir atgrasomąsias sankcijas.
 2.
 Valstybės narės užkerta kelią
 pažeidimams, juos nustato ir pašalina ir susigrąžina neteisėtai
 sumokėtas sumas bei visus delspinigius. Apie šiuos pažeidimus jos praneša
 Komisijai ir nuolat informuoja Komisiją apie administracinių ir
 teisinių procesų eigą.
 3.
 Kai paramos gavėjui neteisėtai
 sumokėtų sumų susigrąžinti neįmanoma dėl
 valstybės narės kaltės arba aplaidumo, valstybė narė
 yra atsakinga už atitinkamų sumų grąžinimą į
 bendrąjį Sąjungos biudžetą.
 4.
 Valstybės narės užtikrina veiksmingą
 atgrasomąją sukčiavimo prevenciją, ypač didelės
 rizikos srityse, atsižvelgdamos į priemonių naudą ir
 proporcingumą.
 5.
 Taikant 54 straipsnyje nurodytą
 procedūrą Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 4 dalyje nurodytų
 valstybių narių įsipareigojimų vykdymo.
 6.
 Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams
 suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų,
 rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų,
 dokumentų auditą ir auditą vietoje.
 Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF)
 gali, laikydamasi Reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 nustatytų
 procedūrų, atlikti ūkinės veiklos vykdytojų,
 tiesiogiai arba netiesiogiai susijusių su tokiu finansavimu, patikrinimus
 ir inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar vykdant dotacijos
 susitarimą, dotacijos sprendimą ar sutartį dėl
 Sąjungos lėšų skyrimo nebūta Europos Sąjungos
 finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos ar
 kitos neteisėtos veikos atvejų.
 Nepažeidžiant pirmos ir antros pastraipų
 nuostatų, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis bei
 tarptautinėmis organizacijomis ir dotacijų susitarimuose,
 dotacijų sprendimuose ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį
 reglamentą ir specialiuosius reglamentus, Komisijai, Audito Rūmams ir
 OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą,
 patikrinimus ir inspektavimą vietoje.
 6 straipsnis
 Programavimas
 Specialiųjų reglamentų tikslai
 įgyvendinami daugiamečio programavimo 2014–2020 m. laikotarpiu,
 numatant pagal 15 straipsnį atlikti laikotarpio vidurio
 peržiūrą.
 III SKYRIUS
 SĄJUNGOS VEIKSMŲ, PARAMOS
 SUSIKLOSČIUS NEPAPRASTAJAI PADĖČIAI IR TECHNINĖS PAGALBOS FINANSAVIMO
 SISTEMA
 7 straipsnis
 Lėšų paskirstymo sistema
 1.
 Komisija bendrą sumą Sąjungos
 veiksmams, paramai susiklosčius nepaprastajai padėčiai ir
 techninei pagalbai, savo iniciatyva skiria pagal metinius Sąjungos
 biudžeto asignavimus.
 2.
 Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo
 nustato Sąjungos veiksmų ir paramos susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai darbo programą. Įgyvendinimo aktas priimamas
 taikant 55 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
 procedūrą.
 3.
 Siekdama užtikrinti, kad ištekliai būtų
 skirti laiku, Komisija gali atskirai priimti paramos susiklosčius
 nepaprastajai padėčiai darbo programą.
 4.
 Komisijos iniciatyva Sąjungos veiksmus gali
 įgyvendinti ir paramą susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai ir techninę pagalbą gali teikti:
 –
 tiesiogiai – Komisija arba vykdomosios
 agentūros;
 –
 netiesiogiai – kiti nei valstybės narės
 subjektai ir asmenys, kaip apibrėžta Finansinio reglamento [57]
 straipsnyje.
 8 straipsnis
 Parama susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai
 1.
 Kaip nustatyta specialiuosiuose reglamentuose,
 reaguodama į susiklosčiusią nepaprastąją
 padėtį, Komisija gali priimti sprendimą teikti paramą
 susiklosčius nepaprastajai padėčiai.
 2.
 Neviršijant turimų išteklių ribų,
 parama susiklosčius nepaprastajai padėčiai gali siekti 100 %
 tinkamų finansuoti išlaidų.
 3.
 Ją gali sudaryti pagalba valstybėse
 narėse ir trečiosiose šalyse, teikiama atsižvelgiant į
 specialiuosiuose reglamentuose apibrėžtus tikslus ir veiksmus.
 4.
 Parama susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai gali būti skiriama išlaidoms, patirtoms prieš
 pateikiant paraišką skirti dotaciją arba prašymą suteikti
 paramą, jeigu tai būtina veiksmui įvykdyti.
 9 straipsnis
 Trečiosiose šalyse vykdomi arba
 su jomis susiję Sąjungos veiksmai ir parama susiklosčius
 nepaprastajai padėčiai
 1.
 Komisija gali priimti sprendimą finansuoti
 trečiosiose šalyse vykdomus arba su jomis susijusius Sąjungos
 veiksmus ir paramą susiklosčius nepaprastajai padėčiai,
 atsižvelgdama į specialiuosiuose reglamentuose nustatytus tikslus ir veiksmus.
 2.
 Jeigu šie veiksmai įgyvendinami tiesiogiai,
 teikti paraiškas gali šie subjektai:
 (a)
 valstybės narės;
 (b)
 trečiosios šalys;
 (c)
 trečiųjų šalių ir Sąjungos
 arba valstybių narių įsteigtos jungtinės įstaigos;
 (d)
 tarptautinės organizacijos, įskaitant
 regionines organizacijas, JT įstaigas, tarnybas ir atstovybes,
 tarptautines finansų įstaigas ir vystymosi bankus, tarptautinei
 jurisdikcijai priklausančias institucijas, jeigu jos prisideda siekiant
 atitinkamo (-ų) specialiojo (-ųjų)
 reglamento (-ų) tikslų;
 (e)
 Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus komitetas (TRKK),
 Tarptautinė nacionalinių raudonojo kryžiaus ir raudonojo
 pusmėnulio draugijų federacija;
 (f)
 nevyriausybinės organizacijos,
 įsisteigusios ir registruotos Sąjungoje ir šalyse, susijusiose su
 Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu.
 10 straipsnis
 Komisijos iniciatyva teikiama
 techninė pagalba
 1.
 Komisijos iniciatyva arba jos vardu pagal
 specialiuosius reglamentus galima remti parengiamąją, stebėjimo,
 administracinę ir techninę pagalbą, taip pat vertinimo, audito
 ir kontrolės priemones, reikalingas šiam reglamentui ir specialiesiems
 reglamentams įgyvendinti.
 2.
 Šios priemonės gali būti tokios
 (sąrašas neišsamus):
 (g)
 parama projektui rengti ir vertinti;
 (h)
 parama institucijoms ir administraciniams
 pajėgumams veiksmingai valdyti šį reglamentą ir specialiuosius
 reglamentus stiprinti;
 (i)
 priemonės, susijusios su šio reglamento ir
 specialiųjų reglamentų analize, valdymu, stebėsena,
 dalijimusi informacija bei įgyvendinimu, ir priemonės, susijusios su
 kontrolės sistemų ir techninės bei administracinės pagalbos
 įgyvendinimu;
 (j)
 vertinimai, ekspertų ataskaitos, statistiniai
 duomenys ir tyrimai, įskaitant bendrojo pobūdžio, susiję su
 specialiųjų reglamentų įgyvendinimu;
 (k)
 veiksmai, skirti informacijai skleisti, tinklams
 kurti, komunikavimo veiklai vykdyti, informuotumui didinti, bendradarbiavimui
 ir keitimuisi patirtimi, be kita ko, su trečiosiomis šalimis, skatinti.
 Siekiant veiksmingiau komunikuoti su plačiąja visuomene ir stiprinti
 komunikacijos veiksmų, kurių imamasi Komisijos iniciatyva,
 sąveiką, pagal šį reglamentą komunikacijos veiksmams
 skiriamos lėšos taip pat naudojamos koordinuotam instituciniam
 informavimui apie Europos Sąjungos politikos prioritetus, jeigu jie
 susiję su šio reglamento ir specialiųjų reglamentų
 bendraisiais tikslais;
 (l)
 kompiuterizuotų valdymo, stebėsenos, audito,
 kontrolės ir vertinimo sistemų įdiegimas, eksploatavimas ir
 sujungimas;
 (m)
 bendros vertinimo ir stebėjimo sistemos ir
 rodiklių sistemos, prireikus atsižvelgiant į nacionalinius rodiklius,
 sukūrimas;
 (n)
 veiksmai vertinimo metodams tobulinti ir dalytis
 informacija apie vertinimo praktiką;
 (o)
 paskirtoms institucijoms ir paramos gavėjams
 skirtos konferencijos, seminarai, pratybos ir kitos įprastos informavimo
 bei mokymo priemonės, susijusios su šio reglamento ir
 specialiųjų reglamentų įgyvendinimu;
 (p)
 su auditu susiję veiksmai.
 3.
 Veiksmai gali būti susiję su
 ankstesnėmis ir vėlesnėmis finansavimo sistemomis.
 IV SKYRIUS
 Nacionalinės
 programos
 1 skirsnis
 Programavimas ir programos įgyvendinimas
 11 straipsnis
 Papildoma
 ir proporcinga intervencija
 1.
 Valstybės narės ir jų tam tikslui
 paskirtos institucijos (toliau – paskirtosios institucijos) atsako už
 programų įgyvendinimą ir vykdo savo užduotis pagal šį
 reglamentą ir specialiuosius reglamentus atitinkamu lygmeniu, paisydamos
 institucinės, teisinės ir finansinės valstybės narės
 sistemos ir laikydamosi šio reglamento ir specialiųjų
 reglamentų.
 2.
 Paramos, ypač finansinių ir
 administracinių išteklių, atsižvelgiant į atskaitomybę,
 vertinimą, valdymą ir kontrolę, pagal specialiuosius reglamentus
 teikimo ir naudojimo tvarkai taikomas proporcingumo principas, pagal kurį
 atsižvelgiama į skiriamos paramos lygį.
 12 straipsnis
 Partnerystė
 1. Kiekviena valstybė
 narė, vadovaudamasi savo nacionalinėmis taisyklėmis ir praktika,
 sudaro partnerystę su atitinkamomis institucijomis ir įstaigomis, kad
 būtų rengiamos ir įgyvendinamos programos.
 Tokios institucijos ir įstaigos gali
 būti kompetentingos regiono, vietos, miesto valdžios ir kitos valdžios
 institucijos, prireikus tarptautinės organizacijos ir įstaigos,
 atstovaujančios pilietinei visuomenei, pavyzdžiui, nevyriausybinės
 organizacijos ar socialiniai partneriai.
 2. Partnerystė vykdoma
 visiškai laikantis atitinkamos kiekvienos kategorijos partnerių
 institucinės, teisinės ir finansinės kompetencijos.
 3.
 Partneriai rengia, įgyvendina, stebi ir vertina
 nacionalines programas.
 4.
 Kiekviena valstybė narė įsteigia
 stebėjimo komitetą, siekdama remti nacionalinių programų
 įgyvendinimą.
 5.
 Komisija gali dalyvauti stebėjimo komiteto
 veikloje patariamąja teise.
 13 straipsnis
 Politinis
 dialogas
 1.
 Kad pradėtų programavimo laikotarpį,
 Komisija ir kiekviena valstybė narė palaiko politinį
 dialogą dėl nacionalinių reikalavimų ir paramos, kurią
 būtų galima skirti iš Sąjungos biudžeto šiems reikalavimams įgyvendinti,
 atsižvelgiant į pradinę padėtį atitinkamoje valstybėje
 narėje ir į specialiųjų reglamentų tikslus. Politinis
 dialogas užbaigiamas parengiant suderintą protokolą arba
 apsikeičiant raštais, kuriuose nurodomi konkretūs atitinkamos
 valstybės narės poreikiai ir prioritetai ir kurie naudojami kaip
 nacionalinių programų rengimo pagrindas.
 Jeigu veiksmai turi būti vykdomi
 trečiosiose šalyse arba yra su jomis susiję, jie neturi būti
 orientuoti tiesiogiai į vystymąsi, o politinis dialogas turi visiškai
 atitikti Sąjungos išorės veiksmų bei užsienio politikos, susijusios
 su tam tikra šalimi ar regionu, principus ir bendruosius tikslus.
 2.
 Nagrinėdamos 39 straipsnyje nurodytą
 mokėjimo prašymą ir 49 straipsnyje nurodytą
 įgyvendinimo ataskaitą, atitinkama valstybė narė ir
 Komisija, atsižvelgdamos į politinio dialogo išvadas, peržiūri
 pažangą, padarytą įgyvendinant nacionalinę programą.
 14 straipsnis
 Nacionalinių
 programų rengimas ir tvirtinimas
 1.
 Kiekviena valstybė narė, remdamasi 13 straipsnio
 1 dalyje minėto politinio dialogo išvadomis, siūlo
 nacionalinę programą, parengtą pagal specialiuosius reglamentus.
 2.
 Kiekviena siūloma nacionalinė programa
 parengiama 2014 m. sausio 1 d.–2020 m. gruodžio 31 d.
 laikotarpio finansiniams metams ir jas sudaro šie elementai:
 (a)
 pradinės padėties valstybėje
 narėje aprašymas;
 (b)
 valstybėje narėje taikomų
 reikalavimų ir nacionalinių tikslų, nustatytų tiems
 reikalavimams įvykdyti per programos galiojimo laikotarpį,
 analizė;
 (c)
 tinkama strategija, kurioje nustatyti tikslai,
 siektini naudojant iš Sąjungos biudžeto gaunamą paramą, taip pat
 tų tikslų įgyvendinimo užduotys, orientacinis tvarkaraštis ir
 veiksmų, kuriais numatoma siekti šių tikslų, pavyzdžiai;
 (d)
 mechanizmai, kuriais užtikrinamas pagal
 specialiuosius reglamentus nustatytų priemonių ir kitų
 Sąjungos bei nacionalinių priemonių koordinavimas;
 (e)
 informacija apie parengtiną stebėjimo ir
 vertinimo sistemą ir rodiklius, kuriais remiantis bus apskaičiuojama
 pažanga įgyvendinant tikslus, atsižvelgiant į pradinę
 padėtį valstybėje narėje;
 (f)
 veiksmingo paramos iš Sąjungos biudžeto
 teikimo tvarka, įskaitant planuojamą techninės pagalbos
 naudojimą ir pasirinktą 12 straipsnyje nustatyto
 partnerystės principo taikymo strategiją;
 (g)
 finansavimo plano pagal kiekvienus nustatyto
 laikotarpio metus projektas;
 (h)
 nacionalinės programos viešinimo
 priemonės ir metodai;
 (i)
 nacionalinės programos įgyvendinimo
 nuostatos, kuriose nurodytos su paskirtosiomis institucijomis susijusi
 informacija.
 3.
 Valstybės narės siūlomas
 nacionalines programas Komisijai pateikia ne vėliau kaip per tris
 mėnesius nuo 13 straipsnio 1 dalyje nurodyto politinio dialogo
 užbaigimo.
 4.
 Nacionalinės programos rengiamos pagal
 Komisijos patvirtintą pavyzdį. Įgyvendinimo aktas priimamas
 taikant 55 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją
 procedūrą.
 5.
 Prieš patvirtindama siūlomą
 nacionalinę programą, Komisija išnagrinėja:
 (a)
 ar ji atitinka specialiųjų
 reglamentų tikslus ir 13 straipsnio 1 dalyje nurodyto politinio
 dialogo išvadas;
 (b)
 siūlomoje nacionalinėje programoje
 nurodytų tikslų, uždavinių, rodiklių, tvarkaraščio ir
 numatomų veiksmų pavyzdžių tinkamumą, atsižvelgiant į
 pasiūlytą strategiją;
 (c)
 2 dalies i punkte nurodytų
 įgyvendinimo nuostatų tinkamumą, atsižvelgiant į numatomus
 veiksmus;
 (d)
 siūlomos programos atitiktį Sąjungos
 teisei;
 (e)
 ar ji papildo iš kitų Sąjungos
 fondų, įskaitant Europos socialinį fondą, teikiamą
 paramą;
 (f)
 jei taikytina pagal specialiuosius reglamentus,
 tikslų ir veiksmų, vykdytinų trečiosiose šalyse arba su
 jomis susijusių, pavyzdžių suderinamumą su Sąjungos
 išorės veiksmų ir užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi
 ar regionu, principais ir nustatytais tikslais.
 6.
 Komisija per tris mėnesius nuo siūlomos
 nacionalinės programos pateikimo dienos pateikia pastabas. Jeigu,
 Komisijos nuomone, siūloma nacionalinė programa neatitinka
 specialiųjų reglamentų tikslų, yra nepakankama,
 atsižvelgiant į strategiją, arba neatitinka Sąjungos
 teisės, Komisija paragina atitinkamą valstybę narę pateikti
 visą reikiamą papildomą informaciją ir prireikus
 peržiūrėti siūlomą nacionalinę programą. Valstybė
 narė pateikia Komisijai visą reikalingą papildomą
 informaciją ir prireikus patikslina siūlomą nacionalinę
 programą.
 7.
 Komisija kiekvieną nacionalinę
 programą patvirtina įgyvendinimo aktu ne vėliau kaip per šešis
 mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė ją oficialiai
 pateikė, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta.
 8.
 Iškilus naujoms ar nenumatytoms aplinkybėms,
 Komisijos arba valstybės narės iniciatyva patvirtinta
 nacionalinė programa gali būti iš naujo peržiūrėta ir
 prireikus patikslinta likusiam programos laikotarpiui.
 15 straipsnis
 Laikotarpio vidurio peržiūra
 1.
 2017 m. Komisija ir kiekviena valstybė
 narė iš naujo peržiūri padėtį, atsižvelgdamos į
 Sąjungos politikos pokyčius ir pokyčius atitinkamoje
 valstybėje narėje.
 2.
 Po šios peržiūros valstybės narės
 savo nacionalines programas gali patikslinti. Patikslinamos valstybių
 narių, pagal specialiuosius reglamentus gavusių papildomų
 asignavimų, nacionalinės programos.
 3.
 14 straipsnyje išdėstytos
 nacionalinių programų rengimo ir tvirtinimo taisyklės mutatis mutandis
 taikomos rengiant ir tvirtinant patikslintas nacionalines programas.
 4.
 Komisija įgyvendinimo aktais valstybių
 narių nacionalinėms programoms paskirsto asignavimus, kuriuos per
 laikotarpio vidurio peržiūrą ji gali skirti pagal specialiuosius
 reglamentus. Užbaigus laikotarpio vidurio peržiūrą, Komisija Europos
 Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų
 komitetui ir Regionų komitetui teikia vidurio laikotarpio peržiūros,
 atliktos pagal šio reglamento ir specialiųjų reglamentų
 nuostatas, ataskaitą.
 16 straipsnis
 Finansavimo
 struktūra
 1.
 Pagal nacionalines programas finansinė parama
 teikiama dotacijų forma.
 2.
 Pagal nacionalines programas remiami veiksmai
 bendrai finansuojami iš viešųjų arba privačiųjų
 šaltinių, jais nesiekiama pelno ir jie netinkami finansuoti iš kitų
 Sąjungos biudžete nurodytų šaltinių.
 3.
 Iš Sąjungos biudžeto skiriama parama neviršija
 75 proc. visų tinkamų finansuoti projekto išlaidų.
 4.
 Vykdant specialiuosius veiksmus arba
 įgyvendinant strateginius prioritetus, apibrėžtus specialiuosiuose
 reglamentuose, iš Sąjungos biudžeto skiriamos paramos dalis gali būti
 padidinta iki 90 proc.
 5.
 Iš Sąjungos biudžeto skiriamos paramos dalis
 iki 90 proc. gali būti padidinta ir esant tinkamai pagrįstoms
 aplinkybėms, visų pirma, kai jos nepadidinus nebūtų
 įmanoma įgyvendinti projektų ir įvykdyti nacionalinės
 programos tikslų.
 17 straipsnis
 Bendrieji išlaidų
 tinkamumo finansuoti principai
 1.
 Išlaidų tinkamumas finansuoti nustatomas pagal
 nacionalines taisykles, išskyrus atvejus, kai šiame reglamente arba
 specialiuosiuose reglamentuose nustatytos konkrečios taisyklės.
 2.
 Pagal specialiuosius reglamentus tam, kad
 būtų tinkamos finansuoti, išlaidos turi:
 (g)
 patekti į specialiųjų
 reglamentų ir jų tikslų taikymo sritį;
 (h)
 būti reikalingos su atitinkamu projektu
 susijusiems veiklai vykdyti;
 (i)
 būti pagrįstos ir atitikti patikimo finansų
 valdymo, visų pirma, kainos ir kokybės santykio ir išlaidų
 veiksmingumo, principus.
 3.
 Išlaidos tinkamos finansuoti pagal specialiuosius
 reglamentus, jeigu:
 –
 paramos gavėjas jas patyrė ir
 apmokėjo 2014 m. sausio 1 d.–2022 m. gruodžio 31 d.
 laikotarpiu; ir
 –
 akredituota atsakinga institucija jas faktiškai
 apmokėjo 2014 m. sausio 1 d.–2023 m. birželio 30 d.
 laikotarpiu.
 4.
 Paramos gavėjo atsakingai institucijai
 pateiktuose mokėjimo prašymuose nurodytos išlaidos patvirtinamos
 sąskaitomis-faktūromis arba lygiavertę įrodomąją
 galią turinčiais apskaitos dokumentais, išskyrus 18 straipsnio 1 dalies
 b, c ir d punktuose nurodytų formų paramos atvejus. Tokių
 formų paramos atveju, nukrypstant nuo 3 dalies, mokėjimo
 prašymuose nurodytos sumos yra atsakingos institucijos atlygintos paramos
 gavėjo sąnaudos.
 5.
 Iš tinkamų finansuoti projekto išlaidų,
 nurodytų paramos gavėjo pateikiamame galutinio mokėjimo prašyme,
 išskaitomos grynosios tiesiogiai iš projekto per jo įgyvendinimo
 laikotarpį gautos pajamos, į kurias projekto patvirtinimo metu nebuvo
 atsižvelgta.
 18 straipsnis
 Tinkamos
 finansuoti išlaidos
 1.
 Tinkamos finansuoti išlaidos gali būti
 grąžintos tokia tvarka:
 (a)
 grąžinant tinkamas finansuoti faktiškai
 patirtas sąnaudas ir prireikus nuvertėjimą;
 (b)
 taikant standartinius vieneto įkainius;
 (c)
 vienkartinėmis išmokomis;
 (d)
 pagal fiksuoto dydžio sumas, apskaičiuotas
 kaip procentinė vienos ar kelių nurodytų sąnaudų
 kategorijų dalis.
 2.
 1 dalyje nurodytos galimybės gali
 būti derinamos, kai kiekviena jų taikoma skirtingai sąnaudų
 kategorijai arba kai jos taikomos veiksmą sudarantiems projektams arba
 nuosekliems veiksmo etapams.
 3.
 Jeigu projektas įgyvendinamas tik perkant
 darbus, prekes arba paslaugas, taikomas tik 1 dalies a punktas.
 4.
 1 dalies b, c ir d punktuose nurodytos sumos
 nustatomos iš anksto pagal vieną iš šių būdų:
 (a)
 sąžiningu, teisingu ir patikrinamu
 skaičiavimo metodu, pagrįstu:
 i) statistiniais duomenimis arba kita
 objektyvia informacija; arba
 ii) patikrintais ankstesniais
 konkrečių paramos gavėjų duomenimis arba pagal jų
 įprastą sąnaudų apskaitos praktiką;
 (b)
 pagal Sąjungos politikos sritis panašaus
 pobūdžio veiksmui ir (arba) projektui ir panašiems paramos gavėjams
 taikomais metodais ir atitinkamais standartiniais vieneto įkainiais,
 vienkartinėmis išmokomis ir fiksuoto dydžio sumomis;
 (c)
 pagal valstybių narių visiškai
 finansuojamas dotacijų programas panašaus pobūdžio veiksmui ir (arba)
 projektui ir panašiems paramos gavėjams taikomais metodais ir atitinkamais
 standartiniais vieneto įkainiais, vienkartinėmis išmokomis ir
 fiksuoto dydžio sumomis.
 5.
 Dokumente, kuriame nustatomos kiekvieno veiksmo ir
 (arba) projekto rėmimo sąlygos, taip pat nurodomas metodas,
 taikytinas nustatant veiksmo sąnaudas, ir dotacijos mokėjimo
 sąlygos.
 6.
 Jeigu įgyvendinant projektą patiriamos
 netiesioginės sąnaudos, jas galima apskaičiuoti taikant fiksuoto
 dydžio sumas vienu iš šių būdų:
 (a)
 taikant fiksuoto dydžio sumą, kurią
 sudaro iki 20 proc. tinkamų finansuoti tiesioginių
 sąnaudų, kai fiksuoto dydžio suma apskaičiuojama taikant
 sąžiningą, teisingą ir patikrinamą metodą arba metodą,
 taikomą įgyvendinant valstybės narės visiškai finansuojamas
 dotacijų programas, skirtas panašaus pobūdžio veiksmui ir (arba)
 projektui ir panašiems paramos gavėjams;
 (b)
 fiksuoto dydžio sumą, kurią sudaro iki 15 proc.
 tinkamų finansuoti tiesioginių personalo sąnaudų; arba
 (c)
 fiksuoto dydžio sumą, taikomą tinkamoms
 finansuoti tiesioginėms sąnaudoms, remiantis esamais metodais ir
 atitinkamomis normomis, kurios pagal Sąjungos politikos sritis taikomos
 panašaus pobūdžio veiksmui ir (arba) projektui ir panašiems paramos
 gavėjams.
 7.
 Dotacijos, kurioms iš Sąjungos biudžeto
 skiriama ne daugiau kaip 50 000 EUR, gali būti skiriamos kaip
 vienkartinės išmokos arba standartiniai vieneto įkainiai.
 8.
 Dotacijų, kurioms iš Sąjungos biudžeto
 skiriama ne daugiau kaip 100 000 EUR, atveju šio straipsnio 4 dalyje
 nurodytos fiksuoto dydžio sumos, standartiniai vieneto įkainiai ir
 vienkartinės išmokos gali būti apskaičiuojamos kiekvienam
 projektui atskirai, atsižvelgiant į biudžeto, kuriam iš anksto yra
 pritarusi atsakinga institucija, projektą.
 9.
 Nuvertėjimo sąnaudos gali būti
 laikomos tinkamomis finansuoti, jei įvykdomos šios sąlygos:
 (a)
 išlaidos tinkamos finansuoti pagal
 nacionalinės programos tinkamumo finansuoti taisykles;
 (b)
 išlaidų suma tinkamai pagrįsta
 patvirtinamaisiais dokumentais, turinčiais sąskaitoms-faktūroms
 lygiavertę įrodomąją galią, jei išlaidos atlyginamos 1 dalies
 a punkte nustatyta tvarka;
 (c)
 sąnaudos susijusios tik su paramos projektui
 galiojimo laikotarpiu;
 (d)
 nuvertėjusiam turtui įsigyti nebuvo
 panaudota iš Sąjungos biudžeto skiriama parama.
 19 straipsnis
 Netinkamos
 finansuoti išlaidos
 Pagal specialiuosius reglamentus iš
 Sąjungos biudžeto netinkamos finansuoti šios išlaidos:
 (a)
 skolos palūkanos;
 (b)
 neužstatytos žemės pirkimas;
 (c)
 užstatytos žemės pirkimas, kai žemė
 reikalinga projektui įgyvendinti, jeigu mokama suma viršija 10 proc.
 visų atitinkamo projekto tinkamų finansuoti išlaidų;
 (d)
 pridėtinės vertės mokestis. Vis
 dėlto PVM sumos gali būti tinkamos finansuoti, jeigu pagal
 nacionalinius PVM teisės aktus jos nėra sugrąžintinos ir jas
 sumokėjęs paramos gavėjas nėra neapmokestinamasis asmuo,
 kaip nustatyta Direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio 1 dalies pirmoje
 pastraipoje, ir tos PVM sumos nėra patirtos parūpinant
 infrastruktūrą.
 20 straipsnis
 Valstybių narių iniciatyva
 teikiama techninė pagalba
 1.
 Valstybės narės iniciatyva kiekvienos
 nacionalinės programos atveju pagal specialiuosius reglamentus gali
 būti remiamos parengiamosios, valdymo, stebėjimo, vertinimo,
 informavimo ir komunikavimo, tinklų kūrimo, kontrolės ir audito
 priemonės, taip pat šiam reglamentui ir specialiesiems reglamentams
 įgyvendinti reikalingų administracinių gebėjimų
 stiprinimo priemonės.
 2.
 Tokios priemonės gali būti:
 (a)
 išlaidos, susijusios su veiksmų arba
 projektų rengimu, atranka, vertinimu, valdymu ir stebėjimu;
 (b)
 išlaidos, susijusios su veiksmų arba
 projektų auditu ir patikrinimais vietoje;
 (c)
 išlaidos, susijusios su veiksmų arba
 projektų vertinimais;
 (d)
 išlaidos, susijusios su informacija apie veiksmus
 arba projektus, tokios informacijos sklaida ir skaidrumu;
 (e)
 išlaidos, skirtos šio reglamento ir
 specialiųjų reglamentų valdymui, stebėjimui ir vertinimui
 reikalingoms kompiuterizuotoms sistemoms įsigyti, įdiegti ir
 prižiūrėti;
 (f)
 išlaidos stebėjimo komitetų ir
 pakomitečių posėdžiams, susijusiems su veiksmų
 įgyvendinimu; šios išlaidos taip pat gali apimti išlaidas ekspertams ir
 kitiems šių komitetų dalyviams, įskaitant
 trečiųjų šalių dalyvius, kai jų dalyvavimas
 būtinas veiksmingam veiksmų arba projektų įgyvendinimui
 užtikrinti;
 (g)
 išlaidos šiam reglamentui ir specialiesiems
 reglamentams įgyvendinti reikalingiems administraciniams gebėjimams
 stiprinti.
 3.
 Asignavimus valstybės narės gali naudoti
 veiksmams, kuriais mažinama paramos gavėjams tenkanti administracinė
 našta, įskaitant elektroninio keitimosi duomenimis sistemas, ir veiksmams,
 kuriais valstybės narės stiprina institucijų ir paramos
 gavėjų gebėjimus administruoti ir naudoti pagal specialiuosius
 reglamentus suteiktą paramą, remti.
 4.
 Veiksmai gali būti susiję su
 ankstesnėmis ir vėlesnėmis finansavimo sistemoms.
 2 skirsnis
 Valdymas ir kontrolė
 21 straipsnis
 Bendrieji valdymo ir
 kontrolės sistemų principai
 Valdymo ir kontrolės sistemose:
 (a)
 apibūdinamos kiekvienos įstaigos valdymo
 ir kontrolės funkcijos bei funkcijų pasiskirstymas toje
 įstaigoje;
 (b)
 nurodoma, kad turi būti laikomasi
 funkcijų atskyrimo tarp šių institucijų ir šių
 institucijų viduje principo;
 (c)
 nustatomos procedūros, kuriomis užtikrinamas
 deklaruojamų išlaidų teisingumas ir tvarkingumas;
 (d)
 nustatoma kompiuterizuota apskaitos sistema,
 sistemos skirtos finansiniams duomenims ir duomenims apie rodiklius saugoti ir
 perduoti, stebėjimo ir atsiskaitymo sistemos;
 (e)
 nustatoma atskaitomybės ir stebėjimo
 sistema, kai atsakinga institucija paveda vykdyti funkcijas kitai
 įstaigai;
 (f)
 nustatoma valdymo ir kontrolės sistemų
 veikimo audito tvarka;
 (g)
 nustatomos sistemos ir procedūros, reikalingos
 tinkamam audito atsekamumui užtikrinti;
 (h)
 nustatomos pažeidimų, įskaitant
 sukčiavimą, prevencijos, nustatymo ir taisymo priemonės ir
 neteisėtai sumokėtų lėšų susigrąžinimo tvarka.
 22 straipsnis
 Valstybių narių
 atsakomybė
 1.
 Valstybės narės vykdo valdymo,
 kontrolės ir audito įsipareigojimus ir prisiima atitinkamą
 atsakomybę, kaip nustatyta Finansiniame reglamente ir šiame reglamente
 išdėstytose pasidalijamojo valdymo taisyklėse. Pagal pasidalijamojo
 valdymo principą valstybės narės yra atsakingos už
 nacionalinių programų valdymą ir kontrolę.
 2.
 Valstybės narės užtikrina, kad
 programų valdymo ir kontrolės sistemos būtų nustatytos
 laikantis šio reglamento nuostatų ir veiktų veiksmingai.
 3.
 Valstybės narės kiekvienai įstaigai
 skiria pakankamai išteklių, kad ji savo funkcijas galėtų vykdyti
 per visą programavimo laikotarpį.
 4.
 Valstybės narės, remdamosi šiuo
 reglamentu, nustato projektų atrankos ir įgyvendinimo taisykles ir
 procedūras.
 5.
 Visa oficialia informacija valstybės
 narės ir Komisija keičiasi naudodamosi Komisijos nustatyta
 elektroninio keitimosi duomenimis sistema.
 23 straipsnis
 Paskirtosios institucijos
 1.
 Nacionalinei programai įgyvendinti kiekviena
 valstybė narė paskiria šias institucijas:
 a) akreditavimo instituciją, kaip apibrėžta
 Finansinio reglamento [56] straipsnyje;
 b) akredituotą atsakingą
 instituciją – valstybės narės viešojo sektoriaus
 įstaigą, kuri vienintelė atsakinga už tinkamą
 nacionalinės programos valdymą ir kontrolę ir palaiko visus
 ryšius su Komisija;
 c) audito instituciją –
 nacionalinę valdžios instituciją arba įstaigą, kuri
 funkciškai nepriklausoma nuo atsakingos institucijos bei akreditavimo
 institucijos ir atsakinga už valdymo ir kontrolės sistemos taikymo
 veiksmingumo tikrinimą;
 d) jei tinkama, įgaliotąją instituciją
 – bet kokią viešąją arba privačiąją
 įstaigą, kuri atlieka tam tikras atsakingos institucijos funkcijas
 tos atsakingos institucijos atsakomybe.
 2.
 Kiekviena valstybė narė nustato
 taisykles, kuriomis reglamentuojami jos santykiai su 1 dalyje nurodytomis
 institucijomis ir jų santykiai su Komisija.
 24 straipsnis
 Atsakingų
 institucijų akreditavimas
 1.
 Remiantis Finansinio reglamento [56 straipsnio
 3 dalimi], visos už išlaidų pagal šį reglamentą
 valdymą ir kontrolę atsakingos institucijos akredituojamos oficialiu
 ministerijos lygmens akreditavimo institucijos sprendimu.
 2.
 Akreditacija suteikiama, jeigu įstaiga
 atitinka šiame reglamente arba juo remiantis nustatytus akreditavimo kriterijus
 dėl vidaus aplinkos, kontrolės, informavimo bei komunikavimo ir
 stebėjimo.
 3.
 Akreditacija grindžiama nepriklausomos audito
 įstaigos, vertinančios atsakingos institucijos atitiktį
 akreditavimo kriterijams, nuomone. Nepriklausoma audito įstaiga savo
 darbą atlieka vadovaudamasi tarptautiniu mastu pripažintais audito
 standartais.
 4.
 Akreditavimo institucija prižiūri
 akredituotą atsakingą instituciją ir oficialiu sprendimu
 panaikina akreditaciją, jei nesilaikoma vieno arba kelių akreditavimo
 kriterijų, nebent atsakinga institucija per bandomąjį
 laikotarpį, kurį akreditavimo institucija nustato remdamasi problemos
 sudėtingumu, imasi reikiamų taisomųjų veiksmų.
 Akreditavimo įstaiga nedelsdama praneša Komisijai apie visus sprendimus
 nustatyti akredituotai atsakingai institucijai bandomąjį laikotarpį
 ir apie sprendimus panaikinti akreditaciją.
 5.
 Kad būtų užtikrintas tinkamas šios
 sistemos veikimas, Komisija įgaliojama pagal 54 straipsnyje
 nustatytą procedūrą priimti deleguotuosius aktus, kuriais
 reglamentuojama:
 (a)
 minimalius atsakingų institucijų
 akreditavimo reikalavimai, susiję su vidaus aplinka, kontrole,
 informavimu, komunikacija ir stebėjimu, taip pat taisyklės,
 susijusios su akreditacijos suteikimo ir jos panaikinimo tvarka;
 (b)
 atsakingų institucijų priežiūros
 taisyklės ir akreditacijos persvarstymo tvarka;
 (c)
 atsakingų institucijų įsipareigojimus,
 susijusius su valstybės intervencija, taip pat su šių
 institucijų valdymo bei kontrolės pareigų turiniu.
 25 straipsnis
 Bendrieji atsakingų
 institucijų vykdomos kontrolės principai
 1.
 Kad užtikrintų tinkamą patikimumo
 lygį, atsakingos institucijos sistemingai vykdo administracinę
 visų iš paramos gavėjų gautų mokėjimo prašymų
 kontrolę ir papildomai atlieka patikrinimus vietoje, per kurias tikrina
 išlaidas, susijusias su metinėse finansinėse ataskaitose nurodytais
 paramos gavėjų galutinio mokėjimo prašymais.
 2.
 Atlikdama patikrinimus vietoje, atsakinga
 institucija tikrinamus paramos gavėjus atrenka iš paramos gavėjų
 visumos, prireikus sudarydama atsitiktinai atrinktų paramos
 gavėjų grupę ir rizikos laipsniu grindžiamą paramos
 gavėjų grupę, kad nustatytų tipinį klaidų, taip
 pat ir didžiausių, lygį ir žemiausią patikimumo dažnį.
 3.
 Po kiekvieno patikrinimo vietoje atsakinga
 institucija parengia patikrinimo ataskaitą.
 4.
 Jeigu nustatytos problemos yra sisteminio
 pobūdžio ir dėl jų gali kilti pavojus kitiems projektams,
 atsakinga institucija užtikrina, kad būtų atlikta išsamesnė
 analizė, be kita ko, prireikus, atlikti papildomi patikrinimai, siekiant
 nustatyti tokių problemų mastą ir tai, ar klaidų dažnis
 viršija reikšmingumo lygį. Atsakinga institucija imasi būtinų
 prevencinių ir taisomųjų veiksmų ir pateikia Komisijai su
 jais susijusią apibendrinamąją ataskaitą, nurodytą 39 straipsnio
 1 dalies c punkte.
 5.
 Komisija įgyvendinimo aktais priima
 reikalingas taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti, kad šis straipsnis
 būtų taikomas vienodai. Šios taisyklės pirmiausia gali būti
 susijusios su:
 (a)
 taisyklėmis, taikomomis administraciniams
 patikrinimams ir patikrinimams vietoje, kuriuos turi atlikti valstybės
 narės, atsižvelgdamos į įsipareigojimus, asignavimus ir
 tinkamumo finansuoti taisykles, susijusius su šio reglamento ir
 specialiųjų reglamentų taikymu;
 (b)
 mažiausio patikrinimų vietoje lygio,
 reikalingo veiksmingai valdyti riziką, taisyklėmis, taip pat
 sąlygomis, kuriomis valstybės narės turi padidinti tokių
 patikrinimų skaičių arba gali jį sumažinti, jeigu valdymo
 ir kontrolės sistemos veikia tinkamai ir klaidų dažnis yra
 priimtinas;
 (c)
 atskaitomybės dėl atliktų
 patikrinimų ir jų rezultatų taisyklėmis ir metodais.
 Šiuos įgyvendinimo aktus Komisija priima
 pagal 55 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
 procedūrą.
 26 straipsnis
 Mokėjimas paramos
 gavėjams
 Atsakingos institucijos užtikrina, kad paramos
 gavėjai visą viešosios paramos sumą gautų kuo greičiau
 ir visa apimtimi. Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos ir neimamas
 joks papildomas specialus mokestis ar kitas lygiavertį poveikį
 turintis mokestis, kuris sumažintų šias paramos gavėjams skirtas
 sumas.
 27 straipsnis
 Audito institucijos funkcijos
 1.
 Audito institucija užtikrina, kad būtų
 atliekamas valdymo bei kontrolės sistemų ir tinkamos išlaidų,
 nurodytų metinėse finansinėse ataskaitose, imties auditas.
 Taikant 54 straipsnyje nurodytą
 procedūrą, susijusią su audito institucijų statusu ir
 sąlygomis, kurias turi atitikti jų atliekamas auditas, Komisijai
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus.
 2. Jeigu auditą atlieka ne audito
 institucija, o kita įstaiga, audito institucija užtikrina, kad ta
 įstaiga funkciniu požiūriu būtų pakankamai nepriklausoma.
 3. Audito institucija užtikrina, kad
 atliekant auditą būtų atsižvelgiama į tarptautiniu mastu
 pripažintus audito standartus.
 28 straipsnis
 Bendradarbiavimas su audito
 institucijomis
 1. Komisija bendradarbiauja su
 audito institucijomis, siekdama suderinti atitinkamus audito planus ir metodus,
 ir nedelsdama keičiasi atlikto valdymo ir kontrolės sistemų
 audito rezultatais.
 2. Komisija ir audito institucijos reguliariai, bent kartą per metus,
 jeigu nesusitarta kitaip, rengia posėdžius, kuriuose nagrinėja
 metinę kontrolės ataskaitą ir nuomonę, keičiasi
 nuomonėmis dėl valdymo ir kontrolės sistemų gerinimo.
 29 straipsnis
 Komisijos atliekami
 patikrinimai ir auditas
 1.
 Komisija, remdamasi turima informacija,
 įskaitant gautą per akreditacijos procedūrą, iš
 metinių valdymo pareiškimų, metinių kontrolės
 ataskaitų, metinių audito nuomonių, metinių
 įgyvendinimo ataskaitų ir nacionalinių bei Sąjungos
 įstaigų atlikto audito, įvertina, ar valstybės narės
 yra nustačiusios šį reglamentą atitinkančias valdymo ir
 kontrolės sistemas ir ar įgyvendinant nacionalines programas šios
 sistemos veikia veiksmingai.
 2.
 Nepažeidžiant valstybių narių atliekamo
 audito, Komisijos pareigūnai arba įgaliotieji Komisijos atstovai,
 tinkamai iš anksto pranešę, gali atlikti auditą arba patikrinimus
 vietoje. Valstybės narės pareigūnai arba įgaliotieji
 atstovai gali dalyvauti atliekant tokį auditą ar patikrinimus.
 3.
 Atliekant auditą ar patikrinimus pirmiausia
 gali būti tikrinama:
 (a)
 ar nacionalinės programos ar jos dalies
 valdymo ir kontrolės sistemos veikia veiksmingai;
 (b)
 ar administracinė praktika atitinka
 Sąjungos taisykles;
 (c)
 ar yra būtini patvirtinamieji dokumentai ir
 kokia jų sąsaja su veiksmais, remiamais pagal nacionalines programas;
 (d)
 sąlygos, kuriomis veiksmai vykdyti ir
 kontroliuoti;
 (e)
 patikimo su veiksmais ir (arba) nacionaline
 programa susijusių finansų valdymo vertinimas.
 4.
 Komisijos pareigūnai ar įgaliotieji
 Komisijos atstovai, tinkamai įgalioti atlikti auditą vietoje, turi
 teisę susipažinti su visais duomenimis, dokumentais ir metaduomenimis,
 susijusiais su išlaidomis arba valdymo ir kontrolės sistemomis, nepaisant
 to, kokioje terpėje jie saugomi. Valstybės narės, gavusios
 prašymą, Komisijai pateikia tokių duomenų, dokumentų ir
 metaduomenų kopijas.
 Šioje dalyje nurodyti įgaliojimai neturi
 įtakos nacionalinių nuostatų, pagal kurias tam tikrus veiksmus
 atlieka tik specialiai pagal nacionalinės teisės aktus paskirti
 atstovai, taikymui. Komisijos pareigūnai ir įgaliotieji atstovai
 nedalyvauja, inter alia, gyvenamojoje vietoje atliekamuose
 patikrinimuose ar oficialiose asmenų apklausose pagal nacionalinės
 teisės aktus. Tačiau jie gali susipažinti su tokiu būdu gauta
 informacija.
 5.
 Komisijai prašant ir valstybei narei sutikus,
 papildomus patikrinimus ar šiame reglamente minėtų veiksmų
 tyrimus atlieka minėtos valstybės narės kompetentingos
 institucijos. Atliekant tokius patikrinimus gali dalyvauti Komisijos
 pareigūnai arba Komisijos įgalioti asmenys.
 Kad patikrinimai būtų geriau atliekami,
 atitinkamoms valstybėms narėms sutikus, Komisija gali prašyti tų
 valstybių narių institucijų pagalbos atliekant tam tikrus
 patikrinimus ar tyrimus.
 6.
 Komisija gali reikalauti, kad valstybė
 narė imtųsi veiksmų užtikrindama, kad jos valdymo ir
 kontrolės sistemos veiktų veiksmingai arba kad išlaidos atitiktų
 taikytinas taisykles.
 3 skirsnis
 Finansų valdymas
 30
 straipsnis
 Biudžetiniai
 įsipareigojimai
 1.
 Sąjungos biudžetiniai įsipareigojimai
 dėl kiekvienos nacionalinės programos 2014 m. sausio 1 d.–2020 m.
 gruodžio 31 d. laikotarpiu vykdomi išmokant metines išmokas.
 2.
 Komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama kiekviena
 nacionalinė programa, yra finansavimo sprendimas pagal Finansinio
 reglamento [81 straipsnio 2 dalį], ir pranešus apie jį
 atitinkamai valstybei narei jis tampa teisiniu įsipareigojimu pagal
 tą reglamentą.
 3.
 Komisijai patvirtinus nacionalinę
 programą vykdomas pirmosios išmokos biudžetinis įsipareigojimas
 dėl tos nacionalinės programos.
 4.
 Komisija vykdo biudžetinius įsipareigojimus
 dėl paskesnių išmokų iki kiekvienų metų gegužės 1 d.,
 remdamasi šio straipsnio 2 dalyje nurodytu sprendimu, išskyrus tuos
 atvejus, kai taikomas Finansinio reglamento [13] straipsnis.
 31 straipsnis
 Bendros mokėjimų
 taisyklės
 1.
 Komisija iš Sąjungos biudžeto skiriamą
 paramą kiekvienai nacionalinei programai moka pagal biudžeto asignavimus
 ir atsižvelgdama į turimas lėšas. Kiekvienas mokėjimas
 priskiriamas seniausiam atitinkamam neįvykdytam biudžetiniam
 įsipareigojimui.
 2.
 Mokėjimai vykdomi kaip išankstiniai, metinio
 likučio ir galutinio likučio mokėjimai.
 3.
 Taikomas Finansinio reglamento [87] straipsnis.
 32 straipsnis
 Išankstinio mokėjimo ir
 galutinio likučio sumavimas
 1.
 Bendra išankstinio mokėjimo ir galutinio
 likučio mokėjimų suma neviršija 95 proc. nacionalinei
 programai iš Sąjungos biudžeto skiriamos paramos.
 2.
 Kai pasiekiama 95 proc. riba, valstybės
 narės toliau teikia mokėjimo prašymus Komisijai.
 33 straipsnis
 Išankstinio finansavimo
 tvarka
 1.
 Komisijai priėmus sprendimą, kuriuo
 patvirtinama nacionalinė programa, Komisija sumoka pradinę
 išankstinio finansavimo sumą už visą programavimo laikotarpį. Ši
 suma sudaro 4 proc. atitinkamai nacionalinei programai iš Sąjungos
 biudžeto skiriamos paramos. Ji gali būti išmokėta dviem dalimis,
 atsižvelgiant į biudžete turimas lėšas.
 2.
 2015 m. arba vėliau patvirtintoms
 nacionalinėms programoms skirtos sumos dalys išmokamos patvirtinimo
 metais.
 3.
 Išankstinis finansavimas naudojamas tik
 mokėjimams nacionalinę programą įgyvendinantiems paramos
 gavėjams atlikti. Šiuo tikslu jis nedelsiant suteikiamas atsakingai
 institucijai.
 4.
 Jeigu per dvidešimt keturis mėnesius nuo
 pirmosios išankstinio finansavimo dalies išmokėjimo neatsiunčiamas
 nė vienas mokėjimo prašymas pagal 39 straipsnį, Komisijai
 grąžinama visa išankstinio finansavimo suma.
 5.
 Išankstinio finansavimo sumos palūkanos
 skiriamos atitinkamai nacionalinei programai ir išskaičiuojamos iš
 galutinio mokėjimo prašyme nurodytos viešųjų išlaidų sumos.
 6.
 Sumokėta išankstinio finansavimo suma pagal 36 straipsnį
 Komisijos finansinėse ataskaitose visiškai patvirtinama ne vėliau
 kaip užbaigus nacionalinę programą.
 34 straipsnis
 Finansinių metų
 apibrėžtis
 Šiame reglamente finansiniai metai apima
 apmokėtas išlaidas ir gautas įplaukas, atsakingos institucijos
 sąskaitose priskirtas laikotarpiui, kuris prasideda N-1 metų
 spalio 16 d. ir baigiasi N metų spalio 15 d.
 35 straipsnis
 Metinio likučio
 mokėjimas
 1.
 Atsižvelgdama į turimus išteklius, Komisija
 išmoka metinį likutį, remdamasi galiojančiu finansiniu planu,
 nacionalinės programos atitinkamų finansinių metų
 metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir atitinkamu sprendimu dėl
 sąskaitų patvirtinimo.
 2.
 Metinėse finansinėse sąskaitose
 nurodomi atsakingos institucijos finansiniais metais įvykdyti
 mokėjimai, kurių atžvilgiu įvykdyti 25 straipsnyje nurodyti
 kontrolės reikalavimai.
 3.
 Metinis likutis išmokamas ne vėliau kaip per
 šešis mėnesius po to, kai Komisija 39 straipsnio 1 dalyje ir 49 straipsnyje
 nurodytą informaciją ir dokumentus pripažįsta priimtinais ir kai
 patvirtinama naujausia metinė finansinė sąskaita.
 36 straipsnis
 Programos užbaigimas
 1.
 Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2023 m.
 gruodžio 31 d. pateikia šiuos dokumentus:
 (d)
 informaciją, reikalingą paskutinėms
 metinėms finansinėmis ataskaitomis, kaip nurodyta 39 straipsnio 1 dalyje;
 (e)
 galutinio likučio mokėjimo prašymą;
 ir
 (f)
 galutinę nacionalinės programos
 įgyvendinimo ataskaitą, kaip nurodyta 49 straipsnio 1 dalyje.
 2.
 Į naujausias metines finansines ataskaitas
 įtraukiami 2022 m. spalio 16 d.–2023 m. birželio 30 d.
 laikotarpiu atsakingos institucijos atlikti mokėjimai.
 3.
 Gavusi 1 dalyje išvardytus dokumentus,
 Komisija, atsižvelgdama į turimus išteklius, apmoka galutinį
 likutį pagal galiojantį finansinį planą, naujausias metines
 finansines ataskaitas ir atitinkamą sprendimą dėl
 sąskaitų patvirtinimo.
 4.
 Galutinis likutis sumokamas ne vėliau kaip iki
 vėlesniojo iš šių terminų: per tris mėnesius nuo
 naujausių finansinių metų finansinių ataskaitų
 patvirtinimo arba per vieną mėnesį nuo galutinės įgyvendinimo
 ataskaitos patvirtinimo dienos. Nepažeisdama 47 straipsnio, ne vėliau
 kaip per šešis mėnesius Komisija panaikina įsipareigojimus,
 susijusius su po likučio išmokėjimo likusiomis įsipareigotomis
 sumomis.
 37 straipsnis
 Mokėjimo laikotarpio
 sustabdymas
 1.
 Įgaliotasis leidimus suteikiantis
 pareigūnas, kaip apibrėžta Finansiniame reglamente, gali ne ilgiau
 kaip devyniems mėnesiams sustabdyti mokėjimo laikotarpį,
 pradedamą skaičiuoti po mokėjimo prašymo pateikimo, jeigu
 įvykdoma bent viena iš šių sąlygų:
 (a)
 iš nacionalinės arba Sąjungos audito
 įstaigos pateiktos informacijos matyti, kad esama didelių valdymo ir
 kontrolės sistemos veikimo trūkumų;
 (b)
 įgaliotasis leidimus suteikiantis
 pareigūnas turi atlikti papildomus patikrinimus, gavęs informacijos
 apie tai, kad mokėjimo prašyme nurodytos išlaidos susijusios su pažeidimu,
 turinčiu sunkių finansinių pasekmių;
 (c)
 nepateiktas vienas ar daugiau iš 39 straipsnio
 1 dalyje nurodytų dokumentų.
 2.
 Įgaliotasis leidimus suteikiantis
 pareigūnas sustabdymą gali taikyti tik tai mokėjimo prašyme
 nurodytų išlaidų daliai, kuri susijusi su 1 dalyje nurodytais
 veiksniais. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas nedelsdamas
 informuoja valstybę narę ir atsakingą instituciją apie
 sustabdymo priežastį ir prašo ištaisyti padėtį. Įgaliotasis
 leidimus suteikiantis pareigūnas panaikina sustabdymą, kai tik
 imamasi reikiamų priemonių.
 37a straipsnis
 Mokėjimų
 sustabdymas
 1.
 Komisija gali sustabdyti viso metinio likučio
 ar jo dalies mokėjimą, jeigu:
 (a)
 esama didelių programos valdymo ir
 kontrolės sistemos trūkumų, kurie daro poveikį
 mokėjimų patvirtinimo procedūros patikimumui ir kurie nebuvo
 ištaisyti; arba
 (b)
 išlaidos, nurodytos patvirtintoje išlaidų
 suvestinėje, yra susijusios su rimtu pažeidimu, kuris nebuvo pašalintas;
 arba
 (c)
 valstybė narė rimtai pažeidė
 įsipareigojimus pagal 22 straipsnio 1 ir 2 dalis.
 2.
 Komisija gali nuspręsti sustabdyti viso arba
 dalies metinio likučio mokėjimą po to, kai suteikia valstybei
 narei galimybę per du mėnesius pateikti savo pastabas.
 3.
 Komisija nutraukia viso metinio likučio arba
 jo dalies mokėjimo sustabdymą, jeigu valstybė narė
 ėmėsi būtinų priemonių, kad sustabdymas būtų
 nutrauktas. Jeigu valstybė narė nesiima būtinų
 priemonių, Komisija pagal 42 straipsnį gali priimti
 sprendimą nutraukti visą Sąjungos paramą veiksmų programai
 arba jos dalį.
 38 straipsnis
 Euro naudojimas
 1.
 Valstybių narių pateiktose programose,
 išlaidų sąmatose, išlaidų suvestinėse, mokėjimo
 prašymuose, metinėse finansinėse ataskaitose ir metinėje bei
 galutinėje įgyvendinimo ataskaitose sumos nurodomos eurais.
 2.
 Valstybės narės, kurios mokėjimo
 prašymo pateikimo metu nėra įsivedusios euro kaip savo valiutos,
 nacionaline valiuta patirtas išlaidų sumas perskaičiuoja eurais. Ši
 suma perskaičiuojama eurais, taikant Komisijos mėnesinį valiutos
 kursą, galiojantį tą mėnesį, kai išlaidos buvo
 įtrauktos į atitinkamos nacionalinės programos atsakingos
 institucijos finansines ataskaitas. Šį kursą Komisija skelbia
 kiekvieną mėnesį elektroniniu būdu.
 3.
 Kai euro tampa valstybės narės valiuta, 2 dalyje
 nustatyta perskaičiavimo tvarka toliau taikoma visoms išlaidoms,
 atsakingos institucijos sąskaitose užregistruotoms iki fiksuoto
 nacionalinės valiutos ir euro perskaičiavimo kurso įsigaliojimo
 datos.
 4 skirsnis
 Sąskaitų patvirtinimas ir finansinės pataisos
 39 straipsnis
 Informacijos pateikimas
 1.
 Kiekviena valstybė narė iki kitų
 metų, einančių po finansinių metų, vasario 1 d.
 pagal Finansinio reglamento [56] straipsnį pateikia Komisijai šiuos
 dokumentus ir informaciją:
 (a)
 atsakingos institucines metines finansines
 ataskaitas;
 (b)
 valdymo patikinimo pareiškimą dėl
 metinių finansinių ataskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo,
 tinkamo vidaus kontrolės sistemų veikimo, pagrindinių
 sandorių teisėtumo bei tvarkingumo ir patikimo finansų valdymo
 principo laikymosi;
 (c)
 visų atliktų audito ir patikrinimų
 apibendrinamąją ataskaitą, taip pat sisteminių arba
 pasikartojančių trūkumų analizę ir informaciją
 apie įgyvendintus arba planuojamus taisomuosius veiksmus;
 (d)
 audito institucijos parengtą visus veiksnius
 apimančią audito nuomonę dėl valdymo patikinimo pareiškimo
 ir kartu teikiamą kontrolės ataskaitą, kurioje pateikiami
 audito, atlikto finansiniais metais, kurie aptariami nuomonėje,
 rezultatais.
 2.
 Komisijai paprašius valstybė narė
 pateikia Komisijai papildomos informacijos. Jeigu valstybė narė
 nepateikia prašomos informacijos iki Komisijos nustatyto jos pateikimo termino,
 Komisija gali priimti sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo
 remdamasi turima informacija.
 3.
 1 dalyje nurodyti dokumentai laikomi metinio
 likučio mokėjimo prašymu.
 4.
 1 dalyje išvardyti dokumentai rengiami pagal
 Komisijos įgyvendinimo aktuose patvirtintus pavyzdžius. Įgyvendinimo
 aktus Komisija priima taikydama 55 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 patariamąją procedūrą.
 40 straipsnis
 Metinių finansinių
 ataskaitų patvirtinimas
 1.
 Iki kitų metų, einančių po
 finansinių metų, balandžio 30 d. Komisija priima sprendimą
 dėl kiekvienos nacionalinės programos metinių finansinių
 ataskaitų patvirtinimo. Sprendime dėl patvirtinimo atsižvelgiama
 į pateiktų metinių finansinių ataskaitų išsamumą,
 tikslumą ir teisingumą, jis netrukdo vėliau atlikti finansines
 pataisas.
 2.
 Komisija įgyvendinimo aktais nustato
 metinių finansinių ataskaitų patvirtinimo procedūros
 sąlygas, taikytinas priemonėms, kurių reikia imtis sprendimui
 priimti ir jam įgyvendinti, įskaitant Komisijos ir valstybių
 narių keitimosi informacija ir terminų, kurių privaloma
 laikytis, sąlygas. Įgyvendinimo aktai priimami pagal 55 straipsnio
 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 41 straipsnis
 Valstybių narių
 atliekamos finansinės pataisos
 Jeigu aptinkami nacionalinių
 programų vykdymo pažeidimai arba nustatomas aplaidumas, valstybės
 narės atlieka finansines pataisas, nutraukdamos visą iš Sąjungos
 biudžeto skiriamą paramą arba jos dalį. Valstybės
 narės atsižvelgia į pažeidimų pobūdį, sunkumą ir
 Sąjungos biudžeto finansinius nuostolius ir taiko proporcingą
 pataisą.
 Sumos, kurioms finansavimas nutrauktas, ir
 susigrąžintos sumos bei su jomis susijusios palūkanos vėl
 paskiriamos atitinkamai nacionalinei programai, išskyrus su Europos Audito
 Rūmų ir Komisijos tarnybų, įskaitant OLAF, nustatytais
 pažeidimais susijusias sumas.
 Užbaigusi nacionalinę programą,
 valstybė narė susigrąžintas sumas grąžina į
 Sąjungos biudžetą.
 42 straipsnis
 Komisijos atliekamas
 atitikties patvirtinimas ir finansinės pataisos
 1.
 Komisija atlieka finansines pataisas, nutraukdama
 visą Sąjungos paramą nacionalinei programai arba jos dalį
 ir susigrąžindama lėšas iš valstybės narės, kad iš
 Sąjungos lėšų nebūtų finansuojamos išlaidos, kuriomis
 pažeidžiama taikytina Sąjungos ir nacionalinė teisė,
 įskaitant atvejus, kai pažeidimai susiję su Komisijos arba Europos
 Audito Rūmų nustatytais valstybių narių valdymo ir
 kontrolės sistemų trūkumais.
 2.
 Pažeidus taikytiną Sąjungos arba
 nacionalinę teisę finansinės pataisos atliekamos tik, jeigu
 įvykdoma viena iš šių sąlygų:
 (a)
 pažeidimas turėjo arba galėjo turėti
 poveikį atliekant pagal nacionalinę programą vykdytinų
 projektų atranką;
 (b)
 yra pavojus, kad pažeidimas turėjo arba
 galėjo turėti poveikį išlaidų sumai, pateiktai atlyginti iš
 Sąjungos biudžeto.
 3.
 Priimdama sprendimą dėl finansinės
 pataisos sumos pagal 1 dalį, Komisija atsižvelgia į taikytinos
 Sąjungos arba nacionalinės teisės pažeidimo pobūdį bei
 sunkumą ir į jo finansines pasekmes Sąjungos biudžetui.
 4.
 Prieš priimant sprendimą nefinansuoti,
 Komisijos išvados ir valstybės narės paaiškinimai pateikiami raštu,
 po to abi šalys stengiasi susitarti dėl priemonių, kurių reikia
 imtis.
 5.
 Negalima nefinansuoti:
 a) išlaidų, kurias atsakinga institucija patyrė prieš daugiau
 kaip 36 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo valstybei narei
 apie išvadas;
 b) su daugiamečiais veiksmais,
 vykdomais pagal nacionalines programas, susijusių išlaidų, jeigu
 paskutinis paramos gavėjo įpareigojimas nustatytas prieš daugiau kaip
 36 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo valstybei narei apie
 išvadas;
 c) šios dalies b punkte nepaminėtų pagal nacionalines
 programas vykdomų veiksmų išlaidų, dėl kurių atsakinga
 institucija išmokėjo likutį arba galutinį likutį prieš
 daugiau kaip 36 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo valstybei
 narei apie išvadas.
 6.
 Komisija įgyvendinimo aktais nustato
 atitikties patvirtinimo procedūros sąlygas, taikytinas
 priemonėms, kurių reikia imtis sprendimui priimti ir jam
 įgyvendinti, įskaitant Komisijos ir valstybių narių
 keitimosi informacija ir terminų, kurių privaloma laikytis,
 sąlygas. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 55 straipsnio 3 dalyje
 nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 43 straipsnis
 Valstybių
 narių įpareigojimai
 Komisija finansines pataisas atlieka
 nepažeisdama valstybės narės įsipareigojimo siekti
 susigrąžinti sumas pagal šio reglamento 21 straipsnio
 h punktą ir susigrąžinti valstybės pagalbą pagal
 Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir pagal Tarybos reglamento (EB)
 Nr. 659/1999 14 straipsnį[13].
 44 straipsnis
 Grąžinimas
 1. Visos Sąjungos bendrajam
 biudžetui grąžintinos sumos grąžinamos iki pagal Finansinio
 reglamento [77] straipsnį parengtame vykdomajame rašte sumoms
 susigrąžinti nurodyto termino. Mokėjimo terminas yra paskutinė
 antro mėnesio po vykdomojo rašto priėmimo diena.
 2. Vėluojant grąžinti
 sumą, nustatomi nuo pavėluotos grąžinti sumos mokami
 delspinigiai, kurie pradedami skaičiuoti nuo mokėjimo termino iki
 faktinio sumokėjimo dienos. Tokių delspinigių dydis
 apskaičiuojamas prie normos, kurią Europos Centrinis Bankas savo
 pagrindiniams refinansavimo veiksmams taiko to mėnesio, kurį sueina
 mokėjimo terminas, pirmą darbo dieną, pridėjus 1,5 procentinio
 punkto.
 5 skirsnis
 Įsipareigojimų panaikinimas
 45 straipsnis
 Principai
 1.
 Nacionalinėms programoms taikoma
 įsipareigojimų panaikinimo procedūra, pagal kurią
 įsipareigojimas panaikinamas, jeigu su įsipareigojimu susijusioms
 sumoms netaikomas 33 straipsnyje nurodytas išankstinis finansavimas arba
 jeigu 39 straipsnyje nustatytame mokėjimo prašyme jos nebuvo
 nurodytos iki antrųjų metų, einančių po
 biudžetinių metų, gruodžio 31 d.
 2.
 Su paskutiniais laikotarpio metais susijęs
 įsipareigojimas panaikinamas laikantis programų užbaigimo
 taisyklių.
 3.
 Visi įsipareigojimai, neįvykdyti
 paskutinę dieną, kurią patirtos išlaidos dar laikomos tinkamomis
 finansuoti, kaip nurodyta 17 straipsnio 3 dalyje, ir dėl
 kurių per šešis mėnesius nuo tos dienos atsakinga institucija
 nepateikė mokėjimo prašymo, automatiškai panaikinami.
 46 straipsnis
 Įsipareigojimų panaikinimo išimtys
 1.
 Iš panaikinamų įsipareigojimų sumos
 atimamos sumos, kurių atsakinga institucija negalėjo deklaruoti
 Komisijai dėl šių priežasčių:
 a) veiksmai sustabdyti dėl teismo
 proceso arba sustabdomąjį poveikį turinčio administracinio
 skundo; arba
 b) dėl force majeure
 aplinkybių, kurios labai paveikė visos programos ar jos dalies
 įgyvendinimą. Force majeure aplinkybes nurodančios
 atsakingos institucijos turi įrodyti tiesioginį force majeure
 aplinkybių poveikį visos programos arba jos dalies
 įgyvendinimui.
 Atimti šias sumas galima prašyti vieną
 kartą, jei sustabdymas arba force majeure aplinkybės
 truko iki vienų metų, arba kelis kartus pagal tai, kiek truko force majeure
 aplinkybės, arba pagal tai, kiek metų praėjo nuo teismo proceso
 ar administracinio sprendimo sustabdyti veiksmo įgyvendinimą datos
 iki galutinio teismo ar administracinio sprendimo datos.
 2.
 Valstybė narė iki sausio 31 d.
 pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytą informaciją apie išimtis
 dėl sumų, kurias reikėjo deklaruoti iki praėjusių
 metų pabaigos.
 3.
 Apskaičiuojant automatiškai panaikinamų
 įsipareigojimų sumą neatsižvelgiama į biudžeto
 įsipareigojimų dalį, dėl kurios mokėjimo prašymas buvo
 pateiktas, bet Komisija su ja susijusį mokėjimą sumažino arba
 sustabdė iki N + 2 metų gruodžio 31 d.
 47 straipsnis
 Procedūra
 1. Komisija iš anksto informuoja
 valstybę narę, jei esama pavojaus, kad įsipareigojimai bus
 panaikinti pagal 42 straipsnį.
 2. Komisija, remdamasi sausio 31 d.
 turima informacija, informuoja atsakingą instituciją apie tai, kokia
 įsipareigojimų suma bus panaikinta pagal turimą
 informaciją.
 3. Valstybė narė per
 du mėnesius pritaria panaikintinų įsipareigojimų sumai arba
 pateikia savo pastabas.
 4. Komisija ne vėliau kaip
 per devynis mėnesius po 1–3 dalyse nustatyto galutinio termino
 automatiškai panaikina įsipareigojimų vykdymą.
 5. Automatiško
 įsipareigojimų panaikinimo atveju, tų metų įnašas iš
 Sąjungos biudžeto atitinkamai nacionalinei programai sumažinamas
 automatiškai panaikintų įsipareigojimų suma. Jeigu valstybė
 narė nepateikia pataisyto finansinio plano, finansavimo plane numatyta
 Sąjungos parama sumažinama pro rata.
 V SKYRIUS
 INFORMAVIMAS, KOMUNIKACIJA,
 STEBĖJIMAS, VERTINIMAS IR ATSKAITOMYBĖ
 48 straipsnis
 Informavimas ir viešinimas
 1.
 Valstybės narės ir atsakingos
 institucijos atsako už:
 (a)
 interneto svetainės arba portalo, kur
 būtų skelbiama informacija apie visas tos valstybės narės
 nacionalines programas ir galimybę jose dalyvauti, sukūrimo
 užtikrinimą;
 (b)
 galimų paramos gavėjų
 informavimą apie finansavimo pagal nacionalines programas galimybes;
 (c)
 Sąjungos piliečių informavimą
 apie specialiųjų reglamentų vaidmenį ir laimėjimus,
 įgyvendinant informavimo ir komunikacijos veiksmus, susijusius su
 nacionalinių programų rezultatais ir poveikiu.
 2.
 Valstybės narės užtikrina skaidrų
 nacionalinių programų įgyvendinimą ir sudaro bei pildo
 pagal kiekvieną nacionalinę programą remiamų veiksmų
 sąrašą, kuris skelbiamas interneto svetainėje arba portale.
 3.
 Komisija įgaliojama pagal 54 straipsnyje
 nurodytą procedūrą deleguotaisiais aktais priimti taisykles,
 taikytinas visuomenei skirtoms informavimo bei viešinimo priemonėms ir
 paramos gavėjams skirtoms viešinimo priemonėms.
 4.
 Komisija įgyvendinimo aktais apibrėžia
 informavimo ir viešinimo priemonių technines savybes. Įgyvendinimo
 aktus priima Komisija pagal 55 straipsnio 3 dalyje nurodytą
 nagrinėjimo procedūrą.
 49 straipsnis
 Įgyvendinimo
 ataskaitos
 1.
 Iki 2016 m. kovo 31 d. ir iki
 kiekvienų vėlesnių metų (įskaitant 2022 m.) kovo 31 d.
 valstybė narė teikia Komisijai kiekvienos nacionalinės programos
 įgyvendinimo ankstesniais finansiniais metais metinę ataskaitą.
 2016 m. teikiama ataskaita apima 2014 m. ir 2015 m.
 Valstybė narė galutinę
 nacionalinės programos įgyvendinimo ataskaitą pateikia iki 2023 m.
 gruodžio 31 d.
 2.
 Metinėse įgyvendinimo ataskaitose
 pateikiama informacija apie:
 (d)
 nacionalinės programos įgyvendinimą
 pagal finansinius duomenis ir rodiklius;
 (e)
 visus klausimus, kurie daro poveikį
 nacionalinės programos įgyvendinimo rezultatams.
 3.
 Atsižvelgiant į laikotarpio vidurio
 peržiūrą, 2017 m. teikiamoje metinėje įgyvendinimo
 ataskaitoje pateikiama ir įvertinama 2 dalyje nurodyta informacija ir
 informacija apie:
 (f)
 pažangą siekiant tikslų, kuriems pasiekti
 nacionalinei programai iš Sąjungos biudžeto skiriama parama;
 (g)
 partnerių dalyvavimą įgyvendinant,
 stebint ir vertinant nacionalinę programą.
 4.
 2019 m. teikiamoje metinėje
 įgyvendinimo ataskaitoje ir galutinėje įgyvendinimo ataskaitoje,
 be 2 ir 3 dalyse nurodytos informacijos ir vertinimo, pateikiama
 informacija apie pažangą siekiant nacionalinės programos tikslų
 ir pažangos vertinimas.
 5.
 1–4 dalyse nurodytos metinės įgyvendinimo
 ataskaitos laikomos priimtinomis, jeigu jose pateikiama visa tose dalyse
 nurodyta informacija. Komisija per 15 darbo dienų nuo metinės
 įgyvendinimo ataskaitos gavimo valstybei narei praneša, jei ataskaita
 nepriimtina, o jei to nepadaro, ataskaita laikoma priimtina.
 6.
 Komisija savo pastabas dėl metinės
 įgyvendinimo ataskaitos valstybei narei pateikia per du mėnesius nuo
 metinės įgyvendinimo ataskaitos gavimo. Jei Komisija per šį
 terminą pastabų nepateikia, ataskaitos laikomos priimtinomis.
 7.
 Komisija gali pateikti rekomendacijas, kaip
 spręsti klausimus, kurie daro poveikį nacionalinės programos
 įgyvendinimui. Jeigu tokios rekomendacijos pateikiamos, atsakinga
 institucija per tris mėnesius informuoja Komisiją apie tai,
 kokių taisomųjų veiksmų imtasi.
 8.
 Metinės ir galutinės įgyvendinimo
 ataskaitos rengiamos pagal Komisijos patvirtintą pavyzdį.
 Įgyvendinimo aktai priimami pagal 55 straipsnio 2 dalyje
 nurodytą patariamąją procedūrą.
 50 straipsnis
 Bendroji
 stebėjimo ir vertinimo sistema
 1.
 Komisija, prireikus bendradarbiaudama su
 valstybėmis narėmis, nuolatos stebi, kaip įgyvendinamas šis
 reglamentas ir specialiuosius reglamentus.
 2.
 Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis
 narėmis, vertina specialiųjų reglamentų
 įgyvendinimą.
 3.
 Nustatoma bendra stebėjimo ir vertinimo
 sistema, siekiant įvertinti veiksmų reikalingumą,
 veiksmingumą, našumą, papildomą naudą ir tvarumą,
 supaprastinti administracines procedūras ir sumažinti administracinę
 naštą, atsižvelgiant į šio reglamento ir specialiųjų
 reglamentų tikslus, ir nustatyti šio reglamento bei specialiųjų
 reglamentų, kuriais prisidedama prie laisvės, saugumo ir teisingumo
 erdvės kūrimo, taikymo rezultatus.
 4.
 Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 54 straipsnyje
 nustatytą procedūrą priimti deleguotuosius aktus, kuriais toliau
 plėtojama stebėjimo ir vertinimo sistema.
 5.
 Valstybės narės pateikia Komisijai
 visą informaciją, reikalingą šio reglamento ir
 specialiųjų reglamentų įgyvendinimui stebėti ir
 vertinti.
 6.
 Komisija taip pat nagrinėja, kaip pagal
 specialiuosius reglamentus vykdomi veiksmai papildo kitų atitinkamų
 Sąjungos politikos sričių, priemonių ir iniciatyvų
 veiksmus.
 51 straipsnis
 Valstybių
 narių atliekamas nacionalinių programų vertinimas
 1.
 Valstybės narės, remdamosi bendrąja
 stebėjimo ir vertinimo sistema, atlieka vertinimus, kuriais siekia gerinti
 nacionalinių programų kokybę ir įgyvendinimą.
 2.
 Valstybės narės užtikrina, kad
 būtų taikoma vertinimams reikalingų duomenų, įskaitant
 duomenis, susijusius su bendrais ir kiekvienai programai nustatytais
 konkrečiais rodikliais, rengimo ir rinkimo tvarka.
 3.
 Vertinimus atlieka nuo atsakingų
 institucijų, audito institucijų ir įgaliotų
 institucijų funkciniu požiūriu nepriklausomi vertinimo ekspertai.
 Komisija pateikia gaires, kaip atlikti vertinimus.
 4.
 Visi vertinimai visa apimtimi skelbiami viešai.
 52 straipsnis
 Valstybių
 narių ir Komisijos teikiamos vertinimo ataskaitos
 1.
 Pagal bendrąją stebėjimo ir
 vertinimo sistemą valstybės narės Komisijai teikia:
 a) iki 2017 m. gruodžio 31 d. –
 tarpinę pagal nacionalines programas vykdomų veiksmų vertinimo
 ataskaitą;
 b) iki 2023 m. gruodžio 31 d. –
 pagal nacionalines programas vykdomų veiksmų poveikio ex post
 vertinimo ataskaitą;
 2.
 Remdamasi 1 dalyje nurodytomis ataskaitomis,
 Komisija Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
 reikalų komitetui bei Regionų komitetui teikia:
 (h)
 iki 2018 m. birželio 30 d. – tarpinę
 šio reglamento ir specialiųjų reglamentų įgyvendinimo
 Sąjungos lygmeniu vertinimo ataskaitą;
 (i)
 užbaigus nacionalines programas, ne iki 2024 m.
 birželio 30 d. – šio reglamento ir specialiųjų reglamentų
 poveikio ex post vertinimo ataskaitą.
 3.
 Komisijos ex post vertinime taip pat
 nagrinėjamas specialiųjų reglamentų poveikis laisvės,
 saugumo ir teisingumo erdvės plėtojimui, atsižvelgiant į tai,
 kaip specialiaisiais reglamentais prisidėta siekiant šių tikslų:
 (j)
 puoselėti bendrą sienų apsaugos
 kultūrą, stiprinti policijos bendradarbiavimą ir krizių
 valdymą;
 (k)
 veiksmingai valdyti migracijos į ES srautus;
 (l)
 tobulinti bendrą Europos prieglobsčio
 sistemą;
 (m)
 užtikrinti teisingas ir vienodas sąlygas
 trečiųjų šalių piliečiams;
 (n)
 užtikrinti valstybių narių
 solidarumą ir bendradarbiavimą sprendžiant migracijos ir vidaus
 saugumo klausimus;
 (o)
 nustatyti bendrą Sąjungos
 požiūrį į migraciją ir saugumą, susijusį su
 trečiosiomis šalimis.
 53 straipsnis
 Laikotarpio
 vidurio peržiūros ataskaita
 2018 m. Komisija Europos Parlamentui,
 Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei
 Regionų komitetui teikia laikotarpio vidurio peržiūros, atliktos
 pagal šio reglamento ir specialiųjų reglamentų nuostatas, ataskaitą.
 VI SKYRIUS
 PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS
 NUOSTATOS
 54 straipsnis
 Naudojimasis įgaliojimais
 1.
 Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
 Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
 2.
 Šiame reglamente nurodyti įgaliojimai
 Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo šio reglamento
 įsigaliojimo dienos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai
 pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiui, nebent Europos
 Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio
 pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio
 laikotarpio pabaigos.
 3.
 Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo
 metu panaikinti šiame reglamente nurodytus įgaliojimus priimti
 deleguotuosius teisės aktus. Sprendimu dėl įgaliojimų
 panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo
 paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba
 vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau
 galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
 4.
 Priėmusi deleguotąjį aktą,
 Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai.
 5.
 Pagal šį reglamentą priimtas deleguotasis
 aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo
 Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos
 Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar
 nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba praneša
 Komisijai, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis
 laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
 55 straipsnis
 Komiteto procedūra
 1.
 Komisijai padeda šiuo reglamentu įsteigtas
 bendras Prieglobsčio, migracijos ir saugumo komitetas. Šis komitetas –
 komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
 2.
 Kai daroma nuoroda į šią dalį,
 taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
 3.
 Kai daroma nuoroda į šią dalį,
 taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
 56 straipsnis
 Peržiūra
 Remdamiesi Komisijos pasiūlymu, Europos
 Parlamentas ir Taryba ne vėliau kaip iki 2020 m. birželio 30 d.
 peržiūri šį reglamentą.
 57 straipsnis
 Įsigaliojimas
 Šis reglamentas įsigalioja kitą
 dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Šis reglamentas privalomas visas ir
 tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 Pirmininkas Pirmininkas
 PRIEDAS
 FINANSINĖ TEISĖS
 AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
 1. PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
 STRUKTŪRA
 1.1. Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
 1.2. Atitinkama
 (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
 1.3. Pasiūlymo
 (iniciatyvos) pobūdis
 1.4. Tikslas
 (-ai)
 1.5. Pasiūlymo
 (iniciatyvos) pagrindas
 1.6. Trukmė
 ir finansinis poveikis
 1.7. Numatomas
 (-i) valdymo metodas (-ai)
 2. VALDYMO PRIEMONĖS
 2.1. Priežiūros
 ir atskaitomybės taisyklės
 2.2. Valdymo
 ir kontrolės sistema
 2.3. Sukčiavimo
 ir pažeidimų prevencijos priemonės
 3. NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
 FINANSINIS POVEIKIS
 3.1. Atitinkama
 (-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os)
 ir biudžeto išlaidų eilutė (-s)
 3.2. Numatomas
 poveikis išlaidoms
 3.2.1. Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
 3.2.2. Numatomas
 poveikis veiklos asignavimams
 3.2.3. Numatomas
 poveikis administracinio pobūdžio asignavimams
 3.2.4. Suderinamumas
 su dabartine daugiamete finansine programa
 3.2.5. Trečiųjų
 šalių finansinis įnašas
 3.3. Numatomas poveikis
 įplaukoms
 FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO
 PAŽYMA
 1.
 PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
 1.1.
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
 Komunikatas
 „Atviros ir saugios Europos kūrimas. Vidaus reikalų biudžetas 2014–2020 m.“
 Reglamento,
 kuriuo nustatomos bendrosios nuostatos dėl Prieglobsčio ir migracijos
 fondo ir dėl policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos
 su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonės,
 pasiūlymas
 Reglamento,
 kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio ir migracijos fondas,
 pasiūlymas;
 Reglamento,
 kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma policijos bendradarbiavimo,
 nusikalstamumo prevencijos ir kovos su juo, taip pat krizių valdymo
 finansinės paramos priemonė, pasiūlymas;
 Reglamento, kuriuo,
 kaip Vidaus saugumo fondo dalis, nustatoma išorės sienų ir vizų
 finansinės paramos priemonė, pasiūlymas.
 1.2.
 Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
 sistemoje[14]:
 3 išlaidų
 kategorija, 18 antraštinė dalis: Vidaus reikalai
 Būsimos
 daugiametės finansinės perspektyvos: 3 išlaidų kategorija
 (Saugumas ir pilietybė) – Vidaus saugumas
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis
 þ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja
 priemone (vidaus reikalų finansavimas 2014–2020 m. laikotarpiu)
 ̈ Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta
 įgyvendinus bandomąjį projektą ir (arba) atlikus
 parengiamuosius veiksmus[15]
 ̈ Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos priemonės galiojimo
 pratęsimu
 ̈ Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į
 naują priemonę
 1.3.
 Tikslai
 1.3.1.
 Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis
 (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia
 iniciatyva)
 Galutinis
 vidaus reikalų politikos tikslas – sukurti vidaus sienų
 neturinčią erdvę, į kurią ES ir
 trečiųjų šalių piliečiai galėtų patekti,
 joje judėti, gyventi, dirbti, o drauge atsinešti naujų
 idėjų, kapitalo, žinių ir naujovių arba užpildyti jos
 nacionalinių darbo rinkų spragas, būdami tikri dėl savo
 teisių ir saugumo. Šiam tikslui pasiekti nepaprastai svarbus
 bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis šalimis ir tarptautinėmis
 organizacijomis.
 Vis
 didėjančią vidaus reikalų politikos svarbą patvirtino
 Stokholmo programa ir jos veiksmų planas, kurių vykdymas yra
 strateginis Sąjungos prioritetas, susijęs su tokiomis sritimis kaip
 migracija (teisėta migracija ir integracija, prieglobstis, neteisėta
 migracija ir grąžinimas), saugumas (terorizmo ir organizuoto
 nusikalstamumo prevencija ir kova su juo, policijos bendradarbiavimas) ir
 išorės sienų valdymas (įskaitant vizų politiką), taip
 pat šių politikos sričių išorės dimensija. Lisabonos
 sutartis taip pat sudaro Sąjungai sąlygas parodyti didesnį
 ryžtą sprendžiant kasdienius piliečių klausimus laisvės,
 saugumo ir teisingumo srityje. Vidaus reikalų politikos prioritetus,
 visų pirma trečiųjų šalių piliečių
 integraciją, reikėtų vertinti atsižvelgiant ir į
 strategijoje „Europa 2020“ pateiktas septynias pavyzdines iniciatyvas, kuriomis
 siekiama padėti ES įveikti dabartinę finansų ir ekonomikos
 krizę, taip pat užtikrinti pažangų, tvarų ir integracinį
 augimą.
 Iš
 Prieglobsčio ir migracijos fondo ir Vidaus saugumo fondo bus teikiama
 finansinė parama, kad įgyvendinant Sąjungos vidaus reikalų
 tikslus būtų pasiekta konkrečių rezultatų.
 1.3.2.
 Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama
 VGV / VGB veikla
 PRIEGLOBSČIO
 IR MIGRACIJOS FONDAS
 a) stiprinti
 ir plėtoti bendrą Europos prieglobsčio sistemą,
 įskaitant jos išorės dimensiją;
 b) remti
 teisėtą migraciją į Sąjungą siekiant patenkinti
 valstybių narių ekonominius ir socialinius poreikius ir skatinti
 veiksmingą trečiųjų šalių piliečių
 integraciją, įskaitant prieglobsčio prašytojus ir asmenis,
 kuriems teikiama tarptautinė apsauga;
 c) stiprinti
 teisingas ir veiksmingas valstybių narių grąžinimo strategijas,
 kuriose būtų akcentuojamas grąžinimo tvarumas ir veiksminga
 readmisija kilmės šalyse;
 d) stiprinti
 valstybių narių solidarumą ir dalijimąsi atsakomybe,
 visų pirma kiek tai susiję su šalimis, kurioms migracijos ir
 prieglobsčio prašytojų srautai daro didžiausią poveikį;
 Dabartinė
 atitinkama VGB veikla: 18.03 (Europos
 pabėgėlių fondas, nepaprastosios padėties priemonės ir
 Europos fondas trečiųjų šalių piliečių
 integracijai) ir 18.02 (kiek tai susiję su Europos grąžinimo fondu).
 VIDAUS
 SAUGUMO FONDAS
 Policijos
 bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių
 valdymo finansinės paramos priemonė
 Atsižvelgiant
 į atitinkamose Sąjungos strategijose, programose, grėsmės
 ir rizikos vertinimuose nustatytus prioritetus, priemonė padės siekti
 tokių konkrečių tikslų:
 (a) užkirsti
 kelią sunkiems, organizuotiems tarpvalstybiniams nusikaltimams,
 įskaitant terorizmą, ir kovoti su jais, stiprinti valstybių
 narių ir atitinkamų tračiųjų šalių
 teisėsaugos institucijų veiksmų koordinavimą ir
 bendradarbiavimą;
 (b) stiprinti
 valstybių narių ir Sąjungos gebėjimą veiksmingai
 valdyti saugumui kylančią riziką ir krizes, rengtis teroro
 aktams bei kitiems su saugumu susijusiems incidentams ir nuo jų apsaugoti
 žmones bei ypatingos svarbos infrastruktūros objektus.
 Dabartinė
 atitinkama VGB veikla: 18.05
 Išorės
 sienų ir vizų finansinės paramos priemonė
 Atsižvelgiant
 į atitinkamose ES strategijose, programose, grėsmės ir rizikos
 vertinimuose nustatytus prioritetus, priemonė padės siekti tokių
 konkrečių tikslų:
 (a) remti
 bendrą vizų politiką siekiant palengvinti teisėtą
 keliavimą, laikytis vienodo požiūrio į trečiųjų
 šalių piliečius ir spręsti neteisėtos migracijos
 klausimą;
 (b) remti
 sienų valdymą siekiant užtikrinti aukštą apsaugos prie
 išorės sienų lygį ir sklandų išorės sienų
 kirtimą pagal Šengeno acquis.
 Dabartinė
 atitinkama VGB veikla: 18.02 (kiek tai susiję su
 Išorės sienų fondu).
 1.3.3.
 Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis
 Nurodyti poveikį,
 kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
 gavėjams (tikslinėms grupėms).
 Pasiūlymo
 poveikis tiksliniams gavėjams (tikslinėms grupėms) išsamiau
 apibūdinamas Poveikio vertinimo 4.1.2 skirsnyje.
 Apskritai,
 visų finansavimo proceso lygių ir kiekvieno valdymo būdo
 supaprastinimas turės akivaizdžiai naudingą poveikį
 finansinės paramos valdymo procesams.
 Prieglobsčio
 ir migracijos fondas
 Pagrindinės
 prieglobsčio ir migracijos paramos gavėjos bus valstybių
 narių tarnybos, atsakingos už susijusio acquis arba susijusios
 politikos įgyvendinimą, taip pat tarptautinės organizacijos arba
 NVO, veikiančios prieglobsčio ir migracijos srityje (priėmimo
 tvarka, integracijos priemonės ir grąžinimo operacijos).
 Šie
 pokyčiai bus naudingi šioms tikslinėms grupėms:
 prieglobsčio prašytojams, asmenims, kuriems suteikta tarptautinė
 apsauga, perkeltiesiems pabėgėliams ir kitiems
 trečiųjų šalių piliečiams, kurių atvykimo į
 ES priežastys bei susiję poreikiai skiriasi (pvz., ekonominės
 priežastys, šeimos susijungimo priežastys, nelydimi nepilnamečiai ir kt.).
 Įvairius migracijos valdymo veiksmus sujungus į vieną fondą,
 bus lengviau palaikyti ryšius su šiomis tikslinėmis grupėmis (viena
 atsakinga institucija, didesnis žinomumas ir aiškesnė intervencijos
 taikymo sritis), taip pat bus galima lanksčiau teikti paramą (pvz.,
 vienodo pobūdžio veiksmai, skirti kelioms tikslinėms grupėms).
 Be to, intervencijos taikymo sritis bus išplėsta, kad apimtų
 visą migracijos grandinę ir skirtingas tikslines grupes,
 įskaitant platesnes tikslines grupes, t. y. antros kartos
 trečiųjų šalių piliečius (kurių vienas iš
 tėvų yra trečiosios šalies pilietis).
 Vidaus
 saugumo fondas
 Policijos
 bendradarbiavimas, nusikalstamumo prevencija, kova su juo ir krizių
 valdymas
 Pagrindinės
 finansinės paramos gavėjos bus valstybės narės ir jų
 teisėsaugos institucijos, taip pat kitos institucijos, veikiančios ypatingos
 svarbos infrastruktūros objektų apsaugos ir krizių valdymo
 srityje, ir atitinkamos tarptautinės bei nevyriausybinės
 organizacijos (pvz., veikiančios nusikalstamumo prevencijos, kovos su
 radikalėjimu ir kovos su prekyba žmonėmis politikos srityje).
 Pokyčiai
 bus naudingi visoms gyventojų grupėms.
 Pagrindiniai laimėjimai bus 1) stipresnis administracinis ir operatyvinis
 valstybių narių gebėjimas nustatyti ir sėkmingai patraukti
 baudžiamojon atsakomybėn sunkius, organizuotus tarpvalstybinius nusikaltimus
 padariusius asmenis, įskaitant teroristus, siekiant sumažinti tokių
 nusikaltimų keliamą grėsmę saugumui, ir 2) didesnis Europos
 gebėjimas įveikti krizes ir reaguoti į gaivalines nelaimes
 vykdant darnesnę rizikos valdymo politiką, pagal kurią
 grėsmės ir rizikos vertinimai siejami su politikos formavimu, o
 veiksmingesnis ir darnesnis ES reagavimas į krizes – su dabartiniais
 gebėjimais ir patirtimi. Kitas didelis laimėjimas bus didesni
 valstybių narių gebėjimai užkirsti kelią teroro aktams ir
 kitiems dideliems su saugumu susijusiems incidentams, pasirengti jiems ir
 apsaugoti nuo jų žmones bei ypatingos svarbos infrastruktūros
 objektus.
 Išorės
 sienos ir vizos
 Pagrindinės
 sienų ir vizų finansinės paramos gavėjos bus ES acquis,
 Šengeno sienų kodeksą ir Vizų kodeksą
 įgyvendinančios valstybių narių tarnybos: pasienio
 tarnybos, policija ir konsulinės įstaigos. Pokyčiai bus naudingi
 keliautojams – visiems asmenims, kurie patenka į ES kirsdami jos
 išorės sienas. Iš rezultatų galima paminėti stipresnius šių
 tarnybų gebėjimus 1) pagal Europos sienų stebėjimo
 sistemą (EUROSUR) stebėti sienas ir palaikyti ryšius su kitomis
 teisėsaugos institucijomis, 2) valdyti migracijos srautus konsulinėse
 įstaigose (prašymus išduoti vizą) ir 3) gerinti keleivių
 srautų prie sienos perėjimo punktų valdymą užtikrinant
 aukštą, vienodą apsaugos lygį kartu su kitomis teisėsaugos
 institucijomis ir sklandų sienų kirtimą vadovaujantis acquis
 ir pagarbaus elgesio bei orumo principais. Svarbus konkretus rezultatas bus
 dviejų naujų ES IT sistemų, susijusių su
 trečiųjų šalių piliečių sienų kirtimu,
 įdiegimas (ES atvykimo ir išvykimo sistema ir ES registruotų
 keleivių programa).
 1.3.4.
 Rezultatų ir poveikio rodikliai
 Nurodyti
 pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
 Kadangi prieš
 rengiant nacionalines programas būtinas politinis dialogas, šiuo etapu
 neįmanoma sudaryti galutinio rodiklių, kuriais remiantis bus
 vertinamas minėtų konkrečių tikslų įgyvendinimas,
 sąrašo.
 Vis dėlto prieglobsčio ir migracijos srityje
 turėtų būti taikomi, inter alia, šie rodikliai:
 prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygų,
 prieglobsčio procedūrų, prieglobsčio prašytojų
 pripažinimo konvergencijos ir valstybių narių vykdomų
 perkėlimo į Europos Sąjungą veiksmų kokybės
 padidėjimo lygis, trečiųjų šalių piliečių
 aktyvesnio dalyvavimo darbo rinkoje, švietimo ir demokratiniuose procesuose
 lygis, didesnis grąžinamų asmenų skaičius ir aktyvesnė
 valstybių narių tarpusavio pagalba, be kita ko, bendradarbiaujant
 praktiškai ir vykdant perkėlimą Europos Sąjungoje.
 Policijos
 bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos ir kovos su juo rezultatų rodikliai būtų bendrų
 tarpvalstybinių operacijų skaičius, dokumentų, kuriuose
 apibūdinta geriausia patirtis, ir renginių skaičius ir kt. Krizių
 valdymo ir ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugos
 rezultatų rodikliai būtų valstybių narių
 įdiegtų ir (arba) patobulintų priemonių, skirtų
 ypatingos svarbos infrastruktūros objektams visuose ekonomikos sektoriuose
 apsaugoti, skaičius, Sąjungos mastu atliktų grėsmės ir
 rizikos vertinimų skaičius.
 Sienų
 ir vizų srities rezultatų rodikliai
 būtų konsulinių įstaigų, įrengtų,
 apsaugotų ir (arba) patobulintų siekiant užtikrinti veiksmingą
 prašymų išduoti vizą nagrinėjimą ir paslaugų vizų
 prašytojams teikimo kokybę, skaičius, sienų kontrolės
 įrangos kūrimas ir neteisėtai išorės sienas kirtusių
 trečiųjų šalių piliečių, sulaikytų
 atsižvelgiant į atitinkamam išorės sienos ruožui sukeltą
 riziką, skaičius. Remiantis poveikio rodikliais bus vertinamas
 sienų saugumo ir vizų išdavimo gebėjimų padidėjimas, gebėjimas
 saugiai ir sklandžiai valdyti keliautojų judėjimą per sienas.
 1.4.
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
 1.4.1.
 Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai
 Kaip ir
 anksčiau, 2014–2020 m. laikotarpiu vidaus reikalų srityje ES laukia
 nemenki iššūkiai. Atsižvelgiant į demografinius pokyčius,
 struktūrinius pokyčius darbo rinkose ir konkurencijos dėl
 įgūdžių modelius, į ateitį orientuota teisėtos
 imigracijos ir integracijos politika bus labai svarbi didinant ES konkurencingumą
 ir socialinę sanglaudą, turtinant mūsų visuomenę ir
 teikiant visiems vienodas galimybes. ES taip pat turi tinkamai spręsti
 neteisėtos migracijos problemą ir kovoti su prekyba žmonėmis.
 Kartu privalome išlikti solidarūs su tais, kuriems reikalinga
 tarptautinė apsauga. Didesnę apsaugą užtikrinančios ir
 veiksmingesnės bendros Europos prieglobsčio sistemos užbaigimas
 tebėra vienas iš prioritetų.
 Saugi aplinka
 reikalinga ir naudinga ES ekonominiam, kultūriniam bei socialiniam
 augimui. ES turi atlikti lemiamą vaidmenį: mažindama sunkių,
 organizuotų nusikaltimų, elektroninių nusikaltimų ir
 terorizmo grėsmę, užtikrindama ES išorės sienų valdymą
 ar sparčiai reaguodama į žmogaus sukeltas krizes arba gaivalines
 nelaimes. Globalizacijos sąlygomis, kai grėsmių vis daugėja
 ir jos nepaiso valstybių sienų, nė viena valstybė narė
 negali veiksmingai nuo jų apsiginti pati. Būtinas nuoseklus ir
 visapusiškas Europos atsakas, kad įvairių valstybių ir
 jurisdikcijų teisėsaugos institucijos galėtų veiksmingai
 bendradarbiauti.
 Šiems tikslams
 pasiekti nepaprastai svarbus bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis
 šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis. Pastarojo meto įvykiai
 Šiaurės Afrikoje parodė, kad ES labai svarbu laikytis išsamaus,
 koordinuoto požiūrio į migraciją, sienas ir saugumą.
 Todėl reikia sustiprinti vis svarbesnę ES vidaus reikalų
 politikos išorės dimensiją, visapusiškai atsižvelgiant į
 Sąjungos užsienio politiką.
 1.4.2.
 Papildoma ES dalyvavimo nauda
 Valdant
 migracijos srautus ir saugumo grėsmę gali kilti sunkumų,
 kurių valstybės narės negali įveikti vienos. Šiose srityse
 akivaizdi papildoma ES biudžeto naudojimo nauda.
 Kai kurioms
 valstybėms narėms tenka sunki našta dėl ypatingos
 geografinės padėties ir Sąjungos išorės sienų, kurias
 jos turi valdyti, ilgio. Panaikinus vidaus sienų kontrolę, reikia
 imtis bendrų priemonių veiksmingai kontroliuoti ir stebėti
 Sąjungos išorės sienas. Todėl svarbiausi bendros
 prieglobsčio, imigracijos ir išorės sienų politikos principai –
 valstybių narių solidarumas ir teisingas atsakomybės
 pasidalijimas. ES biudžete numatytos lėšos, susijusios su šio principo
 taikymo finansiniu poveikiu. Saugumo srityje sunkūs, organizuoti
 nusikaltimai, terorizmas ir kita grėsmė saugumui vis dažniau
 įgyja tarpvalstybinį pobūdį. Tarpvalstybinis
 teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas ir veiksmų koordinavimas
 nepaprastai svarbus sėkmingai šių nusikaltimų prevencijai ir
 kovai su jais užtikrinti, pvz., keičiantis informacija, vykdant bendrus
 tyrimus, taikant sąveikiąsias technologijas ir atliekant bendrus
 grėsmės bei rizikos vertinimus.
 Kad
 galėtų valdyti migracijos srautus bei išorės sienas ir
 užtikrinti ES saugumą, valstybėms narėms reikia daug
 išteklių ir gebėjimų. Pagerinus bendradarbiavimą ir
 veiksmų koordinavimą telkiant išteklius tokiose srityse kaip mokymas
 ir įranga, būtų pasiekta masto ekonomija ir sinergija, taip
 užtikrinant veiksmingesnį viešųjų lėšų naudojimą
 ir padidinant valstybių narių tarpusavio solidarumą,
 pasitikėjimą ir atsakomybės už bendrą ES politiką
 pasidalijimą. Tai itin svarbu saugumo srityje, kurioje finansinė
 parama visokių formų bendroms tarpvalstybinėms operacijoms
 būtina norint sustiprinti policijos, muitinės, sienos apsaugos
 pareigūnų ir teisminių institucijų tarpusavio
 bendradarbiavimą.
 Kalbant apie
 vidaus reikalų išorės dimensiją akivaizdu, kad, ėmusis
 priemonių ir sutelkus išteklius ES lygiu, ES turės daug daugiau
 galimybių įtikinti trečiąsias šalis bendradarbiauti su ja
 sprendžiant migracijos ir saugumo klausimus, kurie pirmiausia svarbūs ES
 ir valstybėms narėms.
 ES teisė
 imtis veiksmų vidaus reikalų srityje nustatyta Sutarties dėl
 Europos Sąjungos veikimo (SESV) V antraštinėje dalyje „Laisvės,
 saugumo ir teisingumo erdvė“, ypač SESV 77 ir 78 straipsnių
 2 dalyse, 79 straipsnio 2 ir 4 dalyse, 82 straipsnio 1 dalyje, 84
 straipsnyje ir 87 straipsnio 2 dalyje. Bendradarbiavimas su trečiosiomis
 šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis reglamentuojamas SESV 212
 straipsnio 3 dalimi. Pasiūlymais nepažeidžiamas subsidiarumo principas,
 nes dauguma lėšų bus naudojamos vadovaujantis pasidalijamojo valdymo
 principu ir atsižvelgiant į valstybių narių institucijų
 kompetenciją.
 1.4.3.
 Panašios patirties išvados
 Nors
 dabartinės vidaus reikalų finansinės priemonės paprastai
 laikomos atitinkančiomis savo paskirtį ir veikiančiomis
 veiksmingai, laikotarpio vidurio peržiūros išvados ir
 suinteresuotųjų šalių konsultacijos rodo, kad reikia:
 – supaprastinti ir racionalizuoti būsimas vidaus reikalų
 srities priemones, sumažinant finansinių
 programų skaičių iki dviejų: įsteigiant
 Prieglobsčio ir migracijos fondą ir Vidaus saugumo fondą. Tai ES
 leis strategiškiau naudoti priemones, kad jos labiau atitiktų ES
 politinius prioritetus ir poreikius;
 – sustiprinti ES, kaip pasaulinio masto veikėjos, vaidmenį, į būsimus fondus įtraukiant išorės dimensijos
 komponentą ir taip sustiprinant ES įtaką, susijusią su
 vidaus reikalų politikos išorės dimensija;
 – kai įmanoma, pirmenybę teikti ne centralizuotam, o pasidalijamajam
 valdymui, siekiant sumažinti nereikalingą biurokratinę
 naštą;
 – pasidalijamajam valdymui taikyti labiau į rezultatus
 orientuotą požiūrį, pereinant prie
 daugiamečio programavimo ir aukšto lygio politinio dialogo: taip bus
 užtikrinta, kad valstybių narių nacionalinės programos visiškai
 atitiktų ES politikos tikslus bei prioritetus ir daugiausia dėmesio
 jose būtų skiriama rezultatų siekimui;
 – pagerinti centralizuotą valdymą siekiant parengti
 įvairias politinio pobūdžio veiklos priemones, įskaitant paramą tarpvalstybiniams veiksmams, ypač
 naujoviškiems veiksmams, trečiosiose šalyse vykdomiems ir su jomis
 susijusiems veiksmams (išorės dimensija), taip pat veiksmams susiklosčius
 nepaprastajai padėčiai, tyrimams ir renginiams;
 – sukurti bendrą reglamentavimo sistemą, kuo panašesnę į kitų pasidalijamojo valdymo būdu
 valdomų ES fondų reglamentavimo sistemą, ir priimti bendras
 programavimo, atskaitomybės, finansų valdymo bei kontrolės
 taisykles, kad visos suinteresuotosios šalys kuo geriau suvoktų taisykles
 ir būtų užtikrintas didelis suderinamumas bei darnumas;
 – greitai ir veiksmingai reaguoti susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai, parengti fondus taip, kad ES
 galėtų tinkamai reaguoti sparčiai kintančiose situacijose;
 – sustiprinti vidaus reikalų agentūrų įtaką siekiant paskatinti valstybes nares praktiškai bendradarbiauti,
 pavedant joms imtis konkrečių veiksmų ir kartu užtikrinti
 tinkamą politinę agentūrų veiklos kontrolę.
 Daugiau informacijos
 galima rasti kiekvieno reglamento poveikio vertinime ir aiškinamajame
 memorandume.
 1.4.4.
 Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
 atitinkamomis priemonėmis
 Veiklą,
 kuri bus finansuojama iš Prieglobsčio ir migracijos ir Vidaus saugumo
 fondo, papildanti veikla bus remiama pagal įvairias kitas ES priemones.
 Iš Europos
 socialinio fondo šiuo metu remiamos integracijos priemonės, susijusios
 su patekimu į darbo rinką, o iš Integracijos fondo remiamos,
 pavyzdžiui, šios priemonės: pilietinio supažindinimo kursai, dalyvavimas
 socialiniame ir pilietiniame gyvenime, vienodos galimybės naudotis
 paslaugomis ir kt. Integracijos priemonės ir toliau bus remiamos pagal tas
 pačias eilutes kaip ir Prieglobsčio ir migracijos fondas bei
 būsimasis Europos socialinis fondas.
 Skiriamoji
 Vidaus saugumo fondo ir civilinės saugos finansinės priemonės
 linija bus tokia, kokia nustatyta dabartinės Terorizmo ir kitos su saugumu
 susijusios rizikos prevencijos, parengties ir padarinių valdymo (CIPS)
 programos 3 straipsnyje: gaivalinės nelaimės ir netyčia žmogaus
 sukeltos katastrofos susijusios su civilinės saugos priemone (avarijos), o
 tyčia žmogaus sukeltos katastrofos susijusios su saugumu, todėl
 jų išlaidos bus padengiamos iš Vidaus saugumo fondo.
 Kaip ir
 anksčiau, dėl teroro aktų arba kitų su saugumu
 susijusių incidentų išlaidos nebus padengiamos iš ES solidarumo
 fondo. Tiksli SESV 222 straipsnio (solidarumo sąlygos), pagal
 kurį galėtų būti remiamos teroro aktą, gaivalinę
 nelaimę ar žmogaus sukeltą katastrofą patyrusios valstybės
 narės, taikymo sritis ir mastas irgi nėra aiškūs, nes tam reikia
 formaliai priimti jo įgyvendinimo taisykles, o šios dar net nebuvo
 pasiūlytos. Todėl susiklosčius nepaprastajai padėčiai
 – didelio teroro akto arba kitų su saugumu susijusių incidentų
 atveju – bus finansuojama iš Vidaus saugumo fondo.
 Spraga tarp
 saugumo tyrimų, vykdomų pagal programą „Horizontas 2020“,
 ir tokių tyrimų rezultatų praktinio pritaikymo bus užpildyta,
 nes, siekiant sudaryti sąlygas finansuoti mokslinių tyrimų
 rezultatų (prototipų) bandymą ir tvirtinimą, Vidaus saugumo
 fonde bus numatyti konkretūs tikslai ir tinkami finansuoti veiksmai,
 kurių tikslas – serijinis jų pritaikymas praktikoje (ikiprekybiniai
 viešieji pirkimai).
 Su Vidaus
 saugumo fondu, ypač jo baudžiamosios teisenos komponentu, bus glaudžiai
 susijusi ir jį papildys būsima teisingumo programa,
 tačiau joje daugiau dėmesio bus skiriama teisminiam
 bendradarbiavimui, procedūrų vienodinimui ir tarpusavio pripažinimui
 – tai praktiškai užkerta kelią dideliam dubliavimuisi.
 Pagal
 Prieglobsčio ir migracijos ir Vidaus saugumo fondo išorės dimensijos
 komponentus bus remiami trečiosiose šalyse vykdomi ir su jomis susiję
 veiksmai, kuriais pirmiausia paisoma ES interesų ir tikslų, kurie
 turi tiesioginį poveikį ES bei jos valstybėms narėms ir
 kuriais užtikrinamas ES teritorijoje vykdomos veiklos tęsimas. Parama bus
 planuojama ir teikiama atsižvelgiant į ES išorės veiksmų ir
 užsienio politiką. Ji nėra skirta į vystymąsi orientuotiems
 veiksmams remti ir tam tikrais atvejais papildys pagal išorės pagalbos
 priemones teikiamą finansinę paramą. Šiuo atžvilgiu itin svarbi
 vidaus reikalų srityje bus nauja teminė migracijos ir
 prieglobsčio programa ir nauja stabilumo priemonė. Pagal
 išorės pagalbos priemones remiami pagalbą gaunančių
 šalių vystymosi poreikiai arba bendrieji politiniai ES interesai,
 susiję su strateginiais partneriais, o iš vidaus reikalų fondų
 bus remiami konkretūs trečiosiose šalyse vykdomi veiksmai,
 svarbūs ES migracijos politikai ir ES vidaus saugumo tikslams. Todėl
 jie užpildys konkrečią spragą ir papildys ES turimas priemones.
 1.5.
 Trukmė ir finansinis poveikis
 þ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
 ribota
 –
 þ Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo 2014 01 01 iki 2020 12 31
 –
 þ Finansinis poveikis nuo 2014 m. iki 2023 m.
 ̈ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
 neribota
 –
 Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo MMMM
 iki MMMM,
 –
 Vėliau – visavertis taikymas.
 1.6.
 Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[16]
 þKomisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas valdymas
 þ Netiesioginis centralizuotas valdymas,
 vykdymo užduotis perduodant:
 –
 þ vykdomosioms įstaigoms
 –
 þ Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[17]
 –
 þ nacionalinėms viešojo sektoriaus įstaigoms arba
 viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms
 –
 ̈ asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų
 vykdymą pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę
 dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame teisės akte,
 apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
 þ Pasidalijamasis valdymas kartu su
 valstybėmis narėmis
 þ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
 þ Jungtinis valdymas kartu su
 tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
 Jei nurodomas daugiau
 kaip vienas valdymo būdas, išsamią informaciją pateikti šio
 punkto pastabų skiltyje.
 Pastabos
 Daugiausia
 pasiūlymai bus įgyvendinami pasidalijamojo valdymo būdu,
 priimant daugiametes nacionalines programas.
 Pagal
 nacionalines programas įgyvendintinus tikslus papildys Sąjungos
 veiksmai ir greitojo reagavimo susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai mechanizmas. Dažniausiai tai bus centralizuoto tiesioginio
 valdymo būdu teikiamos dotacijos ir vykdomi viešieji pirkimai, skirti
 trečiosiose šalyse vykdomiems ir su jomis susijusiems veiksmams
 finansuoti.
 Susiskaldymui
 išvengti bus pasitelktos visos įmanomos priemonės, iš esmės
 išteklius skiriant ribotam skaičiui ES tikslų įgyvendinti ir
 naudojantis pagrindinių suinteresuotųjų šalių patirtimi,
 jei tinka, pagal partnerystės ir bendruosius susitarimus.
 Komisijos
 iniciatyva teikiama techninė pagalba bus skiriama centralizuoto
 tiesioginio valdymo būdu.
 Pagal Šengeno
 asociacijos susitarimus šalys, dalyvaujančios taikant, įgyvendinant
 ir plėtojant Šengeno acquis, taip pat dalyvaus taikant abi Vidaus
 saugumo fondo priemones, kuriomis plėtojamas Šengeno acquis
 (sienų bei vizų ir policijos bendradarbiavimo priemones), lyg
 būtų valstybės narės. Jos dalyvaus taikant priemones pagal
 reglamento, kuriuo vykdomos jų pačių daugiametės
 nacionalinės programos, nuostatas, turės galimybę prašyti
 finansavimo pagal Sąjungos veiksmus ir kt. Kaip ir Išorės sienų
 fondo atveju, bus sudaryti specialūs susitarimai, kuriuose bus
 išdėstytos papildomos jų dalyvavimui taikomos taisyklės
 (kylančios iš Finansinio reglamento, jo įgyvendinimo taisyklių
 ir Sutarčių, įskaitant Audito Rūmų audito
 įgaliojimus). Kadangi šios valstybės prie abiem priemonėms
 skirto ES biudžeto prisidės proporcingai jų BVP, neatsižvelgiant
 į jų asignavimų pagal šias priemones dydį susitarimuose
 taip pat bus nustatyti su atsakomybe už Šengeno valdymą pasidalijimu
 susiję šių valstybių įnašai. Šiuo metu asocijuotosios
 valstybės yra Norvegija, Islandija, Šveicarija ir Lichtenšteinas.
 2.
 VALDYMO PRIEMONĖS
 2.1.
 Priežiūros ir atskaitomybės
 taisyklės
 Nurodyti dažnumą
 ir sąlygas.
 Pasidalijamojo
 valdymo atveju siūloma taikyti suderintą,
 veiksmingą atskaitomybės, stebėjimo ir vertinimo sistemą.
 Rengdamos kiekvieną nacionalinę programą, valstybės
 narės turės sudaryti stebėjimo komitetą, kurio veikloje
 gali dalyvauti Komisija.
 Kiekvienais
 metais valstybės narės teiks daugiametės programos vykdymo
 ataskaitas. Nuo šių ataskaitų priklauso metiniai mokėjimai. Kad
 padėtų atlikti laikotarpio vidurio peržiūrą, 2017 m.
 valstybės narės turės pateikti papildomos informacijos apie
 įgyvendinant šiuos tikslus pasiektą pažangą. Tokios informacijos
 bus prašoma ir 2019 m., kad prireikus paskutiniais finansiniais metais (2020 m.)
 būtų galima patikslinti biudžetą.
 Fondams, iš
 kurių remiamas vertinimu grindžiamos kultūros puoselėjimas
 vidaus reikalų srityje, bus taikoma bendra vertinimo bei stebėjimo
 sistema ir platūs politiniai rodikliai, pabrėžiantys į
 rezultatus orientuotą fondų metodą ir esminį vaidmenį,
 kurį jie galėtų atlikti derinant politikos priemones siekiant
 laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės sukūrimo tikslo. Šie
 rodikliai susiję su galimu fondų poveikiu: bendros sienų
 saugumo, policijos bendradarbiavimo ir krizių valdymo kultūros
 puoselėjimas, veiksmingas migracijos į ES srautų valdymas,
 teisingas ir vienodas požiūris į trečiųjų šalių
 piliečius, valstybių narių tarpusavio solidarumas ir
 bendradarbiavimas sprendžiant migracijos bei vidaus saugumo klausimus, bendras
 ES požiūris į migraciją ir saugumą trečiųjų
 šalių atžvilgiu.
 Siekdama
 užtikrinti tinkamą vertinimo principų taikymą ir turėdama
 omenyje praktinę dabartinių ES vidaus reikalų lėšų
 naudojimo vertinimo patirtį valstybėse narėse, Komisija kartu su
 valstybėmis narėmis kurs bendrą vertinimo ir stebėjimo
 sistemą: pvz., parengs šablonus ir bendrus rezultatų rodiklius.
 Visos
 priemonės bus nustatytos programavimo laikotarpio pradžioje – taip
 valstybėms narėms bus sudarytos sąlygos sukurti savas
 atskaitomybės ir vertinimo sistemas vadovaujantis sutartais principais ir
 reikalavimais.
 Siekiant
 sumažinti administracinę naštą ir užtikrinti atskaitomybės bei
 vertinimo sąveiką, vertinimo ataskaitoms reikalinga informacija bus
 grindžiama metinėse nacionalinių programų vykdymo ataskaitose
 valstybių narių pateikta informacija ir ją papildys.
 2018 m.
 Komisija taip pat pateiks nacionalinių programų vykdymo laikotarpio
 vidurio peržiūros ataskaitą.
 Kalbant
 bendriau, iki 2018 m. birželio 30 d.
 Komisija pateiks fondų lėšų panaudojimo tarpinę
 ataskaitą, o iki 2024 m. birželio 30 d. ex post
 vertinimo ataskaitą, kurioje apžvelgs visus lėšų panaudojimo
 aspektus (t. y. ne tik nacionalines programas, parengtas taikant
 pasidalijamojo valdymo būdą).
 2.2.
 Valdymo ir kontrolės sistema
 2.2.1.
 Nustatyta rizika
 Vidaus
 reikalų generalinis direktoratas nesusidūrė su didele
 išlaidų programų klaidų rizika. Tai matyti iš
 pastarųjų metų Audito Rūmų ataskaitų, kuriose
 nenustatyta didelių klaidų, ir Vidaus reikalų generalinio
 direktorato (buvusio Teisingumo, laisvės ir saugumo generalinio
 direktorato) metinių veiklos ataskaitų, kuriose neaptiktųjų
 klaidų buvo ne daugiau kaip 2 %.
 Taikant
 pasidalijamojo valdymo būdą, bendrą
 dabartinių programų vykdymo riziką galima iš esmės
 suskirstyti į tris kategorijas:
 – neveiksmingo arba nepakankamai tikslingo fondų lėšų
 naudojimo rizika;
 – dėl taisyklių sudėtingumo ir valdymo bei kontrolės
 sistemų trūkumų kylančios klaidos;
 – neveiksmingas administracinių išteklių naudojimas (ribotas
 reikalavimų proporcingumas).
 Taip pat verta
 paminėti tam tikrus Solidarumo ir migracijos srautų valdymo
 bendrojoje programoje numatytos 4 fondų sistemos aspektus:
 – metinių programų sistema užtikrinama, kad galutiniai
 mokėjimai būtų reguliariai mokami remiantis patvirtintomis ir
 audituotomis išlaidomis. Tačiau metinių programų tinkamumo
 finansuoti laikotarpis nesiejamas su ES finansiniais metais, todėl,
 nepaisant itin griežtos sistemos, patikimumo grandinė nėra visiškai
 patenkinama;
 – išsamias tinkamumo finansuoti taisykles nustato Komisija. Taip iš
 esmės užtikrinama, kad būtų finansuojamos vienodos išlaidos.
 Tačiau tai nacionalinėms institucijoms ir Komisijai užkelia
 nereikalingą darbo naštą ir didina riziką, kad lėšų
 gavėjai ir (arba) valstybės narės gali padaryti klaidų
 dėl netinkamos ES taisyklių interpretacijos;
 – dabartinės valdymo ir kontrolės sistemos labai panašios
 į struktūrinių fondų valdymo ir kontrolės sistemas.
 Tačiau jos šiek tiek skiriasi, pvz., skiriasi išlaidas
 tvirtinančių ir audito institucijų atsakomybės grandinė.
 Tai valstybėse narėse kelia painiavą, ypač kai institucijos
 veikia pagal 2 fondų sistemą. Be to, tai didina klaidų
 riziką ir reikalauja atidesnio stebėjimo.
 Šiame
 pasiūlyme bus gerokai pakeisti šie aspektai:
 – valdymo ir kontrolės sistemos bus taikomos atsižvelgiant į
 Bendrijos paramos sistemų (BPS) fondams nustatytus bendruosius
 reikalavimus ir atitiks visus naujus naujojo Finansinio reglamento
 reikalavimus: vietoj 3 institucijų bus 2 institucijos (atsakinga
 institucija ir audito institucija), kurių užduotys bus aiškiau
 apibrėžtos siekiant užtikrinti didesnį patikimumą;
 – vykdant daugiametį programavimą ir metinį
 sąskaitų tvirtinimą, grindžiamą atsakingos institucijos
 mokėjimais, tinkamumo finansuoti laikotarpiai su Komisijos metinėmis
 finansinėmis ataskaitomis bus suderinti nepadidinant administracinės
 naštos daugiau nei pagal dabartinę sistemą;
 – patikrinimai vietoje bus atliekami vykdant 1 lygmens kontrolę, t.
 y. patikrinimus atliks atsakinga institucija, jais bus paremta jos metinė
 valdymo patikinimo deklaracija;
 – aiškiau apibrėžus, supaprastinus ir su kitomis ES finansinės
 paramos priemonėmis suderinus tinkamumo finansuoti taisykles, sumažės
 paramos iš įvairių šaltinių gavėjų daromų
 klaidų skaičius. Tinkamumo finansuoti taisyklės bus nustatytos
 nacionaliniu lygmeniu, išskyrus kai kuriuos pagrindinius principus, panašius
 į taikomus BPS fondams;
 – rekomenduojama naudotis supaprastintų išlaidų
 galimybėmis, ypač mažų dotacijų atveju.
 Pagrindinė
 centralizuoto valdymo rizika yra tokia:
 – menkos gautų projektų atitikties Vidaus reikalų
 generalinio direktorato politiniams prioritetams rizika;
 – blogos atrinktų projektų kokybės ir projekto prasto
 techninio įgyvendinimo rizika, dėl kurios mažėja programų
 poveikis (dėl netinkamų atrankos procedūrų – kompetencijos
 stokos arba nepakankamo stebėjimo rizika);
 – neveiksmingo arba neekonomiško skirtų lėšų, tiek
 susijusių su dotacijomis (sudėtingas tinkamų finansuoti
 faktinių išlaidų grąžinimas ir ribotos galimybės tinkamas
 finansuoti išlaidas tikrinti remiantis dokumentais), tiek susijusių su
 pirkimais (kartais mažai ekonominės veiklos vykdytojų turi
 reikiamų atitinkamos srities žinių, dėl to neįmanoma
 palyginti siūlomų kainų), naudojimo rizika;
 – rizika, susijusi su (ypač) mažesnių organizacijų
 gebėjimu veiksmingai kontroliuoti išlaidas ir užtikrinti operacijų
 skaidrumą;
 – Komisijos reputacijai kylanti rizika, jei atskleidžiami sukčiavimo
 atvejai ar nusikaltimai; dėl gana gausių rangovų ir paramos
 gavėjų, kurių kiekvienas taiko savą, neretai gana mažo
 masto kontrolės sistemą, įvairovės pasitikėjimą
 kelia tik dalis trečiųjų šalių vidaus kontrolės sistemų.
 Tikimasi, kad
 tokia rizika sumažės geriau apibrėžiant pasiūlymų tikslus
 ir atsižvelgiant į supaprastintas nuostatas, įtrauktas į
 naująją Finansinio reglamento peržiūrą.
 2.2.2.
 Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)
 Pasidalijamasis
 valdymas
 Valstybių
 narių lygmeniu siūloma valdymo ir
 kontrolės sistemų struktūra skiriasi nuo 2007–2013 m.
 struktūros, tačiau išlaikyta dauguma dabartinio laikotarpio
 funkcijų, įskaitant administracinius patikrinimus, patikrinimus
 vietoje, valdymo ir kontrolės sistemų auditą, projektų
 auditą. Vis dėlto šių funkcijų seka pakeista, kad už
 patikrinimus vietoje, vykdomus rengiantis metiniam sąskaitų
 tvirtinimui, aiškiai atsakytų atsakinga institucija.
 Siekiant
 patikimesnės atskaitomybės, atsakingas institucijas akredituotų
 nacionalinės akreditavimo įstaigos, atsakingos už jų
 nuolatinę priežiūrą. Tikimasi, kad, sumažinus institucijų
 skaičių (atsisakius tvirtinančiosios institucijos) ir fondų
 skaičių, bus galima ne tik sumažinti administracinę naštą
 ir sustiprinti administracinius gebėjimus, bet ir aiškiau pasidalyti
 atsakomybę.
 Kol kas
 nėra parengta patikima vidaus reikalų srities pasidalijimo fondų
 kontrolės išlaidų sąmata. Parengta tik ERPF ir Sanglaudos fondo
 sąmata: apskaičiuota, kad su kontrole susijusių
 užduočių vykdymo išlaidos (valstybėse narėse, išskyrus
 Komisijos išlaidas) turėtų sudaryti apie 2 % viso 2007–2013 m.
 administruoto finansavimo. Šios išlaidos susijusios su tokiomis kontrolės
 sritimis: 1 % siejamas su nacionaliniu koordinavimu ir programų
 rengimu, 82 % – su programų valdymu, 4 % – su sertifikavimu ir 13 %
 – su auditu.
 Kontrolės
 išlaidos padidės įgyvendinus šiuos pasiūlymus:
 – akreditavimo įstaigos steigimas ir veikla, apskritai sistemos
 keitimas;
 – valdymo deklaracijos, pridedamos prie metinių finansinių
 ataskaitų, teikimas;
 – atsakingos institucijos vykdomi patikrinimai vietoje;
 – audito institucijų vykdomo papildomo valdymo deklaracijos audito
 poreikis.
 Tačiau
 taip pat yra pasiūlymų, kuriuos įgyvendinus kontrolės
 išlaidų sumažės:
 – tvirtinančioji institucija nustos veikti. Nors dalis jos
 funkcijų bus perduotos atsakingai institucijai, taip valstybė
 narė galės sutaupyti didelę sertifikavimo išlaidų
 dalį, nes bus geriau administruojama veikla, reikės mažiau
 koordinuoti ir audituoti;
 – audito vykdoma kontrolė bus labiau orientuota į
 pakartotinį atsakingos institucijos atliktų 1 lygmens
 administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje (imties)
 vykdymą. Taip paspartės rungimosi principu grindžiama procedūra
 ir bus užtikrinta, kad visi reikiami patikrinimai būtų atlikti iki
 metinių finansinių ataskaitų pateikimo;
 – taikant supaprastintas išlaidas sumažės tiek administracijų,
 tiek paramos gavėjų administracinės išlaidos ir našta visais
 lygmenimis;
 – vykdant metinį sąskaitų uždarymą ir atitikties
 patvirtinimo laikotarpį apribojus iki 36 mėnesių, viešosioms
 administracijoms ir paramos gavėjams sumažės dokumentų saugojimo
 kontrolės tikslais išlaidos;
 – Komisija ir valstybės narės privalės palaikyti
 elektroninius ryšius.
 Prie šių
 aspektų reikia pridėti 2.2.1 punkte išvardytus supaprastinimo aspektus,
 kurie taip pat padės mažinti paramos gavėjams tenkančią
 administracinę naštą – taip kartu mažinama ir klaidų rizika, ir
 administracinė našta.
 Taigi,
 apskritai manoma, kad įgyvendinus šiuos pasiūlymus, kontrolės
 išlaidos ne padidės ar sumažės, o bus perskirstytos. Tačiau
 numatoma, kad taip perskirsčius išlaidas (ne tik pagal įvairias
 funkcijas ir dėl proporcingų kontrolės priemonių, bet ir
 pagal valstybes nares bei programas), bus galima veiksmingiau sumažinti riziką
 ir užtikrinti geresnę bei spartesnę patikimumo grandinę.
 Komisijos
 lygmeniu pirmąją programavimo laikotarpio
 pusę pasidalijamojo valdymo ir patikrų išlaidų
 neturėtų sumažėti. Taip visų pirma bus dėl to, kad su
 pasidalijamuoju valdymu susijusi suma ir politikos sritys bus didesnės nei
 dabartiniu laikotarpiu. Todėl, kad išteklių būtų tiek pat,
 reikės veiksmingiau juos naudoti. Be to, pirmaisiais metais teks
 įvykdyti daug svarbių užduočių: baigti 2007–2013 m.
 programas (paskutinės baigimo ataskaitos turi būti pateiktos iki 2016 m.
 kovo 31 d.), palaikyti politinį dialogą ir patvirtinti 2014–2020 m.
 daugiametes nacionalines programas, įdiegti naują sąskaitų
 patvirtinimo sistemą. Antrąją laikotarpio pusę turimi
 ištekliai bus naudojami vertinimui ir stebėjimui gerinti.
 Centralizuotas
 valdymas
 Komisija
 toliau taiko dabartinę kontrolės sistemą, kuriai būdinga
 veiklos direktoratų vykdoma veiklos priežiūra, Biudžeto ir
 kontrolės skyriaus atliekama ex ante kontrolė, Vidaus
 pirkimų komiteto (bendrų pirkimų tarnybos ir humanitarinių
 pirkimų centrų) kontrolė, vidaus audito įstaigos ir (arba)
 vidaus audito tarnybos vykdoma dotacijų ex post kontrolė
 arba auditas. Ex post kontrolės sektoriuje taikoma kuo
 didesnio anomalijų nustatymo siekiant susigrąžinti nepagrįstai
 išmokėtas sumas strategija. Vadovaujantis šia strategija, atliekamas vieno
 iš projektų, kurių dauguma atrinkti remiantis rizikos analize,
 auditas.
 Kadangi
 vykdoma ex ante ir ex post kontrolė, taip pat
 dokumentų patikrinimai ir auditai vietoje, pastaraisiais metais
 neaptiktųjų klaidų buvo vidutiniškai mažiau nei 2 %.
 Todėl Vidaus reikalų generaliniame direktorate vidaus kontrolės
 sistema ir jos taikymo išlaidos laikomos tinkamomis mažo klaidų dažnio
 tikslui pasiekti.
 Tačiau,
 atsižvelgdamas į šią sistemą, Vidaus reikalų GD toliau
 svarstys, kaip pagerinti valdymą ir labiau supaprastinti taisykles. Antai,
 kai tik bus galima, bus naudojamasi visomis naujajame finansiniame reglamente
 numatytomis supaprastintomis galimybėmis, nes tikimasi, kad jos padės
 sumažinti paramos gavėjų administracinę naštą ir kartu –
 Komisijos klaidų ir administracinės naštos riziką.
 Naujos
 kryptys
 Pasiūlymuose
 numatomos naujos ES finansavimo vidaus reikalų srityje kryptis: geriau
 panaudoti ES agentūrų sukauptą patirtį, plėtoti
 išorės dimensiją, stiprinti reagavimo susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai mechanizmus ir kt.
 Tam Vidaus reikalų GD turės taikyti naujus valdymo ir kontrolės
 metodus.
 Naujoms kryptims skirsimos sumos dar nenustatytos, tačiau tikėtina,
 kad jos nesudarys didelės bendro vidaus reikalų biudžeto dalies. Vis
 dėlto itin svarbu bus kuo ankstesniu laikotarpio etapu priimti naujoms
 užduotims vykdyti reikalingas vidaus priemones ir darbo tvarką, griežtai
 laikantis patikimo finansų valdymo principų.
 Iš pateiktos
 analizės akivaizdžiai matyti, kad nepaisant sistemos supaprastinimo Vidaus
 reikalų generaliniam direktoratui prireiks daugiau žmogiškųjų
 išteklių padidėjusiam biudžetui vykdyti.
 Žmogiškųjų išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant
 generalinio direktorato darbuotojus, jau paskirtus priemonei valdyti ir (arba)
 perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami papildomomis
 lėšomis, kurios atsakingam generaliniam direktoratui gali būti
 skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir
 atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
 2.3.
 Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos
 priemonės
 Nurodyti dabartines
 arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
 Vidaus
 reikalų GD ne tik taikys visus teisės aktuose nustatytus
 kontrolės mechanizmus, bet ir parengs kovos su sukčiavimu
 strategiją, atitinkančią 2011 m. birželio 24 d.
 Komisijos priimtą naują kovos su sukčiavimu strategiją,
 siekdamas, inter alia, užtikrinti, kad vidaus kontrolė,
 susijusi su kova su sukčiavimu, visiškai atitiktų naują
 Komisijos kovos su sukčiavimu strategiją ir kad sukčiavimo
 rizikos valdymo metodu būtų siekiama nustatyti sukčiavimo
 rizikos zonas ir rasti tinkamus sprendimus. Prireikus bus sukurti tinklai ir
 įdiegtos tinkamos IT priemonės, skirtos su fondais susijusio
 sukčiavimo atvejams nagrinėti.
 Komisijos
 kovos su sukčiavimu strategijoje dėl pasidalijamojo valdymo aiškiai
 nurodyta, kad Komisijos pasiūlymuose dėl 2014–2020 m.
 reglamentų reikia reikalauti, kad valstybės narės imtųsi
 veiksmingų ir nustatytai sukčiavimo rizikai proporcingų
 sukčiavimo prevencijos priemonių. Dabartinio pasiūlymo 5 straipsnyje
 aiškiai reikalaujama, kad valstybės narės užkirstų kelią
 pažeidimams, juos nustatytų, pašalintų ir apie juos praneštų
 Komisijai. Daugiau informacijos apie šiuos įpareigojimus bus pateikta
 išsamiose taisyklėse dėl atsakingos institucijos funkcijų, kaip
 nustatyta 24 straipsnio 5 dalies c punkte.
 Be to, 41
 straipsnyje aiškiai nurodyta, kaip lėšos, gautos po finansinių
 klaidų ištaisymo, atlikto atsižvelgiant į Komisijos arba Audito
 Rūmų išvadas, pakartotinai panaudojamos.
 3.
 NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
 3.1.
 Atitinkama (-os) daugiametės finansinės
 programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė
 (-s)
 · Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
 Daugiametės
 finansinės programos išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti
 eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris || DA[18] || ELPA šalių[19] || šalių kandidačių[20] || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 3 || || DA || NE || NE || NE || NE
 · Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės
 Daugiametės
 finansinės programos išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti
 eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris 3 išlaidų kategorija || DA / NDA || ELPA šalių || šalių kandidačių || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 3 || 18 01 04 aa – Prieglobsčio ir migracijos fondas – Techninė pagalba || NDA || NE || NE || NE || NE
 3 || 18 02 aa – Prieglobsčio ir migracijos fondas || DA || NE || NE || NE || NE
 3 || 18 01 04 bb – Vidaus saugumo fondas – Policija ir nusikalstamumas – Techninė pagalba || NDA || NE || NE || TAIP || NE
 3 || 18 02 bb – Vidaus saugumo fondas – Policija ir nusikalstamumas || DA || NE || NE || TAIP || NE
 3 || 18 01 04 cc – Vidaus saugumo fondas – Sienos ir vizos – Techninė pagalba || NDA || NE || NE || TAIP || NE
 3 || 18 02 cc – Vidaus saugumo fondas – Sienos ir vizos || DA || NE || NE || TAIP || NE
 Trečiųjų šalių įnašai
 susiję su abiem Vidaus saugumo fondo komponentais.
 Dėl įnašų apskaičiavimo
 kriterijų ir metodo ES ir asocijuotosios valstybės turi tartis
 atskira tvarka.
 Jei procentinė dalis būtų
 panaši į dabartinį asocijuotųjų valstybių
 įnašą į Išorės sienų fondą, jų įnašas
 sienų ir vizų komponentui finansuoti būtų apie 210 mln. EUR,
 o policijos bendradarbiavimo komponentui finansuoti – maždaug 50 mln. EUR.
 3.2.
 Numatomas poveikis išlaidoms
 3.2.1.
 Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Numeris 3 || Saugumas ir pilietybė
 HOME GD || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po 2020 || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai (dabartinėmis kainomis) || || || || || || || || ||
 18 02 aa Prieglobsčio ir migracijos fondas || Įsipareigojimai || (1) || 517.492 || 527.892 || 538.500 || 549.320 || 560.356 || 571.613 || 586.266 || - || 3,851.439
 Mokėjimai || (2) || 90.085 || 102.823 || 270.844 || 420.790 || 532.681 || 543.385 || 554.303 || 1,336 528 || 3,851.439
 18 02 bb Vidaus saugumo fondas – Policija ir bendradarbiavimas || Įsipareigojimai || (1a) || 135.076 || 143.047 || 151.283 || 159.791 || 168.578 || 177.653 || 187.022 || || 1,122.450
 Mokėjimai || (2a) || 15.714 || 43.881 || 71.419 || 111.709 || 147.854 || 156.248 || 164.918 || 410.707 || 1,122.450
 18 02 cc Vidaus saugumo fondas – Sienos ir vizos || Įsipareigojimai || (1a) || 422.310 || 447.186 || 472.886 || 499.435 || 526.856 || 555.173 || 584.412 || - || 3,508.258
 Mokėjimai || (2a) || 59.999 || 120.794 || 223.204 || 350.813 || 461.098 || 487.256 || 514.275 || 1,290.818 || 3,508.258
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų rinkinio lėšomis[21] || || || || || || || || ||
 18 01 04 aa Prieglobsčio ir migracijos fondas || || (3) || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || || 18.500
 18 01 04 bb Vidaus saugumo fondas – Policija ir bendradarbiavimas || || || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || || 5.600
 18 01 04 cc Vidaus saugumo fondas – Sienos ir vizos || || || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || || 11.900
 IŠ VISO asignavimų HOME GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 1.079,878 || 1.123,125 || 1.167,669 || 1.213,546 || 1.260,790 || 1.309,439 || 1.362,700 || || 8.517,147
 Mokėjimai || =2+2a +3 || 170.799 || 272.497 || 570.467 || 888.313 || 1,146.634 || 1,191.889 || 1,238.496 || 3,038.053 || 8.517,147
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || 5 || Administracinės išlaidos
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po 2020 || IŠ VISO
 Vidaus reikalų GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || || 145.887
  Kitos administracinės išlaidos || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || || 1,157
 IŠ VISO VIDAUS REIKALŲ GD || Asignavimai || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21013 || 21.016 || || 147.044
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų)) || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || || 147.044
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po 2020 || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || 1,100.875 || 1,144.125 || 1,188.672 || 1,234.552 || 1,281.799 || 1,330.452 || 1,383.716 || || 8,664.191
 Mokėjimai || 191.796 || 293.497 || 591.470 || 909.319 || 1,167.643 || 1,212.902 || 1,259.512 || 3,038.053 || 8,664.191
 3.2.2.
 Numatomas poveikis veiklos asignavimams
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai
 nenaudojami
 –
 þ Pasiūlymui įgyvendinti veiklos asignavimai naudojami taip:
 Vidaus reikalų politika iš esmės vykdoma pasidalijamojo valdymo
 būdu. Išlaidų prioritetai nustatomi ES lygmeniu, o faktinis kasdienis
 valdymas pavedamas nacionaliniu lygmeniu atsakingoms institucijoms. Dėl bendrų
 rezultatų rodiklių ir tikslų rengiant nacionalines programas
 spręs Komisija ir atsakingos institucijos, o juos tvirtins Komisija.
 Todėl nurodyti rezultatų tikslus sunku, kol 2013–2014 m. nebus
 parengtos, sutartos ir patvirtintos programos.
 Dėl centralizuoto valdymo: Vidaus reikalų GD taip pat negali pateikti
 baigtinio visų rezultatų, siektinų panaudojant finansinės
 intervencijos iš fondų lėšas, jų vidutinių išlaidų ir
 duomenų, sąrašo. Šiuo metu nėra statistinių priemonių,
 pagal kurias būtų galima apskaičiuoti tikslias vidutines
 išlaidas remiantis dabartinėmis programomis, be to, tikslus išlaidų
 nustatymas prieštarautų principui, pagal kurį būsima programa
 turėtų būti pakankamai lanksti, kad būtų galima
 prisitaikyti prie 2014–2020 m. politinių prioritetų. Ypač
 tai pasakytina apie paramą susiklosčius nepaprastajai
 padėčiai ir trečiosiose šalyse vykdomus bei su jomis susijusius
 veiksmus.
 Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
 (tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus ò || || || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis[22] || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 1 KONKRETUS TIKSLAS[23] || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Rezultatas || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Rezultatas || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Rezultatas || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma || || || || || || || || || || || || || || || ||
 2 KONKRETUS TIKSLAS ... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Rezultatas || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma || || || || || || || || || || || || || || || ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || || || || || || || || || || || || || || || ||
 3.2.3.
 Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
 asignavimams
 3.2.3.1.
 Suvestinė
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai
 asignavimai nenaudojami
 –
 þ Pasiūlymui įgyvendinti administraciniai asignavimai
 naudojami taip:
 mln. EUR
 (tūkstantųjų tikslumu) HOME
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA[24] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 HOME GD žmogiškieji ištekliai || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 145.887
 Kitos administracinės išlaidos || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || 147.044
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos[25] 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[26] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 HOME GD žmogiškieji ištekliai || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 8.960
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 26.040
 Tarpinė suma, neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 35.000
 IŠ VISO || 25.997 || 26.000 || 26.003 || 26.006 || 26.009 || 26.013 || 26.016 || 182.044
 3.2.3.2.
 Numatomi
 žmogiškųjų išteklių poreikiai
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
 nenaudojami
 –
 þ pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
 naudojami taip: n metų duomenys yra 2011 m. duomenys.
 Sąmatą nurodyti sveikais
 skaičiais (arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
 || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Vidaus reikalų GD etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 || 18 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 ||  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais FTE[27]) ||
 || 18 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 aa[28] || - būstinėje[29] || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || - delegacijose || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 bb[30] || - būstinėje[31] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - delegacijose || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[32] || - būstinėje[33] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - delegacijose || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - netiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - tiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 || Kiti 13 01 04 02) || || || || || || ||
 || IŠ VISO || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197
 XX yra
 atitinkama politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
 Žmogiškųjų išteklių poreikiai
 bus tenkinami panaudojant generalinio direktorato darbuotojus, jau paskirtus
 priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
 prireikus finansuojami papildomomis lėšomis, kurios atsakingam
 generaliniam direktoratui gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų
 skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus. Sumos
 ir jų priskyrimas būtų taisomi, jei užduotys būtų
 pavedamos vykdomajai įstaigai.
 Vykdytinų
 užduočių aprašymas:
 Būstinėje dirbantys pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || Vykdytinos užduotys apima visas užduotis, reikalingas finansinei programai valdyti, pvz.: – prisidėti prie biudžetinės procedūros; – palaikyti politinį dialogą su valstybėmis narėmis; – rengti metines darbo programas ir (arba) finansavimo sprendimus, nustatyti metinius prioritetus, tvirtinti nacionalines programas; – administruoti nacionalines programas, kvietimus teikti paraiškas, kvietimus dalyvauti konkursuose ir su jais susijusias atrankos procedūras; – bendrauti su suinteresuotosiomis šalimis (galimais arba dabartiniais paramos gavėjais, valstybėmis narėmis ir kt.); – rengti valstybėms narėms skirtas gaires; – administruoti einamuosius ir finansinius projektų klausimus; – vykdyti minėtus patikrinimus (ex ante patikrinimas, pirkimų komitetas, ex post auditas, vidaus auditas, sąskaitų patvirtinimas); – tvarkyti apskaitą; – rengti ir administruoti dotacijų ir nacionalinių programų valdymo IT priemones; – stebėti ir atsiskaityti, kaip įgyvendinami tikslai, įskaitant nustatytuosius metinės veiklos ataskaitoje ir perįgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno ataskaitoje.
 Išorės personalas || Užduotys panašios į pareigūnų ir laikinųjų darbuotojų vykdomas užduotis, išskyrus tas, kurių išorės personalas negali vykdyti.
 Delegacijose dirbantis personalas || Kad padėtų plėtoti vidaus reikalų politiką, visų pirma jos išorės dimensiją, ES delegacijoms reikės pakankamai vidaus reikalų srityje kompetentingų specialistų. Tai galėtų būti Europos Komisijos ir (arba) Europos išorės veiksmų tarnybos darbuotojai.
 Kad padėtų
 plėtoti vidaus reikalų politiką, visų pirma jos išorės
 dimensiją, ES delegacijoms reikės pakankamai vidaus reikalų
 srityje kompetentingų specialistų. Tai galėtų būti
 Europos Komisijos ir (arba) Europos išorės veiksmų tarnybos
 darbuotojai.
 3.2.4.
 Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine
 programa
 –
 þ Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka kitą
 daugiametę finansinę programą
 –
 ̈ Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą),
 reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos
 išlaidų kategorijos programavimą
 Paaiškinti, kaip reikia pakeisti programavimą, ir
 nurodyti atitinkamas biudžeto eilutes bei sumas.
 –
 ̈ Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina
 taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę finansinę
 programą[34].
 Paaiškinti, ką reikia atlikti, ir nurodyti
 atitinkamas išlaidų kategorijas, biudžeto eilutes ir sumas.
 3.2.5.
 Trečiųjų šalių įnašai
 –
 Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su
 trečiosiomis šalimis finansavimo
 –
 þ Pasiūlyme numatyta, kad, be Europos finansavimo, turi būti
 taikomas bendras finansavimas. Tiksli suma kiekybiškai neišreiškiama.
 Reglamentu nustatomos didžiausio bendro finansavimo normos, diferencijuotos
 pagal veiksmų rūšį:
 Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
 tikslumu)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą || VN || VN || VN || VN || VN || VN || VN ||
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų || bus nustatyta || bus nustatyta || bus nustatyta || bus nustatyta || bus nustatyta || bus nustatyta || bus nustatyta ||
 3.3.
 Numatomas poveikis įplaukoms
 –
 þ Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio įplaukoms
 –
 ̈ Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
 –
 ̈ nuosaviems ištekliams
 –
 ̈ įvairioms įplaukoms
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[35]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą)
 Straipsnis ............. || || || || || || || ||
 Įvairių
 asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų
 eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas poveikis.
 Nurodyti poveikio
 įplaukoms apskaičiavimo metodą.
 [1] COM(2011) 500 galutinis.
 [2] COM(2010) 700 galutinis.
 [3] COM(2010) 543 galutinis.
 [4] „ES biudžeto peržiūra“, COM(2010)
 700, 2010 m. spalio 19 d.
 [5] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
 nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam
 fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo
 plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui,
 kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje,
 bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos
 socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir
 panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, pasiūlymas (COM(2011) 615 galutinis).
 [6] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
 bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos
 pasiūlymas (COM(2011) 628/3).
 [7] Žr. 1 išnašą.
 [8] OL C , , p. .
 [9] OL C , , p. .
 [10] Trimetė finansinio reglamento peržiūra.
 Komisijos pasiūlymas COM(2010) 0260.
 [11] Trimetė finansinio reglamento peržiūra.
 Komisijos pasiūlymas COM(2010) 0260.
 [12] OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
 [13] OL L 83, 1999 3 27, p. 1.
 [14] VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
 grindžiamas biudžeto sudarymas.
 [15] Kaip nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies
 a arba b punkte.
 [16] Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į
 Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
 [17] Kaip nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
 [18] DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA –
 nediferencijuotieji asignavimai.
 [19] ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.
 [20] Šalių kandidačių ir, kai taikoma,
 Vakarų Balkanų potencialių šalių
 kandidačių.
 [21] Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
 išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
 (buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
 moksliniai tyrimai.
 [22] Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz.,
 finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir
 kt.).
 [23] Kaip apibūdinta 1.4.2 skirsnyje „Konkretus (-ūs)
 tikslas (-ai) ...“.
 [24] Bendras biudžetas, grindžiamas atlikus 2011 m.
 galutinį žmogiškųjų išteklių, įskaitant
 pareigūnus ir išorės darbuotojus, asignavimų paskirstymą.
 [25] Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
 išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
 (buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
 moksliniai tyrimai.
 [26] Išorės darbuotojai, finansuojami iš buvusių BA
 eilučių remiantis 2011 m. galutiniu žmogiškųjų
 išteklių, įskaitant būstinėje ir delegacijose
 dirbančius išorės darbuotojus, asignavimų paskirstymu.
 [27] CA – sutartininkas („Contract Agent“); INT – per
 agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED –
 jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA – vietinis
 darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
 („Seconded National Expert“).
 [28] Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
 personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
 eilučių).
 [29] Būtina struktūriniams fondams, Europos
 žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos
 žuvininkystės fondui (EŽF).
 [30] Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
 personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
 eilučių).
 [31] Būtina struktūriniams fondams, Europos
 žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos
 žuvininkystės fondui (EŽF).
 [32] Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
 personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
 eilučių).
 [33] Būtina struktūriniams fondams, Europos
 žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos
 žuvininkystės fondui (EŽF).
 [34] Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.
 [35] Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus
 mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros
 sumos atskaičius 25 % surinkimo išlaidų.