type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1109(09)
 Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 54/1999 av den 30 april 1999 om ändring av bilaga X (Audiovisuella tjänster) till EES-avtalet
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 284 , 09/11/2000 s. 0013 - 0014
 Gemensamma EES-kommitténs beslutnr 54/1999av den 30 april 1999om ändring av bilaga X (Audiovisuella tjänster) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, justerat genom protokollet med justeringar av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98 i detta, ochav följande skäl:(1) Bilaga X till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 79/96 av den 13 december 1996(1).(2) Rådets rekommendation 98/560/EG av den 24 september 1998 om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten(2), bör införlivas med avtalet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande nya punkt skall införas efter punkt 2 (rådets resolution 94/C 181/02) i bilaga X till avtalet:"3. 398 X 0560: Rådets rekommendation 98/560/EG av den 24 september 1998 om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (EGT L 270, 7.10.1998, s. 48)."Artikel 2Texterna till rekommendation 98/560/EG på isländska och norska, som bifogas respektive språkversion av detta beslut, är giltiga.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den 1 maj 1999 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén.Artikel 4Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 30 april 1999.På Gemensamma EES-kommitténs vägnarF. BarbasoOrdförande(1) EGT L 100, 17.4.1997, s. 68.(2) EGT L 270, 7.10.1998, s. 48.


jurisdiction: EU

text:
 26.4.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 121/5
 MONETARNI SPORAZUM
 med Evropsko unijo in Republiko San Marino
 2012/C 121/02
 EVROPSKA UNIJA
 ter
 REPUBLIKA SAN MARINO STA SE –
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 1. januarja 1999 je v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 974/98 (1) z dne 3. maja 1998 euro nadomestil valute posameznih držav članic, ki sodelujejo v tretji fazi Ekonomske in monetarne unije, med katerimi je tudi Italija.
 (2)
 Pred uvedbo eura sta Italija in Republika San Marino sklepali dvostranske sporazume o monetarnih zadevah, nazadnje konvencijo Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, ki je bila sklenjena 21. decembra 1991.
 (3)
 V skladu z Izjavo št. 6, ki je priložena Sklepni listini Pogodbe o Evropski uniji, mora Skupnost omogočiti ponovna pogajanja o obstoječih ureditvah z Republiko San Marino, ki bi bila morda potrebna zaradi uvedbe enotne valute.
 (4)
 Italijanska republika je 29. novembra 2000 v imenu Evropske skupnosti sklenila monetarni sporazum z Republiko San Marino (2).
 (5)
 V skladu s tem monetarnim sporazumom Republika San Marino kot svojo uradno valuto uporablja euro ter eurobankovcem in eurokovancem podeljuje status zakonitega plačilnega sredstva. Zagotoviti mora, da se na njenem ozemlju uporabljajo pravila Evropske unije (EU) glede eurobankovcev in eurokovancev, vključno s tistimi, ki se nanašajo na zaščito pred ponarejanjem. Republika San Marino bo sprejela vse potrebne ukrepe za preprečevanje ponarejanja ter sodelovanje z Evropsko komisijo, Evropsko centralno banko (ECB) in Europolom. Do podpisa sporazuma o sodelovanju med Europolom in Republiko San Marino bo slednja z Europolom sodelovala preko organov Italije, pristojnih za to področje.
 (6)
 Republika San Marino mora zlasti upoštevati priporočila Projektne skupine za finančno ukrepanje (Financial Action Task Force – FATF), zlasti pozive FATF svojim članom in članom podobno zasnovanih regionalnih organov, naj izvajajo ustrezne protiukrepe proti jurisdikcijam z ugotovljeno visoko stopnjo tveganja. Republika San Marino, ki ima predstavnika v Odboru strokovnjakov za ocenjevanje ukrepov proti pranju denarja in financiranju terorizma, bo ustrezno upoštevala priporočila, ki so ali bodo podana v poročilih medsebojnega ocenjevanja za Republiko San Marino, z namenom izboljšanja svoje odzivnosti na pranje denarja.
 (7)
 Ta sporazum ECB in nacionalnim centralnim bankam ne nalaga nobenih obveznosti glede vključevanja finančnih instrumentov Republike San Marino na sezname sredstev, ki pridejo v poštev za operacije monetarne politike Evropskega sistema centralnih bank.
 (8)
 Bančni sektor Republike San Marino pričakuje tesnejše sodelovanje z bančnim sektorjem euroobmočja. Relevantna bančna in finančna zakonodaja EU, zakonodaja za preprečevanje pranja denarja, goljufij in ponarejanje nedenarnih plačilnih sredstev ter zahteve v zvezi s statističnim poročanjem bi se zato morale postopoma uvajati v Republiki San Marino, da bi se zagotovili bolj enakovredni konkurenčni pogoji.
 (9)
 Ustanoviti se mora skupni odbor, sestavljen iz predstavnikov Republike San Marino, Italijanske republike, Komisije in ECB, ki bi preučil uporabo tega sporazuma, določil letno zgornjo mejo za izdajo kovancev in ocenil ukrepe, ki jih sprejme Republika San Marino za izvajanje zadevne zakonodaje EU.
 (10)
 Sodišče Evropske unije mora biti sodni organ, pristojen za reševanje sporov, ki lahko nastanejo pri uporabi tega sporazuma –
 DOGOVORILI:
 Člen 1
 Republika San Marino je upravičena do uporabe eura kot svoje uradne valute v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem eura (3) ter Uredbo (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura. Republika San Marino eurobankovcem in eurokovancem podeli status zakonitega plačilnega sredstva.
 Člen 2
 Republika San Marino ne izda nobenih bankovcev, kovancev ali kakršnih koli denarnih nadomestkov, če pogoji takšne izdaje niso bili dogovorjeni z Evropsko unijo. Pogoji za izdajo eurokovancev od začetka veljavnosti tega sporazuma naprej so določeni v naslednjih členih.
 Člen 3
 Letno zgornjo mejo (v denarni vrednosti) za eurokovance, ki jih izda Republika San Marino, izračuna Skupni odbor, ustanovljen s tem sporazumom, in sicer kot vsoto:
 —
 fiksnega dela, katerega začetni znesek za prvo leto po dnevu začetka veljavnosti tega sporazuma je določen na 2 600 000 EUR. Skupni odbor lahko na letni osnovi spremeni fiksni del, da bi bila upoštevana inflacija – na podlagi inflacije po HICP v Italiji – v zadnjih 12 mesecih, za katere so v trenutku priprave izračuna dostopni podatki – in morebitni pomembni trendi, ki vplivajo na trg zbiralcev eurokovancev;
 —
 in spremenljivega dela, ki se izračuna kot povprečje izdanih kovancev na prebivalca v Italijanski republiki v zadnjih 12 mesecih, za katere so dostopni podatki, pomnoženo s številom prebivalcev Republike San Marino.
 Člen 4
 1. Eurokovanci, ki jih izda Republika San Marino, so z vidika nominalne vrednosti, statusa zakonitega plačilnega sredstva, tehničnih značilnosti, umetniških elementov na skupni strani in skupnih umetniških elementov na nacionalni strani identični tistim, ki jih izdajajo države članice Evropske unije, ki so uvedle euro.
 2. Republika San Marino vnaprej sporoči osnutke nacionalne strani eurokovancev Komisiji, ki preveri njihovo skladnost s pravili EU.
 Člen 5
 1. Eurokovance, ki jih izda Republika San Marino, kuje Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato v Italijanski republiki.
 2. Republika San Marino lahko z odstopanjem od odstavka 1 ob privolitvi skupnega odbora med kovnicami v Evropski uniji, ki kujejo eurokovance, izbere drugega izvajalca od tistega, ki je naveden v odstavku 1.
 3. Vsaj 70 % eurokovancev, namenjenih obtoku, bo v obtok danih po nominalni vrednosti v letu po dnevu začetka veljavnosti tega sporazuma. Ta delež mora po treh letih znašati vsaj 80 %. Po izteku tega obdobja bo skupni odbor redno preverjal ustreznost tega deleža.
 4. Republika San Marino lahko izdaja zbirateljske eurokovance. Ti so vključeni v letno zgornjo mejo iz člena 3. Republika San Marino zbirateljske eurokovance izda v skladu s smernicami Evropske unije, določenimi za zbirateljske eurokovance, ki med drugim zahtevajo določitev tehničnih značilnosti, umetniških elementov in apoenov, ki omogočajo razlikovanje zbirateljskih eurokovancev od kovancev, namenjenih obtoku.
 Člen 6
 1. Obseg eurokovancev, ki jih izda Republika San Marino, se doda obsegu kovancev, ki jih izda Italija, z namenom, da Evropska centralna banka odobri celoten obseg izdaje Italijanske republike v skladu s členom 128(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
 2. Republika San Marino vsako leto najpozneje do 1. septembra Evropski komisiji in Italijanski republiki sporoči obseg in nominalno vrednost eurokovancev, ki jih namerava izdati v prihodnjem letu. Evropski komisiji sporoči tudi načrtovane pogoje izdaje teh kovancev, zlasti delež zbirateljskih kovancev in podrobne ukrepe za vpeljavo kovancev, namenjenih obtoku.
 3. Po podpisu tega sporazuma Republika San Marino posreduje podatke iz odstavka 2 za leto po dnevu začetka veljavnosti tega sporazuma.
 Člen 7
 1. Ta sporazum ne posega v pravico Republike San Marino do nadaljnjega izdajanja zlatnikov, denominiranih v skudih.
 2. Zbirateljski kovanci in zlatniki, denomanirani v skudih, ki jih izda Republika San Marino, ne veljajo za zakonito plačilno sredstvo v Evropski uniji.
 Člen 8
 1. Republika San Marino se zavezuje, da bo z neposrednim prenosom ali morebitnimi enakovrednimi ukrepi naredila vse potrebno za izvajanje pravnih aktov EU in pravil, navedenih v Prilogi k temu sporazumu, na področju:
 (a)
 eurobankovcev in eurokovancev;
 (b)
 bančne in finančne zakonodaje, zlasti v zvezi z dejavnostmi in nadzorom zadevnih institucij;
 (c)
 preprečevanja pranja denarja, goljufij in ponarejanja gotovinskih in negotovinskih plačilnih sredstev, medalj in žetonov ter zahtev v zvezi s statističnim poročanjem. V zvezi z zakonodajo o zbiranju statističnih podatkov je potrebno v dogovoru z Evropsko centralno banko najpozneje 18 mesecev pred zahtevanim začetkom statističnega poročanja določiti podrobna pravila za izvajanje in tehnične prilagoditve (vključno z ustreznimi odstopanji ob upoštevanju posebnega statusa San Marina);
 (d)
 ukrepov, ki so nujni za uporabo eura kot enotne valute, sprejetih na podlagi člena 133 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
 2. Republika San Marino izvaja pravne akte in pravila iz odstavka 1 v skladu z roki iz Priloge, ki začnejo teči z dnevom začetka veljavnosti tega sporazuma.
 3. Zgornja meja iz člena 3:
 (a)
 se samodejno in začasno zmanjša za 1/3, če in kadar je bil rok iz te Priloge prekoračen, kar velja do sprejetja zadevnih pravnih aktov in pravil EU;
 (b)
 se lahko začasno zmanjša za 1/2 na podlagi sklepa Sveta, sprejetega s kvalificirano večino na predlog Komisije in po preučitvi argumentov predstavnikov Republike San Marino, če in kadar Republiki San Marino več kot dve leti ne uspe izpolniti določb enega ali več pravnih aktov ali pravil EU, navedenih v Prilogi, ki jih je sprejela v dogovorjenih rokih.
 Zgornja meja se z enakim postopkom vrne na običajno raven takoj, ko Republika San Marino sprejme vse ustrezne ukrepe za odpravo težav, zaradi katerih je bilo začasno zmanjšanje uvedeno.
 4. Za lažje izvajanje relevantne zakonodaje EU lahko Republika San Marino za tehnično pomoč zaprosi osebe, ki sestavljajo delegacijo Evropske unije.
 5. Komisija spremeni Prilogo enkrat letno ali pogosteje, če se ji zdi primerno, da bi upoštevala nove relevantne pravne akte in pravila EU ter spremembe obstoječih. Skupni odbor potem določi primerne in razumne roke, do katerih mora Republika San Marino izvesti nove pravne akte in pravila, dodane v Prilogo.
 6. V izrednih primerih lahko skupni odbor roke iz Priloge spremeni.
 7. Posodobljena Priloga se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Člen 9
 Kreditne institucije in, kadar je to ustrezno, druge finančne institucije, pooblaščene za izvajanje svojih dejavnosti na območju Republike San Marino, imajo lahko dostop do medbančnih poravnav, plačilnih sistemov in sistemov poravnave vrednostnih papirjev v euroobmočju pod ustreznimi pogoji, ki jih določi Banka Italije v dogovoru z Evropsko centralno banko.
 Člen 10
 1. Sodišče Evropske unije ima izključno pristojnost za reševanje vseh sporov med pogodbenicama, ki bi utegnili izhajati iz uporabe tega sporazuma in jih ni bilo mogoče rešiti v okviru skupnega odbora.
 2. Če Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija in ki ukrepa na priporočilo delegacije EU v skupnem odboru, ali Republika San Marino meni, da druga pogodbenica ni izpolnila obveznosti iz tega sporazuma, lahko zadevo predloži Sodišču. Sodba Sodišča je za pogodbenici zavezujoča. Pogodbenici morata sprejeti potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga v sodbi določi Sodišče.
 Člen 11
 1. Ustanovi se skupni odbor. Sestavljajo ga predstavniki Republike San Marino in Evropske unije. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik s konsenzom. Delegacija Evropske unije je sestavljena iz predstavnikov Evropske komisije in Italijanske republike ter predstavnikov Evropske centralne banke.
 2. Skupni odbor se sestane vsaj enkrat letno. Predsedstvo si vsakoletno izmenjujeta predstavnik Evropske unije in predstavnik Republike San Marino. Skupni odbor svoje odločitve sprejema soglasno.
 3. Skupni odbor izmenjuje mnenja in informacije ter sprejema odločitve iz členov 3, 5 in 8. Preuči ukrepe, ki jih sprejme Republika San Marino, in si prizadeva za rešitev vsakršnih sporov, ki izhajajo iz izvajanja tega sporazuma.
 4. Evropska unija kot prva predseduje skupnemu odboru, in sicer se njeno predsedovanje začne ob začetku veljavnosti tega sporazuma, ki je določen v členu 13.
 Člen 12
 Vsaka pogodbenica lahko ta sporazum prekine z enoletnim odpovednim rokom.
 Člen 13
 Ta sporazum začne veljati prvi dan meseca, ki sledi dnevu, ko se pogodbenici medsebojno uradno obvestita, da so bili postopki ratifikacije, sklenitve ali sprejetja zaključeni v skladu s pravili, ki jih pogodbenici uporabljata.
 Člen 14
 Monetarni sporazum z dne 29. novembra 2000 se razveljavi z datumom začetka veljavnosti tega sporazuma. Sklicevanje na sporazum z dne 29. novembra 2000 se razume kot sklicevanje na ta sporazum.
 V Bruslju, 27. marca 2012, v dveh izvirnikih v angleškem jeziku.
 Za Evropsko unijo
 Olli REHN
 Podpredsednik Evropske komisije, pristojen za ekonomske in monetarne zadeve ter euro
 Za Republiko San Marino
 Antonella MULARONI
 Ministrica za zunanje zadeve
 (1) UL L 139, 11.5.1998, str. 1.
 (2) UL C 209, 27.7.2001, str. 1.
 (3) UL L 162, 19.6.1997, str. 1.
 PRILOGA
 PRAVNE DOLOČBE, KI JIH JE TREBA IZVESTI
 ROK ZA IZVEDBO
 (OD DNEVA ZAČETKA VELJAVNOSTI SPORAZUMA)
 Preprečevanje pranja denarja
 Direktiva 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (UL L 309, 25.11.2005, str. 15)
 spremenjena z:
 Direktivo 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007, str. 1)
 Direktivo 2008/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2005/60/ES o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 76, 19.3.2008, str. 46)
 Direktivo 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 dopolnjena s:
 Sklepom Sveta 2007/845/PNZ z dne 6. decembra 2007 o sodelovanju med uradi za odvzem premoženjske koristi držav članic na področju sledenja in identifikacije premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, ali drugega premoženja, povezanega s kaznivimi dejanji (UL L 332, 18.12.2007, str. 103)
 Direktivo Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve politično izpostavljene osebe in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu (UL L 214, 4.8.2006, str. 29)
 Uredbo (ES) št. 1781/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev (UL L 345, 8.12.2006, str. 1)
 Popravkom Uredbe (ES) št. 1781/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev (UL L 345, 8.12.2006) (UL L 323, 8.12.2007, str. 59)
 Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 z dne 26. oktobra 2005 o kontroli gotovine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje (UL L 309, 25.11.2005, str. 9)
 Okvirnim sklepom Sveta 2001/500/PNZ z dne 26 junija 2001 o pranju denarja, identifikaciji, sledenju, zamrznitvi, zasegu in zaplembi pripomočkov za kazniva dejanja in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem (UL L 182, 5.7.2001, str. 1)
 1 leto
 Sklep Sveta 2000/642/PNZ z dne 17. oktobra 2000 o dogovoru glede sodelovanja med enotami za finančni nadzor držav članic pri izmenjavi informacij (UL L 271, 24.10.2000, str. 4)
 1 leto
 Preprečevanje goljufij in ponarejanja
 Uredba Sveta (ES) št. 1338/2001 z dne 28. junija 2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito evra pred ponarejanjem (UL L 181, 4.7.2001, str. 6)
 spremenjena z:
 Uredbo Sveta (ES) št. 44/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1338/2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem (UL L 17, 22.1.2009, str. 1)
 1 leto
 Odločba Sveta 2003/861/ES z dne 8. decembra 2003 o analizi in sodelovanju v zvezi s ponarejenimi kovanci evra (UL L 325, 12.12.2003, str. 44)
 1 leto
 Uredba Sveta (ES) št. 2182/2004 z dne 6. decembra 2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem (UL L 373, 21.12.2004, str. 1)
 spremenjena z:
 Uredbo Sveta (ES) št. 46/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 2182/2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem (UL L 17, 22.1.2009, str. 5)
 1 leto
 Okvirni sklep Sveta 2000/383/PNZ z dne 29. maja 2000 o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi sankcijami za ponarejanje v zvezi z uvedbo evra (UL L 140, 14.6.2000, str. 1)
 spremenjen z:
 Okvirnim sklepom Sveta 2001/888/PNZ z dne 6. decembra 2001 o spremembi Okvirnega sklepa 2000/383/PNZ o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi sankcijami za ponarejanje v zvezi z uvedbo evra (UL L 329, 14.12.2001, str. 3)
 1 leto
 Sklep Sveta 2001/887/PNZ z dne 6. decembra 2001 o zaščiti evra pred ponarejanjem (UL L 329, 14.12.2001, str. 1)
 1 leto
 Okvirni sklep Sveta 2001/413/PNZ z dne 28. maja 2001 o boju proti goljufiji in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi (UL L 149, 2.6.2001, str. 1)
 1 leto
 Pravila glede eurobankovcev in eurokovancev
 Uredba Komisije (ES) št. 975/98 z dne 3. maja 1998 o apoenih in tehničnih specifikacijah eurokovancev namenjenih obtoku (UL L 139, 11.5.1998, str. 6)
 spremenjena z:
 Uredbo Sveta (ES) št. 423/1999 z dne 22. februarja 1999 o spremembi Uredbe (ES) št. 975/98 o apoenih in tehničnih specifikacijah eurokovancev, namenjenih obtoku (UL L 52, 27.2.1999, str. 2)
 1 leto
 Sklepi Sveta z dne 10. maja 1999 o kakovostnem upravljanju sistema eurokovancev
 1 leto
 Sklepi Sveta z dne 23. novembra 1998 in 5. novembra 2002 o zbirateljskih kovancih
 1 leto
 Priporočilo Komisije 2009/23/ES z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku, (C(2008) 8625) (UL L 9, 14.1.2009, str. 52)
 1 leto
 Sporočilo Komisije 2001/C 318/03 z dne 22. oktobra 2001 o zaščiti avtorskih pravic za motive na skupni strani eurokovancev (C(2001) 600 konč.) (UL C 318, 13.11.2001, str. 3)
 1 leto
 Uredba (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok (UL L 339, 22.12.2010, str. 1)
 1 leto
 Smernica Evropske centralne banke ECB/2003/5 z dne 20. marca 2003 o uporabi ukrepov proti neskladnim reprodukcijam evro bankovcev ter o zamenjavi in jemanju evro bankovcev iz obtoka (UL L 78, 25.3.2003, str. 20)
 1 leto
 Sklep Evropske centralne banke ECB/2003/4 z dne 20. marca 2003 o apoenih, specifikacijah, reprodukciji, zamenjavi in jemanju evro bankovcev iz obtoka (UL L 78, 25.3.2003, str. 16)
 1 leto
 Uredba Sveta (ES) št. 2532/98 z dne 23. novembra 1998 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (UL L 318, 27.11.1998, str. 4–7)
 1 leto
 ECB/2010/14. Sklep Evropske centralne banke z dne 16. septembra 2010 o preverjanju pristnosti in primernosti evro bankovcev ter njihovem ponovnem dajanju v obtok (UL L 267, 9.10.2010, str. 1)
 1 leto
 Bančna in finančna zakonodaja
 Direktiva Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive (UL L 241, 2.9.2006, str. 26–58)
 6 let
 Uredba Komisije (ES) št. 1287/2006 z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z obveznostmi vodenja evidenc za investicijske družbe, poročanjem o transakcijah, tržno preglednostjo, sprejemanjem finančnih instrumentov v trgovanje in pojmi, opredeljenimi v navedeni direktivi (UL L 241, 2.9.2006, str. 1–25)
 6 let
 Direktiva 1997/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 1997 o čezmejnih nakazilih (UL L 43, 14.2.1997, str. 25–30)
 6 let
 Direktiva 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano) (UL L 177, 30.6.2006, str. 201)
 spremenjena z:
 Direktivo 2008/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembi Direktive 2006/49/ES o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij, kar zadeva Komisiji podeljena izvedbena pooblastila (UL L 76, 19.3.2008, str. 54)
 Direktivo Komisije 2009/27/ES z dne 7. aprila 2009 o spremembi nekaterih prilog k Direktivi 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s tehničnimi določbami glede upravljanja s tveganji (UL L 94, 8.4.2009, str. 97)
 Direktivo 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja (UL L 302, 17.11.2009, str. 97)
 Direktivo 2010/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za relistinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov (UL L 329, 14.12.2010, str. 3)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 4 leta
 Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (preoblikovano) (UL L 177, 30.6.2006, str. 1)
 spremenjena z:
 Direktivo Komisije 2007/18/ES z dne 27. marca 2007 o spremebi Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede izvzetja nekaterih institucij iz področje njene uporabe ali njihove vključitve v področje njene uporabe ter glede obravnave izpostavljenosti do multilateralnih razvojnih bank (UL L 87. 28.3.2007, str. 9)
 Direktivo 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju (UL L 247, 21.9.2007, str. 1)
 Direktivo 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007, str. 1)
 Direktivo 2008/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2006/48/ES o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 81, 20.3.2008, str. 38)
 Direktivo Komisije 2009/83/ES z dne 27. julija 2009 o spremembi nekaterih prilog k Direktivi 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s tehničnimi določbami glede upravljanja s tveganji (UL L 196, 28.7.2009, str. 14)
 Direktivo 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7)
 Direktivo 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja (UL L 302, 17.11.2009, str. 97)
 Direktivo Komisije 2010/16/EU z dne 9. marca 2010 o spremembi Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede izvzetja določene institucije iz področja uporabe (UL L 60, 10.3.2010, str. 15)
 Direktivo 2010/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za relistinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov (UL L 329, 14.12.2010, str. 3)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 4 leta
 Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7)
 4 leta
 Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007, str. 1)
 Popravek Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007) (UL L 187, 18.7.2009, str. 5)
 spremenjena z:
 Direktivo 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja (UL L 302, 17.11.2009, str. 97)
 4 leta
 Direktiva Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij (UL L 372, 31.12.1986, str. 1)
 Popravek Direktive Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij (UL L 60, 3.3.1987, str. 17)
 spremenjena z:
 Direktivo 2001/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spremembah Direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS in 86/635/EGS glede pravil vrednotenja za letne in konsolidirane računovodske izkaze nekaterih oblik družb kakor tudi bank in drugih finančnih institucij (UL L 283, 27.10.2001, str. 28)
 Direktivo 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah Direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic (UL L 178, 17.7.2003, str. 16)
 Direktivo 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic (UL L 224, 16.8.2006, str. 1)
 4 leta
 Direktiva 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog (UL L 135, 31.5.1994, str. 5)
 spremenjena z:
 Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005 o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 85/611/EGS, 91/675/EGS, 92/49/EGS in 93/6/EGS ter direktiv 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES in 2002/87/ES za vzpostavitev nove organizacijske strukture odborov za finančne storitve (UL L 79, 24.3.2005, str. 9)
 Direktivo 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o spremembah Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog glede stopnje kritja in rokov za izplačilo (UL L 68, 13.3.2009, str. 3)
 4 leta
 Direktiva 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (UL L 125, 5.5.2001, str. 15)
 6 let
 Direktiva Sveta 98/117/EGS z dne 13. februarja 1989 o obveznostih podružnic, ustanovljenih v državi članici, ki pripadajo kreditnim in finančnim institucijam, s sedežem zunaj te države članice, glede objave letnih računovodskih izkazov (UL L 44, 16.2.1989, str. 40)
 6 let
 Direktiva 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 35, 11.2.2003, str.1)
 spremenjena z:
 Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005 o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 85/611/EGS, 91/675/EGS, 92/49/EGS in 93/6/EGS ter direktiv 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES in 2002/87/ES za vzpostavitev nove organizacijske strukture odborov za finančne storitve (UL L 79, 24.3.2005, str. 9)
 Direktivo 2008/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2002/87/ES o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 81. 20.3.2008, str. 40)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 6 let
 Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL L 145, 30.4.2004, str. 1)
 Popravek Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL L 45, 16.2.2005 str. 18)
 spremenjena z:
 Direktivo 2006/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o spremembi Direktive 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov glede nekaterih rokov (UL L 114, 27.4.2006, str. 60)
 Direktivo 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju UL L 247, 21.9.2007, str. 1)
 Direktivo 2008/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 76, 19.3.2008, str. 33)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 dopolnjena z:
 Direktivo Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive (UL L 241, 2.9.2006, str. 26)
 Uredbo Komisije (ES) št. 1287/2006 z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z obveznostmi vodenja evidenc za investicijske družbe, poročanjem o transakcijah, tržno preglednostjo, sprejemanjem finančnih instrumentov v trgovanje in pojmi, opredeljenimi v navedeni direktivi (UL L 241, 2.9.2006, str. 1)
 6 let
 Uredba (ES) št. 924/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o čezmejnih plačilih v Skupnosti in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2560/2001 (UL L 266, 9.10.2009, str. 11)
 6 let
 Direktiva 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju (UL L 168, 27.6.2002, str. 43)
 spremenjena z:
 Direktivo 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil, UL L 146, 10.6.2009, str. 37
 6 let
 Priporočilo Komisije 97/489/ES z dne 30. julija 1997 glede transakcija z elektronskimi plačilnimi instrumenti in zlasti odnosa med izdajateljem in imetnikom (UL L 208, 2.8.1997, str. 52)
 6 let
 Direktiva 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje (UL L 84, 26.3.1997, str. 22)
 6 let
 Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (UL L 166, 11.6.1998, str. 45)
 spremenjena z:
 Direktivo 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil (UL L 146, 10.6.2009, str. 37)
 Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 6 let
 Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 120)
 4 leta
 Uredba (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 12)
 4 leta
 Uredba (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/77/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 84)
 4 leta
 Uredba (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (UL L 331, 15.12.2010, str. 1)
 4 leta
 Uredba Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (UL L 331, 15.12.2010, str. 162)
 4 leta
 Zakonodaja o zbiranju statističnih podatkov (člen 6.1 mandata)
 Uredba (ES) št. 25/2009 Evropske centralne banke z dne 19. decembra 2008 o bilanci stanja sektorja denarnih finančnih institucij (preoblikovano) (ECB/2008/32) (UL L 15, 20.1.2009, str. 14)
 spremenjena z:
 Uredbo (EU) št. 883/2011 z dne 25. avgusta 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 25/2009 o bilanci stanja sektorja denarnih finančnih institucij (preoblikovano) (ECB/2008/32) (UL L 228, 3.9.2011, str. 13)
 4 leta
 Uredba (ES) št. 63/2002 Evropske centralne banke z dne 20. decembra 2001 o statistiki obrestnih mer, ki jih monetarne finančne institucije uporabljajo za vloge in posojila v razmerju do gospodinjstev in nefinančnih družb (ECB/2001/18) (UL L 10, 12.1.2002, str. 24)
 spremenjena z:
 Uredbo (EU) št. 674/2010 Evropske centralne banke z dne 23. julija 2010 o spremembah Uredbe (ES) št. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistiki obrestnih mer, ki jih monetarne finančne institucije uporabljajo za vloge in posojila v razmerju do gospodinjstev in nefinančnih družb (ECB/2010/7) (UL L 196, 28.7.2010, str. 23)
 Uredbo (EU) št. 290/2009 Evropske centralne banke z dne 31. marca 2009 o spremembah Uredbe (ES) št. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistiki obrestnih mer, ki jih monetarne finančne institucije uporabljajo za vloge in posojila v razmerju do gospodinjstev in nefinančnih družb (ECB/2009/7) (UL L 94, 8.4.2009, str. 75)
 Uredbo Evropske centralne banke (ES) št. 2181/2004, z dne 16. decembra 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 2423/2001 (ECB/2001/13) o konsolidirani bilanci stanja v sektorju monetarnih finančnih institucij in Uredbe (ES) št. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistiki obrestnih mer, ki jih monetarne finančne institucije uporabljajo za vloge in posojila v razmerju do gospodinjstev in nefinančnih družb (ECB/2004/21) (UL L 371, 18.12.2004, str. 42)
 4 leta
 Smernica Evropske centralne banke ECB/2007/9 z dne 1. avgusta 2007 o denarni statistiki, statistiki finančnih institucij in statistiki finančnih trgov (preoblikovano) (UL L 341, 27.12.2007, str. 1)
 Popravek Smernice Evropske centralne banke ECB/2007/9 z dne 1. avgusta 2007 o denarni statistiki, statistiki finančnih institucij in statistiki finančnih trgov (preoblikovano) (UL L 84, 26.3.2008, str. 393)
 spremenjena s:
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2008/31 z dne 19. decembra 2008 o spremembah Smernice ECB/2007/9 o denarni statistiki, statistiki finančnih institucij in statistiki finančnih trgov (preoblikovano) (UL L 53, 26.2.2009, str. 76)
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2009/23 z dne 4. decembra 2009 o spremembah Smernice ECB/2007/9 o denarni statistiki, statistiki finančnih institucij in statistiki finančnih trgov (UL L 16, 21.1.2010, str. 6)
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2011/13 z dne 25. avgusta 2011 o spremembah Smernice ECB/2007/9 o denarni statistiki, statistiki finančnih institucij in statistiki finančnih trgov (UL L 228, 3.9.2011, str. 37)
 4 leta
 Smernica Evropske centralne banke ECB/2002/7 z dne 21. novembra 2002 o zahtevah Evropske centralne banke glede statističnega poročanja na področju četrtletnih finančnih računov (UL L 334, 11.12.2002, str. 24)
 spremenjena s:
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2005/13 z dne 17. novembra 2005 o spremembah Smernice ECB/2002/7 o zahtevah Evropske centralne banke glede statističnega poročanja na področju četrtletnih finančnih računov (UL L 30, 2.2.2006, str. 1)
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2006/6 z dne 20. aprila 2006 o spremembah Smernice ECB/2002/7 o zahtevah Evropske centralne banke glede statističnega poročanja na področju četrtletnih finančnih računov (UL L 115, 28.4.2006, str. 46)
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2007/13 z dne 15. novembra 2007 o spremembah Smernice ECB/2002/7 o zahtevah Evropske centralne banke glede statističnega poročanja na področju četrtletnih finančnih računov (UL L 311, 29.11.2007, str. 47)
 Smernico Evropske centralne banke ECB/2008/6 z dne 26. avgusta 2008 o spremembah Smernice ECB/2002/7 o zahtevah Evropske centralne banke glede statističnega poročanja na področju četrtletnih finančnih računov (UL L 259, 27.9.2008, str. 12)
 4 leta


type: other

text:
Up-946/05
 ECLI:SI:USRS:2006:Up.946.05
 Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Up 546/2004 z dne 30. 6. 2005 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Mariboru, št. U 350/2002 z dne 5. 3. 2004 in z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 464-209/01 z dne 22. 7. 2002
 Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Up 546/2004 z dne 30. 6. 2005 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Mariboru, št. U 350/2002 z dne 5. 3. 2004 in z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 464-209/01 z dne 22. 7. 2002 se ne sprejme.
 Ne gre za to, da bi sodišče prezrlo navedbe pritožnika in izvedeniško mnenje, s katerim jih je utemeljeval, temveč za to, da se pritožnik ne strinja z dokazno oceno in s stališči, na katerih temelji izpodbijana odločitev.
 Zgolj nestrinjanje z ugotovitvami glede dejanskega stanja in dejstvo, da pritožnik pravo razume drugače kot sodišči, pa za utemeljitev ustavne pritožbe ne zadošča.
 Člen 22, 33, 67, Ustava [URS]
 Up-946-05.pdf
 Up-946/05-6
 Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 23. maja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
 1. Z izpodbijano sodbo je Vrhovno sodišče zavrnilo pritožbo zoper sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Mariboru, o zavrnitvi pritožnikove tožbe zoper odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, s katero je Ministrstvo kot pritožbeni upravni organ spremenilo odločbo upravnega organa prve stopnje v delu, ki se je nanašal na denacionalizacijo kmetijskih zemljišč, katerih vrednost je prvostopenjski upravni organ izračunal po spremenjenih katastrskih podatkih namesto po podatkih o katastrskih razredih iz časa podržavljenja.
 2. Pritožnik izpodbijani odločitvi očita kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave in pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Vrhovnemu sodišču očita, da ni odgovorilo na njegove navedbe, s katerimi se je skliceval na ugotovitve izvedenca, ki naj bi bile v nasprotju z izpodbijano odločitvijo. Prezrlo naj bi namreč ugotovitve izvedenca, da je bila sprememba katastrskih razredov izvedena zaradi splošne prekvalifikacije celotne katastrske občine in ne zaradi vlaganj v izboljšanje zemljišč. Zato naj bi bila napačna trditev sodišča, da ugotovitve izvedenca ne pomenijo, da kmetijska zemljišča že ob podržavljenju niso bila takšna, kot to izhaja iz potrdil geodetskega organa o sedanjih katastrskih podatkih. Šlo naj bi za ukrep državnega organa, ki je spremenil navedene podatke, ker naj bi bila zemljišča prej nepravilno ocenjena. Zato in ker ne gre za primer povečanja vrednosti nepremičnine iz 25. člena Zakona o denacionalizaciji (Uradni list RS, št. 27/91-I in nasl. – v nadaljevanju ZDen), pritožnik meni, da ni treba dokazovati neresničnosti katastrskih podatkov iz časa podržavljenja. Pritožnik meni, da je pravica iz 33. člena Ustave kršena, ker naj bi bil z izpodbijano odločitvijo prikrajšan v obsegu denacionalizacije podržavljenega premoženja.
 3. Navedbe pritožnika, s katerimi izraža svoje nestrinjanje z izpodbijano odločitvijo, po vsebini pomenijo le ugovor nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja oziroma zmotne uporabe prava. S tem pa glede na prvi odstavek 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) ustavne pritožbe ne more utemeljiti.
 4. Iz pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave) sicer izhaja tudi pravica stranke, da se izjavi, ter obveznost sodišča, da se z navedbami strank seznani, prouči njihovo dopustnost in pravno relevantnost ter da se do tistih navedb, ki so bistvenega pomena za odločitev, v obrazložitvi svoje odločbe tudi opredeli. Vendar je pritožnikov očitek, da se Vrhovno sodišče ni opredelilo do njegovih pritožbenih ugovorov očitno neutemeljen. Iz obrazložitve izpodbijane sodbe je namreč razvidno, da je Vrhovno sodišče pritožbeno sklicevanje na izvedeniško mnenje o spremembah stanja zemljišč po podržavljenju zavrnilo, pojasnilo pa je tudi zakaj. Ne gre torej za to, da bi sodišče prezrlo navedbe pritožnika in izvedeniško mnenje, s katerim jih je utemeljeval, temveč za to, da se pritožnik ne strinja z dokazno oceno in s stališči, na katerih temelji izpodbijana odločitev, ki ji je Vrhovno sodišče pritrdilo.
 5. Kršitev pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave bi bila podana, če bi izpodbijana sodna odločba temeljila na kakšnem pravnem stališču, ki bi bilo nesprejemljivo z vidika 33. člena Ustave. Tega pa pritožnik v ustavni pritožbi ne zatrjuje. Zgolj nestrinjanje z ugotovitvami glede dejanskega stanja in dejstvo, da pritožnik pravo razume drugače kot sodišči, pa za utemeljitev ustavne pritožbe ne zadošča.
 6. Ker očitno ne gre za kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
 7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
 US26213


type: legislation

text:
 Viktigt rättsligt meddelande
 |
 52007PC0567
 Förslag till rådets förordning om antagande av autonoma övergångsåtgärder för att öppna gemenskapstullkvoter för import av korv och vissa köttprodukter med ursprung i Schweiz /* KOM/2007/0567 slutlig - ACC 2007/0204 */
 [pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 4.10.2007KOM(2007) 567 slutlig2007/0204 (ACC)Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom antagande av autonoma övergångsåtgärder för att öppna gemenskapstullkvoter för import av korv och vissa köttprodukter med ursprung i Schweiz(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGI det konsoliderade protokollet av den 2 maj 2007 mellan kommissionen och Schweiz federala myndigheter föreskrivs en konsolidering av den bilaterala förmånshandeln med korv och vissa köttprodukter inom ramen för avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter[1]. Denna konsolidering skall ersätta de medgivanden som Schweiz genom gamla avtal beviljat enbart vissa medlemsstater. Samtidigt förutses ytterligare kvantiteter för båda parter i syfte att beakta de ökade bilaterala handelsintressena för dessa produkter, vilket dock skall genomföras asymmetriskt med hänsyn till att värdena för handel och medgivanden är större för kvoterna för import till Schweiz.De bilaterala handelsmedgivanden som anges i bilagorna 1 och 2 till avtalet bör därför anpassas. I väntan på att de bilaterala förfarandena för att ändra avtalet avslutas behövs det dock autonoma övergångsåtgärder för att säkra att kvoterna kan utnyttjas från och med den 1 januari 2008.Rådet föreslås därför utan dröjsmål anta bifogade förslag till autonoma övergångsåtgärder i form av öppnande av nya gemenskapstullkvoter för import av korv och vissa köttprodukter med ursprung i Schweiz.Budgetkonsekvenser: eftersom importen skall ske till nolltullsats beräknas intäktssidan inte påverkas.2007/0204 (ACC)Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom antagande av autonoma övergångsåtgärder för att öppna gemenskapstullkvoter för import av korv och vissa köttprodukter med ursprung i SchweizEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:(1) Gemenskapen och Schweiz är eniga om att de handelsmedgivanden för korv och vissa köttprodukter som Schweiz tidigare beviljat endast vissa medlemsstater i kraft av gamla bilaterala avtal mellan de medlemsstaterna och Schweiz bör konsolideras inom ramen för avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter[2] (nedan kallat ”avtalet”) som godkänts genom rådets och kommissionens beslut 2002/309/EG, Euratom[3] och som trädde i kraft den 1 juni 2002. Konsolideringen av dessa medgivanden kommer att ske samtidigt med en ökning av förmånerna för korv och vissa jordbruksprodukter. Däribland ingår öppnandet av nya gemenskapstullkvoter för import av olika produkter med ursprung i Schweiz som omfattas av KN-numren ex 0210 1950, ex 0210 1981, ex 1601 00 och ex 1602 4919.(2) Det kommer att ta tid att slutföra de bilaterala förfarandena för anpassning av medgivandena i bilagorna 1 och 2 till avtalet. För att se till att kvoterna kan utnyttjas fram till dess att anpassningen har trätt ikraft bör tullkvoterna i fråga öppnas autonomt under en övergångsperiod från den 1 januari 2008 till den 31 december 2009. Därigenom kommer parterna att tillförsäkras gott om tid för att slutföra både de bilaterala förfarandena och de därpå följande genomförandeåtgärderna.(3) Tillämpningsföreskrifterna för genomförandet av denna förordning, i synnerhet med avseende på kvotförvaltningen, bör antas i enlighet med förfarandet i artikel 24.2 i rådets förordning (EG) nr 2759/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för griskött[4].(4) Tullkvoterna bör endast gälla produkter med ursprung i Schweiz i enlighet med de bestämmelser som avses i artikel 4 i avtalet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. En tullfri årlig gemenskapstullkvot för de produkter och volymer som anges i bilagan och som har sitt ursprung i Schweiz skall härmed som en autonom övergångsåtgärd öppnas för perioden 1 januari – 31 december under löpnummer 09.4180. Den skall öppnas den 1 januari 2008 och upphöra den 31 december 2009.2. De bestämmelser om ursprung som skall tillämpas på produkterna i punkt 1 skall vara de som avses i artikel 4 i avtalet.Artikel 2Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2 i förordning (EG) nr 2759/75.Artikel 3Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförandeBILAGAKN-nr | Varubeskrivning | Tillämplig tullsats | Kvantitet i ton (produktens nettovikt) |ex 0210 19 50 | Skinka, i saltlake, benfri, omsluten av djurblåsa eller konsttarm | 0 | 1 900 |ex 0210 19 81 | Fläskkotlett utan ben, i saltlake och rökt |ex 1601 00 | Korv och liknande produkter av kött, slaktbiprodukter eller blod; beredningar av dessa produkter: av djur med KN-nummer 0101–0104 med undantag av vildsvin |ex 0210 19 81 ex 1602 49 19 | Grishals, i saltlake och lufttorkad, hel eller i bitar eller tunna skivor |[1] EGT L 114, 30.4.2002, s. 132.[2] EGT L 114, 30.4.2002, s. 132. Avtalet ändrades senast genom gemensamma jordbrukskommitténs beslut nr 1/2007 (EUT L 173, 3.7.2007, s. 31).[3] EGT L 114, 30.4.2002, s. 1.[4] EGT L 282, 1.11.1975, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).


text:
 Avis juridique important
 |
 21983A0330(01)
 Accord modifiant l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la République de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau
 Journal officiel n° L 084 du 30/03/1983 p. 0002 - 0008 édition spéciale espagnole: chapitre 04 tome 2 p. 0087 édition spéciale portugaise: chapitre 04 tome 2 p. 0087
 RÈGLEMENT (CEE) No 707/83 DU CONSEIL du 28 mars 1983 concernant la conclusion de l'accord modifiant l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 43, vu la proposition de la Commission (1), vu l'avis de l'Assemblée (2), considérant que des négociations ont eu lieu entre la Communauté et la Guinée-Bissau, conformément à l'article 17 deuxième alinéa de l'accord entre le gouvernement de la république de Guinée-Bissau et la Communauté économique européenne concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau (3), pour déterminer les modifications ou compléments à introduire dans son annexe ou dans le protocole mentionné dans son article 9; considérant que, à la suite de ces négociations, un accord modificateur a été signé le 15 mars 1983; considérant qu'il est dans l'intérêt de la Communauté d'approuver cet accord, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier L'accord modifiant l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau est approuvé au nom de la Communauté. Le texte de l'accord est joint au présent règlement. Article 2 Le président du Conseil procède à la notification prévue à l'article 2 de l'accord. Article 3 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 28 mars 1983. Par le Conseil Le président J. ERTL (1) JO no C 36 du 9.2.1983, p. 10. (2) Avis rendu le 11 mars 1983 (non encore paru au Journal officiel). (3) JO no L 226 du 29.8.1980, p. 34. ACCORD modifiant l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau Article premier 1. Le protocole et l'annexe de l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau sont remplacés par le protocole et l'annexe suivants: «PROTOCOLE entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau LES PARTIES AU PRÉSENT PROTOCOLE, vu l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau, signé le 27 février 1980 à Bruxelles, SONT CONVENUES DE CE QUI SUIT: Article premier Le présent protocole couvre les activités de pêche s'étendant sur une période de trois ans à compter de la date de son entrée en vigueur en 1983. Les limites visées à l'article 4, pour chacun des exercices annuels de cette période, sont les suivantes: 1. Chalutiers de pêche démersale: 7 500 tonnes de jauge brute. Au cours de chaque exercice annuel une partie de ce tonnage peut être utilisée de façon telle que son équivalent, en moyenne annuelle, n'excède pas 3 500 tonnes de jauge brute. 2. Vingt-cinq thoniers congélateurs (classe de 900 tonnes de jauge brute en moyenne). 3. Vingt-cinq thoniers canneurs de pêche fraîche (classe de 130 tonnes de jauge brute en moyenne). Article 2 1. La compensation financière visée à l'article 9 de l'accord est, pour la période visée à l'article 1er de 4 275 000 Écus, soit 1 425 000 Écus pour chaque exercice annuel d'application du présent protocole. 2. Cette compensation couvre également les montants dus en vertu des périodes de régimes intérimaires convenues depuis le 1er mars 1982. Article 3 1. L'affectation de la compensation fixée à l'article 2 relève de la compétence exclusive du gouvernement de Guinée-Bissau. 2. Le gouvernement de Guinée-Bissau informera la Communauté du programme d'utilisation de la compensation. Article 4 1. La compensation est mobilisée en trois tranches annuelles égales. 2. Les fonds de compensation seront versés à un compte ouvert auprès d'un organisme financier au choix du gouvernement de Guinée-Bissau. Article 5 La Communauté participera en outre au financement d'un programme scientifique guinéen destiné à améliorer les connaissances des ressources halieutiques de la zone de pêche de la république de Guinée-Bissau, dans la limite de 250 000 Écus pour la période visée à l'article 1er. Article 6 La non-exécution par la Communauté des versements prévus par le présent protocole entraîne la suspension de l'accord de pêche. Article 7 Le présent protocole entre en vigueur à la date à laquelle les parties se notifient l'accomplissement des procédures nécessaires à cet effet. ANNEXE CONDITIONS DE L'EXERCICE DE LA PÊCHE DANS LA ZONE DE PÊCHE DE GUINÉE-BISSAU POUR LES NAVIRES BATTANT PAVILLON D'ÉTATS MEMBRES DE LA COMMUNAUTÉ A. Formalités applicables à la demande et à la délivrance des licences Les procédures applicables aux demandes et à la délivrance des licences permettant aux navires battant pavillon d'un des États membres de la Communauté de pêche dans la zone de pêche de Guinée-Bissau sont les suivantes. Les autorités compétentes de la Communauté soumettent, par l'intermédiaire de la délégation de la Commission en Guinée-Bissau, au secrétariat d'État de la pêche de la république de Guinée-Bissau, une demande pour chaque navire qui désire pêcher en vertu de l'accord, au moins 30 jours avant la date de début de validité demandée. Les demandes sont présentées conformément aux formulaires fournis à cet effet par le gouvernement de la république de Guinée-Bissau, dont le modèle est joint sous A point 1. 1. Dispositions applicables aux chalutiers a) Les demandes sont accompagnées de la preuve de la constitution d'une caution bancaire d'un montant égal à la redevance due pour chaque licence, qui reste acquise aux autorités de Guinée-Bissau si la licence n'est pas utilisée. b) Par dérogation à l'article 4 paragraphe 3 de l'accord, les licences peuvent être octroyées comme suit: I. pour les 3 500 tonnes de jauge brute utilisables en moyenne annuelle : pour des périodes comprenant des mois entiers, et au moins trois mois calendaires, indiquées lors de l'introduction de la demande de licence; II. pour les autres 4 000 tonnes de jauge brute : pour des périodes d'un an ou d'un semestre calendaire ; chaque demande peut constituer un plan de pêche pour plusieurs navires de même catégorie désirant pêcher pendant des périodes consécutives d'au moins trois mois. c) I. Les redevances pour le tonnage visé sous b) I) sont fixées à 120 Écus par tonne de jauge brute par an. II. Les redevances pour le tonnage visé sous b) II) sont fixées à 100 Écus par tonne de jauge brute par an. En dérogation à l'article 5 paragraphe 2 de l'accord, et sur demande de l'armateur, les redevances peuvent être payées par trimestre ou par semestre ; dans ces cas, elles sont augmentées respectivement de 5 et 3 %. d) À partir d'une date à déterminer et dans les conditions à déterminer au sein de la commission mixte, le paiement des redevances pourra être totalement ou partiellement remplacé par la fourniture de poisson. 2. Dispositions applicables aux thoniers a) Les redevances sont fixées à 20 Écus par tonne pêchée dans la zone de pêche de Guinée-Bissau. b) Les demandes de licences pour chacune des catégories de thoniers sont transmises après paiement d'une somme globale et forfaitaire équivalente aux redevances pour: - 900 tonnes de thon pêché par an pour les thoniers congélateurs, - 100 tonnes de thon pêché par an pour les thoniers canneurs, et la constitution d'une garantie bancaire assurant le paiement de la somme supplémentaire due dans le cas de captures annuelles excédant cette quantité. Les quantités pêchées sont déterminées conformément aux statistiques établies par la Commission internationale pour la conservation des thonidés de l'Atlantique (ICCAT). En cas de débarquement convenu au titre de l'article 8 de l'accord, des redevances d'un montant inférieur seront fixées au sein de la commission mixte. 3. Les autorités compétentes de Guinée-Bissau examinent chaque demande pour s'assurer de sa conformité avec les dispositions de l'accord ainsi qu'avec la législation de Guinée-Bissau, et appliquent le barème des redevances à percevoir. Les autorités compétentes de Guinée-Bissau informent les autorités de la Communauté de leurs décisions. 4. Si des difficultés ou des besoins d'informations complémentaires apparaissent lors de l'examen des demandes et de la délivrance des licences, des consultations ont lieu entre les représentants des parties contractantes, notamment par l'intermédiaire du secrétariat d'État de la pêche et de la délégation de la Commission des Communautés européennes en Guinée-Bissau. B. Déclaration des captures 1. Tous les navires autorisés à pêcher dans les eaux de Guinée-Bissau dans le cadre de l'accord sont astreints à communiquer au secrétariat d'État de la pêche une déclaration de captures conforme au modèle ci-joint sous B point 1. Ces déclarations de captures sont mensuelles et doivent être communiquées au moins une fois par trimestre. En cas de non-respect de cette disposition, le gouvernement de Guinée-Bissau se réserve le droit de suspendre la licence du navire incriminé jusqu'à accomplissement de la formalité. 2. Tout navire de la Communauté pêchant dans la zone de pêche de Guinée-Bissau permet et facilite la montée à bord et l'accomplissement des fonctions de tout fonctionnaire de Guinée-Bissau chargé de l'inspection et du contrôle de la conformité avec les dispositions de l'accord. C. Bourses de formation Les deux parties conviennent que l'amélioration de la compétence et des connaissances des personnes affectées à la pêche maritime constitue un élément essentiel du succès de leur coopération. À cet effet, la Communauté facilitera l'accueil des ressortissants guinéens dans les établissements de ses États membres et mettra à cette fin à leur disposition des bourses d'études et de formation dans les diverses disciplines scientifiques, techniques et économiques concernant la pêche, à concurrence de dix bourses d'une durée de trois ans ou leur équivalent annuel. >PIC FILE= "T0023045"> >PIC FILE= "T0023046"> >PIC FILE= "T0023047"> 2. Le paragraphe 3 suivant est inséré dans l'accord sous forme d'échange de lettres entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de la république de Guinée-Bissau concernant la pêche au large de la côte de Guinée-Bissau: «3. Pour la flotte thonière fraîche, 8 marins guinéens sont embarqués pendant la campagne de pêche thonière dans les eaux de Guinée-Bissau dans des conditions à déterminer au sein de la commission mixte.» Article 2 Le présent accord entre en vigueur à la date à laquelle les parties se notifient l'accomplissement des procédures nécessaires à cet effet.


text:
Unsere beiden ATB Fahrzeuge: ein Mercedes Sprinter und ein VW Amarok, beide mit einer automatischen Wechselsignalanzeige
 Begleitung Sondertransporte Schweiz
 Ab 01.01.2020 dürfen in der ganzen Deutschschweiz, mit Ausnahme des Kantons Schaffhausen, zertifizierte ATB-Begleitfirmen Ausnahmetransporte durchführen. Für die Westschweiz (gelb) und das Tessin (rot) gelten separate Regelungen.
 Die ATB Trasec AG hat Ihren Sitz in Oftringen und Rheinfelden direkt an der A1 / A2 / A3.
 Gotthard-Transitfahrten
 Gotthard-Transit-Fahrten zur Deutschen Grenze (Rheinfelden A98 oder Stein-Säckingen) zum Pauschalpreis. > Mehr Infos.
 Wir begleiten alle überdimensionalen Güter: Vom Bagger und Dozer über Tunnelbohrmaschinen bis zum Pavillon und vom Schiff bis zum Swimmingpool.
 Mögliche Wechseltext-Anzeigen bei ATB-Fahrzeugen:
 Alle ATB-Begleitfahrzeuge benötigen in der Schweiz auf dem Dach eine sogenannte "Wechseltext-Anzeige". Mit diesen Tafeln können die Begleiter den anderen Verkehrsteilnehmern verschiedene Verhaltenshinweise übermitteln, welche verbindlich sind.
 ATB-Fahrzeugtechnik
 Wie ist ein ATB-Begleitfahrzeug ausgerüstet? Im Bild unten ist das Cockpit eines Begleitfahrzeuges abgebildet und im Text rechts davon beschrieben...
 Alle ATB-Begleitfahrzeuge welche in der Schweiz zugelassen sind, verfügen auf dem Fahrzeugdach neben den orangen Drehlichtern auch über eine Matrix-Anzeige mit verschiedenen Verkehrsanweisungen und Signalen. Die LED-Anzeige kann direkt aus dem Fahrzeug bedient werden: Auf dem Display (im Bild ganz oben) kann der ATB-Begleiter die verschiedenen Verkehrshinweise einschalten, welche dann aussen, auf dem 100 x 70 cm grossen LED-Display nach vorne oder nach hinten abgebildet werden.
 In der Regel werden die Ausnahmetransporte von 2 Personen begleitet: Einem Fahrer und einem Beifahrer. Der Fahrer lenkt das Begleitfahrzeug und ist für die Warnung des Gegenverkehrs zuständig. Ausserdem überwacht er den korrekten Abstand zum Ausnahmetransport. (Das Begleitfahrzeug fährt auf Hauptstrassen vor dem Ausnahmetransport, auf Autobahnen - als Absicherung - hinter dem Transport).
 Der Beifahrer ist als Navigator für das Einhalten der vorgeschriebenen Route verantwortlich. Zudem führt er die notwendigen Telefonate, z.B. die obligatorischen An- und Abmeldungen in jedem Kanton, beim Zoll und beim Empfänger der Ladung. Ausserdem gibt er dem Fahrer des Ausnahmetransportes wichtige Hinweise zum Befahren von engen Passagen oder Brücken mit Gewichtsbeschränkungen. Bei Hindernissen und Verzweigungen unterstützt der Beifahrer die Transportcrew, z.B. wenn der Verkehr geregelt werden muss. Damit der Beifahrer ebenfalls eine gute Sicht nach hinten hat, haben die meisten Begleitfahrzeuge einen 2. Rückspiegel für den Beifahrer.
 Alle unsere Fahrzeuge verfügen über ein GPS-Tracking von Yellowfox, welches den Standort, die Geschwindigkeit und die eingeschalteten Warnhinweise sowie das Drehlicht dokumentieren. Auf dem Navigationsbildschirm können auch Stau- und Unfallmeldungen sowie der Standort von anderen Ausnahmetransporten abgerufen werden.
 Links vom Navi befindet sich der lasergesteuerte Höhenmesser (siehe auch weiter unten). Dieser misst automatisch bei jedem Hinderniss die aktuelle Durchfahrsthöhe und zeigt sie auf den Zentimeter genau an. Rechts vom Navi befindet sich ein Handscheinwerfer mit Akku von Streamlight, welcher in der Nacht oder bei einer Panne wertvolle Dienste leistet.
 Mit den 5 Tasten über dem Radio können die Warnblinkanlage und die obligatorischen Front- und Heckscheinwerfer eingeschaltet werden. Im Zentrum des Armaturenbrettes liegt die Rückfahrkamera, mit welcher wir den Bereich hinter unserem Fahrzeug überwachen können.
 Für den Fahrer und den Beifahrer ist auf beiden Seiten des Armaturenbrettes je eine rote Stablampe befestigt. Mit diesen Lampen können andere Verkehrsteilnehmer angehalten -oder an den Strassenrand gewiesen werden. Bei grossen Kreuzungen wird mit diesen Lampen auch Verkehrsdienst geleistet, bis der ATB-Konvoi die Kreuzung passiert hat.
 Mit dem betriebseigenen Funkgerät können wir jederzeit mit dem ATB-Fahrer oder mit den anderen Transportbegleitern Kontakt aufnehmen. Zudem stehen wir mit dem Mobiltelefon in regelmässigem Kontakt zu den zuständigen Polizeistellen.
 Ganz unten befindet sich ein Funk-Handsender, mit welchem wir in bestimmten Kantonen die Lichtsignalanlagen und die Versenkung von Absperr-Pollern fernsteuern können.
 Die ganze Fahrzeugtechnik (inkl. den obligatorischen, rot-weissen Front-, Heck,- und Seitenmarkierungen) ist nicht zu unterschätzen; sie kostet pro Fahrzeug rund Fr. 20'000.-!
 Automatischer Höhenmesser bei unseren Begleitfahrzeugen
 Die Höhenmessung funktioniert über einen auf dem Dach des Begleitfahrzeuges montierten Laser. Dieser misst während der Fahrt dauernd die Höhe nach oben. Kommt eine Brücke oder ein Tunnel, misst der Laser innert Sekundenbruchteilen die Distanz vom Laser bis zur Brückendecke und rechnet dann noch die voreingestellte Differenz von der Strasse bis Höhe Lasermesser hinzu. So wird jedes Hindernis zentimetergenau auf dem Digitaldisplay in Originalhöhe angezeigt. Besonders bei Ausnahmetransporten mit Überhöhe sorgt dieses System - neben einer korrekten Routenwahl - für einen schadenfreien Transport.
 Hinweise zur Höhenmessung
 Die grüne Anzeige weist den Ausnahmetransport-Begleiter darauf hin, dass die befahrene Unterführung (oder auch ein Überkopfsignal oder ein Tunnel) gefahrlos befahren werden kann.
 Die orange Anzeige deutet darauf hin, dass die Durchfahrtshöhe knapp ist. Evt. muss der Ausnahmetransport eine Unterführung im Schritttempo befahren oder auf die Gegenseite ausweichen, z.B. wenn die Durchfahrtshöhe nicht auf beiden Seiten gleich hoch ist.
 Die rote Anzeige bedeutet Stop! Das Hindernis ist sehr nieder. Der Tiefgänger muss abgesenkt werden oder das Hindernis muss entfernt oder umfahren werden. Baustellenkabel oder provisorischen Leitungen, können evt. auch etwas angehoben werden.
 Suchen Sie einen versierten Ausnahmetransportbegleiter? Gerne unterstützen wir Sie dabei!
 Hinweis: Felder mit * sind Pflichtfelder. Bitte beachten Sie, dass wir mindestens 48 Std. Zeit zwischen Auftrag und Übernahme des Transportes benötigen!
 Betreff * Terminanfrage / ReservationPreisanfrageAbklärung / RekoAnderes
 Über Fotos dieser Webseite Internet / Google-Suche Bereits bekannt Mund zu Mund Propaganda Durch Polizei / Behörden Andere
 SVG Art. 35 Benützung der Autobahnen
 1) Auf Autobahnen und Autostrassen sind nur Motorfahrzeuge zugelassen, die eine Geschwindigkeit von wenigsten 80 km/h erreichen können und dürfen. Dies gilt nicht für Fahrzeuge zum Unterhalt der Strassen sowie für Ausnahmefahrzeuge und Ausnahmetransporte.
 SSV Art. 67 Zeichen und Weisungen
 a) der uniformierten Angehörigen der Polizei und Hilfspolizei;
 b) der militärischen Verkehrsorgane, der uniformierten Angehörigen der Feuerwehr und des Zivilschutzes;
 c) der gekennzeichneten Angehörigen der Schüler-, Werk- und Kadetten-Verkehrsdienste;
 d) des Personals bei Strassenbaustellen;
 e) der Zollorgane bei den Zollstellen und, für Zollkontrollen, im grenznahen Gebiet sowie des im Rahmen des Vollzugs des Nationalstrassenabgabegesetzes vom 19. März 2010 bei den Zollstellen eingesetzten und gekennzeichneten Verkaufs- und Kontrollpersonals;
 f). des Betriebspersonals bei Schienenübergängen;
 g) der Führer von Fahrzeugen im öffentlichen Linienverkehr auf Bergpoststrassen (Art. 38 Abs. 3 VRV4);
 h) der gekennzeichneten Angehörigen privater Verkehrsdienste;
 i) des Personals von gekennzeichneten Begleitfahrzeugen von Ausnahmefahrzeugen und Ausnahmetransporten.
 3 Die Verkehrsregelung durch Schüler-, Werk- und Kadetten-Verkehrsdienste (Abs. 1 Bst. c), durch private Verkehrsdienste (Abs. 1 Bst. h) sowie durch das Personal von gekennzeichneten Begleitfahrzeugen (Abs. 1 Bst. i) bedarf der Bewilligung der kantonalen Polizeibehörde. Diese trifft die erforderlichen Anordnungen; sie kann ihre Befugnisse an die örtlichen Polizeibehörde delegieren.
 1 Für das Anbringen und Entfernen von Signalen und Markierungen ist die Behörde zuständig. Vorbehalten bleibt die Pflicht der Strassenbenützer, Hindernisse auf der Fahrbahn zu kennzeichnen (Art. 4 Abs. 1 SVG; Art. 23 und 54 VRV), die Befugnis der Polizei, die erforderlichen Signale aufzustellen, soweit sie von sich aus Massnahmen anordnen kann (Art. 107 Abs. 4; Art. 3 Abs. 6 SVG), sowie die Befugnis des Personals von Begleitfahrzeugen, auf Wechselanzeigetafeln das Signal «Andere Gefahren» (1.30; Art. 103 Abs. 5) anzuzeigen.
 Link zu den Ausbildungsunterlagen für Ausnahmetransporte (ASA):
 https://asa.ch/wp-content/uploads/webshop/ausbildungsunterlagen/ausnahmefahrzeuge_d_2019/mobile/index.html#p=1
 Notwendige Massnahmen bei überdimensionaler Ladung (ATB-Tabelle)
 Art der Ausnahme Dimension inkl. Ladung Gelbes Gefahrenlicht Begleitfahrzeug ATB-Begleitung
 Breite über 3.5 m ja ja nein
 Breite über 3.8 m ja nein ja
 Breite über 3.3 m breit und über 25 m lang ja nein ja
 Länge über 30 m ja ja nein
 Länge über 35 m ja nein ja
 Länge über 30 m lang und über 3.6 m breit Ja nein ja
 Überhang vorne über 3 m nein nein nein
 Überhang vorne über 5 m ja ja nein
 Überhang hinten über 5 m nein nein nein
 Überhang hinten über 6 m ja nein nein
 Überhang hinten über 8 m ja ja nein


type: wikipedia

text:
Annie E. Ridley (1839–1923) was a Victorian novelist who wrote books regarding women's education and a science book for children. Not only was Ridley an author, but she was the governor of the Camden School for Girls in London for twenty-four years. She was successful enough to own her own house. Ridley was also involved with the Headmistresses' Association and the Teacher's Guild. Ridley worked with Frances Mary Buss, a pioneer of women's education, and Ridley went on to inspire people like Ellice Hopkins.
 Life
 Annie E. Ridley was born on 2 May 1839 in Houghton Le Spring, Durham, England, to John Ridley (1806–1887) and Mary White Pybus (1807–1884). At her birth, she had an older sister Mary Elizabeth Ridley who was born in 1836. When Annie was three months old her family moved to Hindmarsh, South Australia, Australia. Her father wanted to help colonize Australia and help make a great settlement. After a six-month voyage on the boat called the Warrior, the Ridley family arrived at Port Adelaide in Australia. From there they proceeded a few miles to Hindmarsh where they lived in a mud house while a wooden one was being constructed. Soon their new home was built with a fireplace, kitchen, dining room, bedrooms, and an office. However, three tragic events occurred. First, the oldest daughter, Mary Elizabeth, went too close to the fireplace and her clothes caught on fire. She died hours later from the severe Burns. Next, Mrs. Ridley gave birth to another daughter but that daughter died months later. Lastly, a son was born and he died soon after. This causes Annie to grow up without many Children her age.
 Annie recalls that growing up in Australia caused her to view the world from a unique perspective. In the strange land of Australia, there were not many things to do. All she could do was play around in nature. She and her mother would plant Gardens with her mom explaining every type of plant. This sparked her interest in nature. In September 1845, Annie's little sister Jane Taylor Ridley was born in Hindmarsh, Australia. As her mother was now taking care of another little girl, this gave Annie more freedom to go outside and explore more.
 Her father, John Ridley, planned to have his daughter learn through nature before ever picking up a book. In fact, he decided she would not touch a book until she was the age of seven. Ultimately, his plan ended two years early when Annie found herself wandering into a school near by her house and joining the class. This occurred when Annie was five years old marking the beginning of her schooling. Then at the age of twelve, Annie fell in love with reading after discovering Alfred Tennyson's poem The Princess. This poem inspired her then and in life to promote women's education.
 In her book about her father's life, Annie goes on to explain how her father was her inspiration. He was always conducting science Experiments and as Annie got older, he invited her to join him. This further fostered her love of science. Around this time, the Ridley family, also bought some land by the bay. They would spend summer's here, and it allowed Annie to explore new Landscapes and new Animals. Annie thus started a journal to record all the things she was seeing and feeling. At one point she writes this down, "Papa says he hopes that when I am a woman I shall write a good book. I think myself that I would rather be a happy woman."
 Finally, in 1853 the Ridley family returned to England on the ship called the Melbourne. Upon their return, Annie was immediately sent away to school. The head of the school was Miss Darke. While Annie was away at school, her father wrote her letters every week. Then in 1856, the Ridley family started to travel around Europe visiting Ireland, Germany, France and many other places. In 1858 they finally settled down in the Tyne valley near Hexham. Here they lived in a house called the Stagshaw Close House. They remained here till 1862.
 In 1862, the Ridley family moved to 19 Belsize Park, Hampstead, London, England. Then in 1865, Annie E, Ridley published her debut novel, Under the waves: or The hermit-crab 'in society'. This book marked her one and only science book for children. Then in 1868, Annie was baptized at the Christ Church in Hampstead, Camden, England.
 In 1884, Annie's mother Mary White Pybus died. A couple years later in 1887 John Ridley died as well leaving Annie and Jane on their own. In 1889 the sisters commissioned the local Hampstead architect, Horace Field, to design a house for them at 31 Daleham Gardens, Hampstead, which they named Stagshaw.
 Works
 Under the waves: or, The hermit-crab 'in society'''Better than Good. A story for girls ... IllustratedThrift for Teachers. From "Work and Leisure," etcFrances Mary Buss and her work for educationA Backward Glance: the story of John Ridley, a pioneer.''
 References
 1839 births
 1923 deaths
 19th-century English novelists
 Writers from Tyne and Wear


text:
 7.4.2011
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 L 93/33
 DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE
 No 5/2011
 de 11 de febrero de 2011
 por la que se modifica el anexo XIII (Transporte) del Acuerdo EEE
 EL COMITÉ MIXTO DEL EEE,
 Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en la redacción dada al mismo por el Protocolo por el que se adapta el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en lo sucesivo denominado «el Acuerdo», y, en particular, su artículo 98,
 Considerando lo siguiente:
 (1)
 El anexo XIII del Acuerdo fue modificado por la Decisión del Comité Mixto del EEE no 140/2010, de 10 de diciembre de 2010 (1).
 (2)
 El Reglamento (CE) no 300/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 11 de marzo de 2008, sobre normas comunes para la seguridad de la aviación civil y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 2320/2002 (2), fue incorporado al Acuerdo mediante la Decisión del Comité Mixto del EEE no 69/2009 (3), de 29 de mayo de 2009, con algunas adaptaciones específicas por países.
 (3)
 Debe incorporarse al Acuerdo la Decisión C(2010) 774 final de la Comisión, de 13 de abril de 2010, por la que se establecen medidas detalladas para la aplicación de las normas básicas comunes de seguridad aérea que contienen la información a que se refiere el artículo 18, letra a), del Reglamento (CE) no 300/2008.
 (4)
 Debe incorporarse al Acuerdo la Decisión C(2010) 2604 final de la Comisión, de 23 de abril de 2010, por la que se modifica la Decisión 2010/774/UE de la Comisión, de 13 de abril de 2010, por la que se establecen medidas detalladas para la aplicación de las normas básicas comunes de seguridad aérea que contienen la información a que se refiere el artículo 18, letra a), del Reglamento (CE) no 300/2008.
 (5)
 La Decisión C(2010) 774 final deroga la Decisión C(2008) 4333 final de la Comisión, de 8 de agosto de 2008, por la que se establecen medidas adicionales para la aplicación de las normas básicas comunes de seguridad aérea, incorporada al Acuerdo, y que, en consecuencia, debe suprimirse del mismo.
 (6)
 Todas las medidas necesarias para la aplicabilidad del Reglamento (CE) no 300/2008 (4) habrán sido, por lo tanto, incorporadas al Acuerdo, y el Reglamento (CE) no 272/2009 de la Comisión (5), el Reglamento (UE) no 1254/2009 de la Comisión (6), el Reglamento (UE) no 72/2010 de la Comisión (7) y el Reglamento (UE) no 185/2010 de la Comisión (8) serán aplicables a partir de la fecha en que la presente Decisión entre en vigor.
 (7)
 Todas las medidas necesarias para la aplicabilidad del Reglamento (CE) no 300/2008 habrán sido, por lo tanto, incorporadas al Acuerdo, y el Reglamento (CE) no 2320/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo (9), el Reglamento (CE) no 1217/2003 de la Comisión (10), el Reglamento (CE) no 1486/2003 de la Comisión (11), el Reglamento (CE) no 1138/2004 de la Comisión (12) y el Reglamento (CE) no 820/2008 de la Comisión (13) quedarán derogados en virtud del Acuerdo con efecto a partir de la fecha en que entre en vigor la presente Decisión.
 DECIDE:
 Artículo 1
 El anexo XIII del Acuerdo queda modificado como sigue:
 1)
 Después del punto 66he [Reglamento (UE) no 185/2010 de la Comisión] se inserta el texto siguiente:
 «66hf.
 C(2010) 774 final: Decisión C(2010) 774 final de la Comisión, de 13 de abril de 2010, por la que se establecen medidas detalladas para la aplicación de las normas básicas comunes de seguridad aérea que contienen la información a que se refiere el artículo 18, letra a), del Reglamento (CE) no 300/2008, modificada por:
 —
 C(2010) 2604 final: Decisión C(2010) 2604 final de la Comisión, de 23 de abril de 2010.».
 2)
 Se suprime el texto del punto 66ia [Decisión C(2008) 4333 final de la Comisión].
 Artículo 2
 La presente Decisión entrará en vigor el 12 de febrero de 2011, siempre que se hayan transmitido al Comité Mixto del EEE (14) todas las notificaciones previstas en el artículo 103, apartado 1, del Acuerdo.
 Artículo 3
 La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el Suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea.
 Hecho en Bruselas, el 11 de febrero de 2011.
 Por el Comité Mixto del EEE
 El Presidente en funciones
 Gianluca GRIPPA
 (1) DO L 85 de 31.3.2011, p. 25.
 (2) DO L 97 de 9.4.2008, p. 72.
 (3) DO L 232 de 3.9.2009, p. 25.
 (4) Reglamento (CE) no 272/2009 de la Comisión, de 2 de abril de 2009; Reglamento (UE) no 1254/2009 de la Comisión, de 18 de diciembre de 2009; Reglamento (UE) no 18/2010 de la Comisión, de 8 de enero de 2010; Reglamento (UE) no 72/2010 de la Comisión, de 26 de enero de 2010; Reglamento (UE) no 185/2010 de la Comisión, de 4 de marzo de 2010; Reglamento (UE) no 297/2010 de la Comisión, de 9 de abril de 2010; Reglamento (UE) no 357/2010 de la Comisión, de 23 de abril de 2010; Reglamento (UE) no 358/2010 de la Comisión, de 23 de abril de 2010; Decisión C(2010) 774 final de la Comisión, de 13 de abril de 2010, y Decisión C(2010) 2604 final de la Comisión, de 23 de abril de 2010.
 (5) DO L 91 de 3.4.2009, p. 7.
 (6) DO L 338 de 19.12.2009, p. 17.
 (7) DO L 23 de 27.1.2010, p. 1.
 (8) DO L 55 de 5.3.2010, p. 1.
 (9) DO L 355 de 30.12.2002, p. 1.
 (10) DO L 169 de 8.7.2003, p. 44.
 (11) DO L 213 de 23.8.2003, p. 3.
 (12) DO L 221 de 22.6.2004, p. 6.
 (13) DO L 221 de 19.8.2008, p. 8.
 (14) No se han indicado preceptos constitucionales.


type: caselaw

text:
 31.8.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 252/14
 Odwołanie od wyroku Sądu (ósma izba) wydanego w dniu 14 marca 2013 r. w sprawie T-588/08, Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. przeciwko Komisji Europejskiej, wniesione w dniu 24 maja 2013 r. przez Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co.
 (Sprawa C-286/13 P)
 2013/C 252/22
 Język postępowania: angielski
 Strony
 Wnoszący odwołanie: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. (przedstawiciel: adwokat J.F. Bellis)
 Druga strona postępowania: Komisja Europejska
 Żądania wnoszącego odwołanie
 Wnoszący odwołanie wnoszą do Trybunału o:
 —
 uchylenie w całości lub w części zaskarżonego wyroku w zakresie, w jakim oddala on skargę wnoszących odwołanie,
 —
 stwierdzenie nieważności w całości lub w części decyzji Komisji z dnia 15 października 2008 r. w zakresie, w jakim dotyczy ona wnoszących odwołanie,
 —
 uchylenie lub obniżenie kwoty nałożonej na wnoszących odwołanie grzywny zgodnie z nieograniczonym prawem orzekania ustanowionym na mocy art. 267 TFUE,
 —
 tytułem ewentualnym, zwrócenie sprawy do Sądu do rozpoznania zgodnie z kwestiami prawnymi poruszanymi w wyroku Trybunału,
 —
 obciążenie Komisji kosztami niniejszego postępowania oraz kosztami postępowania przed Sądem.
 Zarzuty i główne argumenty
 W ramach zarzutu pierwszego, podzielonego na pięć części, wnoszący odwołanie podnoszą, że Sąd naruszył szereg wymogów proceduralnych w ramach wykonywania kontroli sądowej:
 —
 Sąd popełnił błąd, zezwalając Komisji na ustosunkowanie się po raz pierwszy w postępowaniu sądowym do materiału dowodowego z jej akt sprawy podważającego ustalenia przedstawione w decyzji,
 —
 Sąd niesłusznie uznał za niedopuszczalne przedstawienie przez wnoszące odwołanie dowodów z akt Komisji w celu zakwestionowania zarzutów podniesionych przez Komisję po raz pierwszy w duplice,
 —
 Sąd niesłusznie uznał za niedopuszczalny załącznik włączony do akt przez wnoszące odwołanie w celu poparcia ich twierdzeń, że Komisja przytoczyła oświadczenia złożone przez wnoszących odwołanie w postępowaniu administracyjnym wyrwane z kontekstu,
 —
 Sąd naruszył zasadę równości broni, nie badając dowodów przedstawionych przez wnoszących odwołanie w postępowaniu sadowym oraz
 —
 Sąd nie ustalił właściwie okoliczności faktycznych.
 W ramach zarzutu drugiego wnoszący odwołanie podnoszą, że Sąd przeinaczył okoliczności faktyczne istotne dla właściwej oceny zarzucanego zachowania w kontekście gospodarczym i prawnym, w jaki się ono wpisuje.
 W ramach zarzutu trzeciego, podzielonego na pięć części, wnoszący odwołanie podnoszą, że Sąd popełnił błędy w ocenie dowodów:
 —
 Sąd nie uzasadnił w sposób wystarczający pod względem prawnym utrzymania obliczeń udziału w rynku wskazanych przez Komisję w celu ustalenia struktury rynku właściwego,
 —
 Sąd niesłusznie uznał, że Komisja nie jest zobowiązana do szczegółowego wyjaśnienia treści rozmów, jakie wnoszący odwołanie przeprowadzili z pozostałymi przedsiębiorstwami, które to rozmowy stanowią ograniczenie konkurencji ze względu na cel,
 —
 Sąd niesłusznie uznał, że Komisja wyraźnie opisała treść tych rozmów, jakie wnoszący odwołanie przeprowadzili z pozostałymi przedsiębiorstwami, które to rozmowy stanowią ograniczenie konkurencji ze względu na cel,
 —
 Sąd nie ustosunkował się do argumentu wnoszących odwołanie, zgodnie z którym niektórzy pracownicy nie mogli wymienić wiarygodnych informacji oraz
 —
 Sąd niesłusznie przyjął błędną kwalifikację okoliczności faktycznych, uznając, że powyższe rozmowy stanowią ograniczenie konkurencji ze względu na cel.
 W ramach zarzutu czwartego, podzielonego na dwie części, wnoszący odwołanie podnoszą, że Sąd popełnił szereg błędów przy obliczaniu kwoty nałożonej grzywny:
 —
 Sąd popełnił błąd, obliczając kwotę grzywny na podstawie sprzedaży przedsiębiorstw, którym nie zarzucono żadnych naruszeń oraz
 —
 Sąd popełnił błąd, dwukrotnie uwzględniając sprzedaż tych samych produktów w celu obliczania kwoty grzywny.


text:
 13.3.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 63/30
 Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Varese (Italia) on esittänyt 17.12.2009 — Siddiquee Mohammed Mohiuddin v. Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 (Asia C-541/09)
 2010/C 63/49
 Oikeudenkäyntikieli: italia
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Giudice di pace di Varese
 Pääasian asianosaiset
 Kantaja: Siddiquee Mohammed Mohiuddin
 Vastaaja: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 Ennakkoratkaisukysymykset
 1)
 Luodaanko yhteisön asetuksen N:o 882/04 (1) 4 ja 6 artiklan yhdistetyillä säännöksillä yksityisille oikeussubjekteille subjektiivinen oikeus siihen, että elintarvikkeiden ja juomien valvontaa voi heidän osaltaan suorittaa yksinomaan henkilöstö, joka täyttää kyseisessä asetuksessa vahvistetut vaatimukset, ja voidaanko kyseiseen oikeuteen turvautua tuomioistuimessa ja voidaanko siihen vedota jäsenvaltioiden esittämiä seuraamusvaatimuksia vastaan?
 2)
 Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivillä 2000/13/EY (2) elintarvikkeiden ja juomien merkintöjä koskevan yhteisön säännöstön yhteydessä terveydenhuoltoon liittyvää merkitystä?
 3)
 Onko direktiivi 76/768 (3), sellaisena kuin se on muutettuna, tai muut merkitykselliset yhteisön oikeuden säännökset esteenä sille, että jäsenvaltio tekee eron alan eri toimijoiden vastuun välillä sulkemalla vastuun ulkopuolelle kauppiaan hänen harjoittamansa toiminnan perusteella.
 4)
 Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 6 artikla ymmärrettävä siten, että sillä luodaan kosmetiikantuottajan ja sellaisen yksittäisen kauppiaan yhteisvastuu, joka ei osallistu kosmeettisen valmisteen tuotanto-, pakkaus- ja merkintävaiheisiin.
 (1) EUVL L 165, s. 1.
 (2) EYVL L 109, s. 29.
 (3) EYVL L 262, s. 169.