text:
 Viktigt rättsligt meddelande
 |
 22006A0720(01)
 Fördrag om upprättande av en energigemenskap
 Europeiska unionens officiella tidning nr L 198 , 20/07/2006 s. 0018 - 0037
 ÖVERSÄTTNINGFördrag om upprättande av en energigemenskapParterna:EUROPEISKA GEMENSKAPEN å ena sidan,ochFÖLJANDE FÖRDRAGSSLUTANDE PARTER å den andra sidan:- Republiken Albanien, Republiken Bulgarien, Bosnien och Hercegovina, Republiken Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Republiken Montenegro, Rumänien, Republiken Serbien (nedan kallade de anslutna parterna)och- Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo, enligt Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1244,SOM STÄLLER sig bakom Atenprocessen och samförståndsavtalen från Aten 2002 och 2003,SOM KONSTATERAR att Republiken Bulgarien, Rumänien och Republiken Kroatien är kandidatländer för inträde i Europeiska unionen, och att f.d. jugoslaviska republiken Makedonien också har ansökt om medlemskap,SOM KONSTATERAR att Europeiska rådet vid sitt möte i Köpenhamn i december 2002 bekräftade att Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina samt Serbien och Montenegro ur ett europeiskt perspektiv är tänkbara kandidater för inträde i Europeiska unionen, och betonade sin beslutsamhet att stödja deras ansträngningar att närma sig Europeiska unionen,SOM ERINRAR om att Europeiska rådet vid sitt möte i Thessaloniki i juni 2003 godkände Thessalonikiagendan för västra Balkan: i riktning mot en europeisk integration, vilken syftar till att ytterligare stärka de privilegierade förbindelserna mellan Europeiska unionen och västra Balkan och i vilken Europeiska unionen uppmuntrade länderna i regionen att anta ett rättsligt bindande energimarknadsavtal för sydöstra Europa,SOM ERINRAR om Europa-Medelhavspartnerskapsprocessen och den europeiska grannskapspolitiken,SOM ERINRAR om stabilitetspakten för sydöstra Europa vars kärnfråga är behovet att stärka samarbetet mellan sydöstra Europas stater och nationer och att gynna villkoren för fred, stabilitet och ekonomisk tillväxt,SOM BESLUTAT att mellan parterna upprätta en integrerad marknad för naturgas och el, grundad på gemensamma intressen och solidaritet,SOM BEAKTAR att denna integrerade marknad i ett senare skede kan komma att omfatta andra energiprodukter och -vektorer, såsom flytande naturgas, bensin, vätgas, eller annan grundläggande nätverksinfrastruktur,SOM ÄR fast beslutna att skapa fasta rättsliga och handelstekniska ramar som gör det attraktivt att investera i gasnätverk, energiproduktion och distributionsnät, så att alla parter får stabil tillgång till gas och el, vilket är en förutsättning för ekonomisk utveckling och social stabilitet,SOM ÄR fast beslutna att inrätta det gemensamma lagstiftningsområde för gas- och el som krävs med tanke på den berörda marknadens geografiska omfattning,SOM ERKÄNNER att Republiken Österrikes, Hellenska republikens, Republiken Ungerns, Republiken Italiens och Republiken Sloveniens territorier naturligt ingår i eller direkt påverkas av driften av de fördragsslutande parternas gas- och elmarknader,SOM ÄR fast beslutna att främja en hög nivå av gas- och elförsörjning till alla medborgare, baserad på skyldigheten att tillhandahålla offentliga tjänster, samt att uppnå ekonomiska och sociala framsteg och hög sysselsättningsnivå såväl som en hållbar utveckling genom inrättandet av ett område utan inre gränser för gas och el,SOM ÖNSKAR öka försörjningstryggheten inom det gemensamma lagstiftningsområdet med hjälp av de fasta rättsliga ramar som är nödvändiga för regionen, i vilken anslutningar till gastillgångar kring Kaspiska havet, i Nordafrika och i Mellanöstern kan utvecklas och där inhemska naturgas-, kol och vattenkraftstillgångar kan exploateras,SOM ÄR fast beslutna att förbättra miljösituationen när det gäller gas och el, energieffektiviteten knuten till detta samt förnybara energikällor,SOM ÄR fast beslutna att utveckla konkurrensen på gas- och elmarknaden i större skala och utnyttja stordriftsfördelar,SOM BEAKTAR att det för att målen skall uppnås krävs en vittförgrenad och integrerad marknadslagstiftningsstruktur grundad på starka institutioner och effektiv övervakning, samt lämpligt deltagande från den privata sektorn,SOM BEAKTAR att det som en åtgärd för att minska trycket på de statliga gas- och elsystemen och för att bidra till att lösa problemet med lokal gas- och elbrist, bör införas särskilda bestämmelser för att underlätta handeln med el och gas, och att sådana bestämmelser är nödvändiga för inrättandet av ett gemensamt lagstiftningsområde som omfattar alla marknader för de berörda produkterna,HAR BESLUTAT ATT UPPRÄTTA EN ENERGIGEMENSKAP.AVDELNING IPRINCIPERArtikel 11. Genom detta fördrag upprättas en energigemenskap mellan parterna.2. Medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen får delta i energigemenskapen i enlighet med artikel 95 till detta fördrag.Artikel 21. Energigemenskapens uppdrag skall vara att organisera förbindelserna mellan parterna och att skapa en rättslig och ekonomisk ram med avseende på nätenergi, i enlighet med punkt 2, i syfte atta) skapa fasta rättsliga och handelstekniska ramar som gör det attraktivt att investera i gasnätverk, energiproduktion, och överförings- och distributionsnät, så att alla parter får stabil och tillgång till gas och el, vilket är en förutsättning för ekonomisk utveckling och social stabilitet,b) inrätta det gemensamma lagstiftningsområde för handel med nätenergi som krävs med tanke på den berörda marknadens geografiska omfattning,c) öka försörjningstryggheten inom det gemensamma lagstiftningsområdet med hjälp av ett stabilt investeringsklimat i vilket anslutningar till gastillgångar kring Kaspiska havet, i Nordafrika och i Mellanöstern kan utvecklas och där inhemska naturgas-, kol- och vattenkraftstillgångar kan utnyttjas,d) förbättra miljösituationen när det gäller nätenergi och energieffektiviteten knuten till denna, gynna utnyttjandet av förnybara energikällor samt fastställa villkoren för energihandeln inom det gemensamma lagstiftningsområdet,e) utveckla konkurrensen på nätenergimarknaden i större geografisk skala och utnyttja stordriftsfördelar.2. "Nätenergi" skall omfatta de el- och gassektorer som styrs av Europeiska gemenskapens direktiv 2003/54/EG och 2003/55/EG [1].Artikel 3Vid tillämpning av artikel 2 skall energigemenskapens verksamhet omfatta följande:a) De fördragsslutande parterna skall, i enlighet med beskrivningen i avdelning II nedan, genomföra gemenskapens regelverk på områdena energi, miljö, konkurrens och förnybara energikällor, efter det att detta regelverk, i enlighet med den närmare beskrivningen i avdelning II, anpassats både till energigemenskapens institutionella ram och de särskilda förhållanden som rör varje enskild fördragsslutande part (nedan kallat "utvidgningen av gemenskapens regelverk").b) Det skall, i enlighet med beskrivningen i avdelning III, upprättas särskilda rättsliga ramar så att nätenergimarknaderna kan skötas effektivt över alla de fördragsslutande parternas territorier och över delar av Europeiska gemenskapens territorium, och dessa ramar skall omfatta en gemensam mekanism för gränsöverskridande överföring eller transport av nätenergi samt för övervakning av unilaterala säkerhetsåtgärder (nedan kallad "mekanismen för driften av nätenergimarknaderna").c) Parterna skall, i enlighet med beskrivningen i avdelning IV, inrätta en nätenergimarknad utan inre gränser, vari det också skall ingå samordning av ömsesidigt bistånd vid allvarliga störningar av energinätverken eller yttre avbrott, och vari det också får ingå en gemensam utrikeshandelspolitik för energi (nedan kallat "inrättandet av en gemensam energimarknad").Artikel 4Europeiska gemenskapernas kommission (nedan kallad Europeiska kommissionen) skall vara samordnare för de tre verksamheter som beskrivs i artikel 3.Artikel 5Energigemenskapen skall följa det gemenskapens regelverk som beskrivs i avdelning IV och som anpassats både till den institutionella ramen för det här fördraget och till de särskilda förhållanden som rör varje enskild fördragsslutande part, i syfte att garantera en hög nivå av investeringstrygghet och optimala investeringar.Artikel 6Parterna skall vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, i syfte att uppfylla de skyldigheter som följer av det här fördraget. Parterna skall underlätta fullgörandet av energigemenskapens uppdrag. Parterna skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås.Artikel 7All diskriminering inom ramen för det här fördragets tillämpningsområde är förbjuden.Artikel 8Inga föreskrifter i det här fördraget skall påverka parternas rätt att besluta om villkoren för hur de skall utnyttja sina energiresurser, deras val mellan olika energikällor eller den allmänna strukturen för deras energiförsörjning.AVDELNING IIUTVIDGNINGEN AV GEMENSKAPENS REGELVERKKAPITEL IGeografiskt tillämpningsområdeArtikel 9De bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med denna avdelning skall vara tillämpliga på de anslutna parternas territorier och på det territorium över vilket Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo har domsrätt.KAPITEL IIRegelverket om energiArtikel 10Varje fördragsslutande part skall genomföra gemenskapens regelverk om energi i enlighet med den tidtabell för genomförande av sådana åtgärder som fastställs i bilaga I.Artikel 11"Gemenskapens regelverk om energi" skall vid tillämpning av det här fördraget avse i. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el, ii. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och iii. Europaparlamentets och rådets förordning 1228/2003/EG av den 26 juni 2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel [2].KAPITEL IIIRegelverket om energiArtikel 12Varje fördragsslutande part skall genomföra gemenskapens regelverk om miljö i enlighet med den tidtabell för genomförande av sådana åtgärder som fastställs i bilaga II.Artikel 13Parterna erkänner vikten av Kyotoprotokollet. Varje fördragsslutande part skall sträva efter att ansluta sig till protokollet.Artikel 14Parterna erkänner vikten av bestämmelserna i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. Varje fördragsslutande part skall sträva efter att genomföra det direktivet.Artikel 15Efter det här fördragets ikraftträdande skall all byggnation och drift av nya kraftverk ske i enlighet med gemenskapens regelverk om miljö.Artikel 16"Gemenskapens regelverk om miljö" skall vid tillämpning av det här fördraget avse i. rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003, ii. rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv 93/12/EEG, iii. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar, och iv. artikel 4.2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar.Artikel 17De bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med detta kapitel skall endast tillämpas på nätenergi.KAPITEL IVRegelverket om konkurrensArtikel 181. Nedanstående är oförenligt med ett väl fungerande fördrag, eftersom det kan påverka handeln med nätenergi mellan de fördragsslutande parterna:a) Alla avtal mellan företag, beslut fattade av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som har till ändamål eller verkan att förhindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen.b) Ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på de fördragsslutande parternas marknad som helhet eller en väsentlig del därav.c) Allt offentligt stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller vissa energiresurser.2. All verksamhet i strid med den här artikeln kommer att bedömas på grundval av kriterier som följer av tillämpningen av artiklarna 81, 82 och 87 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (bifogas i bilaga III).Artikel 19När det gäller offentliga företag och företag som beviljats särskilda eller exklusiva rättigheter, skall varje fördragsslutande part senast 6 månader från och med dagen för det här fördragets ikraftträdande säkerställa att principerna enligt fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 86.1 och 86.2 i detta (bifogas i bilaga III), iakttas.KAPITEL VRegelverket för förnybara energikällorArtikel 20Varje fördragsslutande part skall inom ett år från och med det här fördragets ikraftträdande förse Europeiska kommissionen med en plan för genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/30/EG av den 8 maj 2003 om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel. Europeiska kommissionen skall lämna alla de fördragsslutande parternas respektive planer till ministerrådet för godkännande.KAPITEL VIFörenlighet med europeiska gemenskapens generellt tillämpliga standarderArtikel 21Inom ett år från och med dagen för det här fördragets ikraftträdande skall sekretariatet upprätta en förteckning över Europeiska gemenskapens generellt tillämpliga standarder, som skall överlämnas till ministerrådet för godkännande.Artikel 22De fördragsslutande parterna skall inom ett år från och med godkännandet av förteckningen anta en utvecklingsplan som har till syfte att bringa deras nätenergisektorer i överensstämmelse med Europeiska gemenskapens generellt tillämpliga standarder.Artikel 23"Europeiska gemenskapens generellt tillämpliga standarder" skall avse alla sådana standarder för tekniska system som tillämpas i Europeiska gemenskapen och som är nödvändiga för att nätverkssystemen skall fungera säkert och effektiv, inklusive aspekter av överföring, gränsöverskridande förbindelser och allmänna säkerhetsstandarder för tekniska system som i tillämpliga fall utfärdas via Europeiska standardiseringskommittén (CEN), Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet (CENELEC) eller likvärdiga utfärdande organ eller som utfärdas av det sammankopplade europeiska elnätet (Union for the Co-ordination of Transmission of Electricity (UCTE)) och European Association for the Streamlining of Energy Exchanges (EASSEE) för gemensam reglering och gemensamma affärsmetoder.KAPITEL VIIAnpassning och utveckling av regelverketArtikel 24För genomförandet av den här avdelningen skall energigemenskapen anta åtgärder för anpassning av gemenskapens regelverk enligt den här avdelningen, med beaktande av både ramarna för det här fördraget och de särskilda förhållanden som rör varje enskild fördragsslutande part.Artikel 25Energigemenskapen får vidta åtgärder för att genomföra ändringar av gemenskapens regelverk enligt den här avdelningen, i syfte att rätta sig efter ändringar i Europeiska gemenskapens lagstiftning.AVDELNING IIIMEKANISM FÖR DRIFTEN AV NÄTENERGIMARKNADERNAKAPITEL IGeografiskt tillämpningsområdeArtikel 26De bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med denna avdelning skall vara tillämpliga på de anslutna parternas territorier och på det territorium över vilket Förenta nationernas övergångsförvaltnings i Kosovo har domsrätt, och på de av Europeiska gemenskapens territorier som avses i artikel 27.Artikel 27När det gäller Europeiska gemenskapen skall de bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med denna avdelning vara tillämpliga på Republiken Österrikes, Hellenska republikens, Republiken Ungerns, Republiken Italiens och Republiken Sloveniens territorier. När en fördragsslutande part träder in i Europeiska unionen skall de bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med denna avdelning utan vidare formaliteter också vara tillämpliga på den nya medlemsstatens territorium.KAPITEL IIRegional mekanism för långdistanstransport av nätenergiArtikel 28Energigemenskapen skall vidta kompletterande åtgärder för upprättande av en gemensam mekanism för gränsöverskridande överföring och transport av nätenergi.KAPITEL IIIFörsörjningstrygghetArtikel 29Parterna skall inom ett år från och med dagen för detta fördrags ikraftträdande anta förklaringar om försörjningstrygget med en beskrivning bland annat av olika försörjningskällor, den tekniska säkerheten och det geografiska ursprunget för importerade bränslen. Förklaringarna skall meddelas sekretariatet och skall vara tillgängliga för alla parter till det här fördraget. Förklaringarna skall uppdateras vartannat år. Sekretariatet skall bistå med vägledning och assistans i samband med sådana förklaringar.Artikel 30Artikel 29 innebär inget krav på att ändra energipolitik eller uppköpsrutiner.KAPITEL IVMedborgarnas energiförsörjningArtikel 31Energigemenskapen skall främja höga försörjningsnivåer av nätenergi till alla sina medborgare inom ramen för de skyldigheter att tillhandahålla offentliga tjänster som föreskrivs i relevanta delar av gemenskapens regelverk om energi.Artikel 32Energigemenskapen får vidta åtgärder i detta avseende i syfte atta) ge utrymme för allmän elförsörjning,b) gynna en effektiv politik för efterfrågestyrning,c) garantera rättvis konkurrens.Artikel 33Energigemenskapen får också utfärda rekommendationer till stöd för en effektiv reform av parternas nätenergisektorer, bland annat för att öka andelen betalande energikunder, med målet att alla skall betala samt för att främja nätenergipriser som konsumenterna har råd att betala.KAPITEL VHarmoniseringArtikel 34Energigemenskapen får vidta åtgärder för att få kompatibla marknadsmodeller för driften av nätenergimarknaderna, såväl som åtgärder för ömsesidigt erkännande av licenser samt åtgärder som gynnar fri etableringsrätt för nätenergiföretag.KAPITEL VIFörnybara energikällor och energieffektivitetArtikel 35Energigemenskapen får anta åtgärder för att stimulera utvecklingen på områdena förnybara energikällor och energieffektivitet, med beaktande av fördelarna med dessa energikällor när det gäller försörjning, miljöskydd, social sammanhållning och regional utveckling.KAPITEL VIISäkerhetsåtgärderArtikel 36Om det uppstår en plötslig kris på nätenergimarknaden på en fördragsslutande parts territorium, på ett territorium över vilket Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo har domsrätt eller på något av de av Europeiska gemenskapens territorier som avses i artikel 27, och om den fysiska säkerheten eller säkerheten för personer eller nätenergiutrustning och -installationer eller systemintegriteten hotas på detta territorium, får den berörda parten tillfälligt vidta nödvändiga säkerhetsåtgärder.Artikel 37Sådana säkerhetsåtgärder skall förorsaka minsta möjliga störning på parternas nätenergimarknad, och får inte vara mer omfattande än vad som är strängt nödvändigt för att åtgärda de plötsliga svårigheter som uppstått. Säkerhetsåtgärderna får inte snedvrida konkurrensen eller påverka handeln negativt på ett sätt som är i strid med det gemensamma intresset.Artikel 38De berörda parterna skall utan dröjsmål underrätta sekretariatet om säkerhetsåtgärderna, och sekretariatet skall omedelbart underrätta övriga parter.Artikel 39Energigemenskapen får besluta att de säkerhetsåtgärder som vidtagits av den berörda parten inte är förenliga med bestämmelserna i det här kapitlet, och begära att parten upphör att tillämpa eller ändrar säkerhetsåtgärderna i fråga.AVDELNING IVUPPRÄTTANDET AV EN GEMENSAM ENERGIMARKNADKAPITEL IGeografiskt tillämpningsområdeArtikel 40De bestämmelser som föreskrivs i och de åtgärder som vidtas i enlighet med den här avdelningen skall vara tillämpliga på de territorier som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i enlighet med de villkor som föreskrivs i det fördraget, samt på de anslutna parternas territorier och på det territorium över vilket Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo har domsrätt.KAPITEL IIInre energimarknadArtikel 411. Det skall vara förbjudet för parterna att mellan sig tillämpa tullar och kvantitativa restriktioner på import och export av nätenergi eller andra åtgärder med likvärdig effekt. Detta förbud skall tillämpas även på tullar av fiskal karaktär.2. Punkt 1 skall inte utesluta kvantitativa restriktioner eller åtgärder med likvärdig effekt som är motiverade av skäl som rör allmän ordning eller allmän säkerhet, skyddet av människors, djurs och växters liv och hälsa, eller skyddet av industriell och kommersiell äganderätt. Sådana restriktioner eller åtgärder får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan parterna.Artikel 421. Energigemenskapen får vidta åtgärder i syfte att skapa en gemensam marknad för nätenergi utan inre gränser.2. Punkt 1 gäller inte bestämmelser av fiskal karaktär, bestämmelser om fri rörlighet för personer eller bestämmelser om anställdas rättigheter och intressen.KAPITEL IIIEn utrikespolitik för energifrågorArtikel 43Energigemenskapen får vidta sådana åtgärder som krävs för reglering av import och export av nätenergi till eller från tredjeländer, i syfte att garantera ett med avseende på grundläggande miljönormer likvärdigt tillträde till marknader i tredjeländer såväl som från dessa marknader, eller i syfte att säkerställa att den inre energimarknaden kan fungera i full säkerhet.KAPITEL IVÖmsesidigt bistånd vid avbrottArtikel 44Om det uppstår ett avbrott i nätenergiförsörjningen för en part och en annan part eller ett tredjeland påverkas, skall parterna söka finna en snabb lösning i enlighet med bestämmelserna i det här kapitlet.Artikel 45Ministerrådet skall sammanträda på begäran av den part som är direkt påverkad av avbrottet. Ministerrådet får vidta de åtgärder som krävs för att åtgärda avbrottet.Artikel 46Inom ett år från och med det här fördragets ikraftträdande skall ministerrådet anta ett procedurbeslut angående den ömsesidiga skyldigheten att bistå varandra enligt det här kapitlet, vilket får innehålla bestämmelser om att befogenheterna att vidta övergångsåtgärder överförs till den permanenta högnivågruppen.AVDELNING VENERGIGEMENSKAPENS INSTITUTIONERKAPITEL IMinisterrådetArtikel 47Ministerrådet skall se till att målen enligt det här fördraget uppnås. Ministerrådet skalla) utfärda riktliner för allmän policy,b) vidta åtgärder,c) anta procedurbeslut, genom vilka vissa uppdrag, befogenheter och skyldigheter att genomföra energigemenskapens politik, i enlighet med exakt angivna villkor, kan överföras på den permanenta högnivågruppen, tillsynsnämnden eller sekretariatet.Artikel 48Ministerrådet skall utgöras av en företrädare för varje fördragsslutande part och två företrädare för Europeiska gemenskapen. En företrädare utan rösträtt per deltagande part får delta i ministerrådets möten.Artikel 49Ministerrådet skall anta sin arbetsordning genom procedurbeslut.Artikel 50Ordförandeskapet skall innehas i tur och ordning av de fördragsslutande parterna under sex månader i taget och i den ordning som fastställs genom procedurbeslut utfärdat av ministerrådet. Det är den part som innehar ordförandeskapet som sammankallar ministerrådet och beslutar var mötet skall hållas. Ministerrådet skall sammanträda minst en gång var sjätte månad. Mötet skall förberedas av sekretariatet.Artikel 51Den part som innehar ordförandeskapet skall leda ministerrådet och bistås av en företrädare för Europeiska gemenskapen och en företrädare från nästkommande innehavare av ordförandeskapet som vice ordförande. Ordföranden och vice ordförandena skall utarbeta utkastet till agenda.Artikel 52Ministerrådet skall lämna in en årlig rapport om energigemenskapens verksamhet till Europaparlamentet och till de anslutna parternas respektive deltagarnas parlament.KAPITEL IIDen permanenta högnivågruppenArtikel 53Den permanenta högnivågruppen skalla) förbereda ministerrådets arbete,b) godkänna ansökningar om tekniskt bistånd från internationella givarorganisationer, internationella finansinstitut och bilaterala givare,c) rapportera till ministerrådet om framstegen i riktning mot att uppnå målen enligt det här fördraget,d) vidta åtgärder, om ministerrådet utfärdat befogenheter för detta,e) anta procedurbeslut som inte innebär överföring av uppdrag, befogenheter eller skyldigheter på andra institutioner inom energigemenskapen,f) diskutera utvecklingen av gemenskapens regelverk enligt avdelning II, på grundval av en rapport som Europeiska kommissionen skall lägga fram regelbundet.Artikel 54Den permanenta högnivågruppen skall utgöras av en företrädare för varje fördragsslutande part och två företrädare för Europeiska gemenskapen. En företrädare utan rösträtt per deltagande part får delta i dess möten.Artikel 55Den permanenta högnivågruppen skall anta sin arbetsordning genom procedurbeslut.Artikel 56Det är den part som innehar ordförandeskapet som sammankallar den permanenta högnivågruppen och beslutar var sammanträdet skall hållas. Sammanträdet skall förberedas av sekretariatet.Artikel 57Den part som innehar ordförandeskapet skall leda den permanenta högnivågruppen och bistås av en företrädare för Europeiska gemenskapen och en företrädare från nästkommande innehavare av ordförandeskapet som vice ordförande. Ordföranden och vice ordförandena skall utarbeta utkastet till agenda.KAPITEL IIITillsynsnämndenArtikel 58Tillsynsnämnden skalla) bistå ministerrådet eller den permanenta högnivågruppen med råd när det gäller stadgar, tekniska föreskrifter och lagbestämmelser,b) utfärda rekommendationer i samband med gränsöverskridande tvister mellan två eller fler tillsynsmyndigheter, på begäran av en eller flera av dessa tillsynsmyndigheter,c) vidta åtgärder, om ministerrådet utfärdat befogenheter för detta,d) anta procedurbeslut.Artikel 59Tillsynsnämnden skall utgöras av en företrädare för energitillsynsmyndigheten i varje fördragsslutande part, i enlighet med relevanta delar av gemenskapens regelverk om energi. Europeiska gemenskapen skall företrädas av Europeiska kommissionen, bistådd av en tillsynsmyndighet från varje deltagare, samt en företrädare för Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för el och gas (ERGEG). Om en fördragsslutande part eller en deltagare har en tillsynsmyndighet för gas och en tillsynsmyndighet för el, skall den fördragsslutande parten eller deltagaren mot bakgrund av tillsynsnämndens dagordning fatta beslut om vilken tillsynsmyndighet som skall närvara vid tillsynsnämndens sammanträde.Artikel 60Tillsynsnämnden skall anta sin arbetsordning genom procedurbeslut.Artikel 61Tillsynsnämnden skall utse en ordförande vars mandatperiod skall fastställas av tillsynsnämnden. Europeiska kommissionen skall inneha uppdraget som vice ordförande. Ordföranden och vice ordföranden skall utarbeta utkastet till agenda.Artikel 62Tillsynsnämnden skall sammanträda i Aten.KAPITEL IVForumenArtikel 63Två forum, sammansatta av företrädare för alla berörda grupper (bl.a. energinäringen, tillsynsmyndigheter, energinäringens och konsumenternas representantgrupper) skall bistå energigemenskapen med rådgivning.Artikel 64Forumen skall ha en företrädare för Europeiska kommissionen som ordförande.Artikel 65Forumens slutsatser skall antas i samförstånd. Slutsatserna skall vidarebefordras till den permanenta högnivågruppen.Artikel 66Forumet för el skall sammanträda i Aten. Forumet för gas skall sammanträda på en plats som skall fastställas genom procedurbeslut fattat av ministerrådet.KAPITEL VSekretariatetArtikel 67Sekretariatet skalla) bistå ministerrådet, permanenta högnivågruppen, tillsynsnämnden och forumen med administrativt stöd,b) se över om parterna har genomfört sina skyldigheter enligt det här fördraget enligt föreskrifterna och lägga fram årliga framstegsrapporter för ministerrådet,c) se över och hjälpa till med kommissionens samordning av givarverksamheten på de anslutna parternas territorier och på det territorium över vilket Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo har domsrätt,d) utföra andra uppdrag som det tilldelats i enlighet med det är fördraget eller i enlighet med ett procedurbeslut utfärdat av ministerrådet, dock utan befogenheter att vidta åtgärder, oche) anta procedurbeslut.Artikel 68Sekretariatet skall utgöras av en direktör och sådan personal som energigemenskapen har behov av.Artikel 69Direktören för sekretariatet skall utses genom procedurbeslut utfärdat av ministerrådet. Ministerrådet skall genom procedurbeslut fastställa bestämmelser för rekrytering, arbetsvillkor och geografisk jämvikt för sekretariatets personal. Direktören skall utse och utnämna personalen.Artikel 70När de utövar sina respektive uppdrag får varken direktören eller personalen begära eller ta emot instruktioner från någon av parterna till det här fördraget. De skall agera oberoende och främja energigemenskapens intressen.Artikel 71Direktören för sekretariatet eller en utnämnd ersättare skall närvara vid sammanträden i ministerrådet, den permanenta högnivågruppen, tillsynsnämnden och forumen.Artikel 72Sekretariatet skall ha sitt säte i Wien.KAPITEL VIBudgetArtikel 73Varje part skall bidra till energigemenskapens budget i enlighet med bilaga IV. Bidragsnivåerna får ses över var femte år, på begäran av någon av parterna och genom procedurbeslut utfärdat av ministerrådet.Artikel 74Ministerrådet skall anta energigemenskapens budget genom ett procedurbeslut vartannat år. Budgeten skall täcka energigemenskapens driftsutgifter i samband med institutionernas verksamhet. De enskilda institutionernas utgifter skall fastställas i en annan del av budgeten. Ministerrådet skall anta ett procedurbeslut med närmare föreskrifter när det gäller förfarandet för genomförandet av budgeten samt för presentation och revision av konton och för inspektion.Artikel 75Direktören för sekretariatet skall genomföra budgeten i enlighet med det procedurbeslut som antagits i enlighet med artikel 74, och skall lämna årliga rapporter om budgetens verkställande till ministerrådet. Ministerrådet får, om så är lämpligt, genom procedurbeslut anförtro åt oberoende revisorer att kontrollera om budgeten verkställts enligt föreskrifterna.AVDELNING VIBESLUTSFATTANDEKAPITEL IAllmänna bestämmelserArtikel 76Åtgärder får vidtas i form av ett beslut eller en rekommendation.Ett beslut är till alla delar bindande för dem som det är riktat till.En rekommendation är inte bindande. Parterna skall sträva efter att i så hög grad som möjligt följa rekommendationer.Artikel 77Med förbehåll för vad som föreskrivs i artikel 80, skall parterna äga en röst var.Artikel 78Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden kan endast fatta beslut om två tredjedelar av parterna är representerade. Nedlagda röster från närvarande parter skall inte räknas.KAPITEL IIÅtgärder enligt avdelning IIArtikel 79Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall, på grundval av ett förslag från kommissionen, vidta åtgärder enligt avdelning II. Europeiska kommissionen får när som helst under det förfarande som leder till antagande av åtgärderna ändra eller dra tillbaka sitt förslag.Artikel 80Varje fördragsslutande part skall ha en röst.Artikel 81Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall fatta majoritetsbeslut.KAPITEL IIIÅtgärder enligt avdelning IIIArtikel 82Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall vidta åtgärder enligt avdelning III på grundval av ett förslag från någon av parterna eller sekretariatet.Artikel 83Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall fatta beslut med två tredjedels majoritet, inklusive en positiv röst från Europeiska gemenskapen.KAPITEL IVÅtgärder enligt avdelning IVArtikel 84Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall, på grundval av ett förslag från en part, vidta åtgärder enligt avdelning IV.Artikel 85Ministerrådet, den permanenta högnivågruppen eller tillsynsnämnden skall vidta åtgärder efter enhälligt beslut.KAPITEL VProcedurbeslutArtikel 86Frågor som rör organisation, budget och insyn, liksom ministerrådets delegering av befogenheter till den permanenta högnivågruppen, tillsynsnämnden eller sekretariatet, skall regleras genom procedurbeslut som skall vara bindande för energigemenskapens institutioner och, om så föreskrivs i procedurbeslutet, för parterna.Artikel 87Om inget annat föreskrivs i artikel 88 skall procedurbeslut antas i enlighet med det förfarande för beslutsfattande som fastställ i kapitel III i den här avdelningen.Artikel 88Det procedurbeslut som föreskrivs i artikel 69, enligt vilket sekretariatets ordförande utses, skall antas med enkel majoritet på grundval av ett förslag från Europeiska kommissionen. Det procedurbeslut rörande budgetfrågor som föreskrivs i artiklarna 73 och 74 skall antas enhälligt på grundval av ett förslag från Europeiska kommissionen. Det procedurbeslut som föreskrivs i artikel 47, enligt vilket befogenheter överförs till tillsynsnämnden, skall fattas enhälligt på grundval av ett förslag från en part eller sekretariatet.AVDELNING VIIGENOMFÖRANDE AV BESLUT OCH LÖSNING AV TVISTERArtikel 89Parterna skall i sina nationella rättsystem genomföra de beslut som riktas till dem, och detta skall ske inom den tid som fastställs i beslutet.Artikel 901. Om en part underlåter att uppfylla en skyldighet enligt fördraget eller att inom den fastställda tiden genomföra ett beslut riktat till den, kan en annan part, sekretariatet eller tillsynsnämnden uppmärksamma ministerrådet på detta genom en motiverad begäran. Privata organ kan inkomma med klagomål till sekretariatet.2. Den berörda parten får yttra sig om den motiverade begäran eller klagomålet.Artikel 911. Ministerrådet kan fastslå att en part inte uppfyllt sina skyldigheter. Ministerrådet skall fatta besluta) med enkel majoritet, om underlåtenheten rör avdelning II,b) med två tredjedels majoritet, om underlåtenheten rör avdelning III,c) med enhällighet, om underlåtenheten rör avdelning IV.2. Ministerrådet kan sedan fatta beslut med enkel majoritet om att återkalla alla eventuella beslut som antagits i enlighet med den här artikeln.Artikel 921. På en parts, sekretariatets eller tillsynsnämndens begäran får ministerrådet enhälligt fastställa att en part på ett allvarligt och bestående sätt underlåter att uppfylla sina skyldigheter enligt det här fördraget och får tillfälligt återkalla vissa rättigheter som följer av tillämpningen av det här fördraget för den berörda partens del, inklusive tillfälligt återkallande av rösträtt och uteslutning från möten eller från att omfattas av mekanismer som föreskrivs i det här fördraget.2. Ministerrådet kan sedan fatta beslut med enkel majoritet om att återkalla alla eventuella beslut som antagits i enlighet med den här artikeln.Artikel 93När ministerrådet antar beslut enligt artiklarna 91 och 92 skall det inte beakta den röst som lagts av företrädaren för den berörda parten.AVDELNING VIIITOLKNINGArtikel 94Institutionerna skall tolka alla termer eller andra begrepp från gemenskapens lagstiftning som används i det här fördraget i enlighet med Europeiska gemenskapernas domstols eller Europeiska gemenskapernas förstainstansrätts rättspraxis. När ingen tolkning avgivits av någon av de två domstolarna, skall ministerrådet ge riktlinjer för hur fördraget skall tolkas. Ministerrådet får delegera detta uppdrag till den permanenta högnivågruppen. Sådana riktlinjer får inte påverka domstolens eller förstainstansrättens eventuella senare tolkningar av gemenskapens regelverk.AVDELNING IXDELTAGARE OCH OBSERVATÖRERArtikel 95Medlemsstater i Europeiska gemenskapen får på begäran riktad till ministerrådet företrädas som deltagare i ministerrådet, den permanenta högnivågruppen och tillsynsnämnden enligt de villkor som fastställa i artiklarna 48, 54, och 59, och skall ha rätt att delta i diskussionerna i ministerrådet, den permanenta högnivågruppen, tillsynsnämnden och forumen.Artikel 961. På begäran från ett angränsande tredjeland får ministerrådet, efter enhälligt beslut, godta landet som observatör. Efter en begäran riktad till ministerrådet inom sex månader från och med det här fördragets ikraftträdande, skall Moldavien godtas som observatör.2. Observatörerna får närvara vid ministerrådets, den permanenta högnivågruppens, tillsynsnämndens och forumens sammanträden, utan att delta i diskussionerna.AVDELNING XVARAKTIGHETArtikel 97Detta fördrag sluts för en period på 10 år från och med dagen för ikraftträdandet. Ministerrådet får, efter enhälligt beslut, förlänga dess varaktighet. Om inget sådant beslut fattas får fördraget fortsätta att gälla för de parter som röstade för en förlängning, under förutsättning att dessa utgjorde minst två tredjedelar av energigemenskapens parter.Artikel 98En part kan säga upp fördraget med sex månaders varsel, riktad till sekretariatet.Artikel 99Om en fördragsslutande part inträder i Europeiska gemenskapen skall den parten övergå till att vara deltagare i enlighet med artikel 95.AVDELNING XIÖVERSYN OCH ANSLUTNINGArtikel 100Ministerrådet får efter enhälligt besluti) ändra bestämmelserna i avdelning I–VII,ii) besluta att genomföra andra delar av gemenskapens regelverk som har anknytning till nätenergi,iii) utsträcka det här fördraget till andra energiprodukter och -vektorer eller annan grundläggande nätverksinfrastruktur,iv) godkänna inträde i energigemenskapen för en ny part.AVDELNING XIISLUTBESTÄMMELSER OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSERArtikel 101Utan att det påverkar artiklarna 102 och 103 skall rättigheter och skyldigheter enligt avtal som de fördragsslutande parterna slutit före undertecknandet av det här fördraget inte påverkas av bestämmelserna i det här fördraget. Om nämnda avtal inte skulle vara förenliga med det här fördraget skall den berörda fördragsslutande parten vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att undanröja de konstaterade oförenligheterna, senast ett år efter dagen för det här fördragets ikraftträdande.Artikel 102Inga skyldigheter enligt det här fördraget får påverka parternas rättsliga förpliktelser enligt fördraget om inrättandet av Världshandelsorganisationen.Artikel 103Inga skyldigheter enligt ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å den ena sidan och en fördragsslutande part å den andra sidan får påverkas av det här fördraget. Eventuella åtaganden inom ramen för förhandlingar om inträde i Europeiska unionen får inte påverkas av det här fördraget.Artikel 104Fram till antagandet av det procedurbeslut som avses i artikel 50 skall ordförandeskapsordningen fastställas enligt samförståndsavtalet från Aten [3] 2003.Artikel 105Detta fördrag skall godkännas av parterna i enlighet med deras interna förfaranden.Detta fördrag skall träda i kraft den första dagen i den månad som följer på den dag då Europeiska gemenskapen och sex fördragsslutande parter anmälde att de avslutat de nödvändiga förfarandena.Anmälan skall sändas till generalsekreteraren för Europeiska unionens råd, som skall vara depositarie för detta fördrag.DE VEDERBÖRLIGEN bemyndigade företrädarna har undertecknat detta fördrag i vittnesmål om detta.Utfärdat i Aten den tjugofemte oktober tjugohundrafem.[1] Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el, Europeiska unionens officiella tidning L 176, 15.7.2003, s. 37–56 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas, Europeiska unionens officiella tidning L 176, 15.7.2003, s. 57–78.[2] Europeiska unionens officiella tidning L 176, 15.7.2003, s. 1–10.[3] Samförståndsavtal om en regional energimarknad i sydöstra Europa och dess integration i Europeiska gemenskapen inre energimarknad, undertecknat i Aten den 8 december 2003.--------------------------------------------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Important legal notice
 |
 12006E/PRO/02
 Treaty establishing the European Community (consolidated version) - B. Protocols annexed to the Treaty on European Union and the Treaty establishing the European Community - Protocol (No 2) integrating the Schengen acquis into the framework of the European Union (1997)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0191 - 0195
 Protocol (No 2)integrating the Schengen acquis into the framework of the European Union (1997)THE HIGH CONTRACTING PARTIES,NOTING that the Agreements on the gradual abolition of checks at common borders signed by some Member States of the European Union in Schengen on 14 June 1985 and on 19 June 1990, as well as related agreements and the rules adopted on the basis of these agreements, are aimed at enhancing European integration and, in particular, at enabling the European Union to develop more rapidly into an area of freedom, security and justice,DESIRING to incorporate the abovementioned agreements and rules into the framework of the European Union,CONFIRMING that the provisions of the Schengen acquis are applicable only if and as far as they are compatible with the European Union and Community law,TAKING INTO ACCOUNT the special position of Denmark,TAKING INTO ACCOUNT the fact that Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland are not parties to and have not signed the abovementioned agreements; that provision should, however, be made to allow those Member States to accept some or all of the provisions thereof,RECOGNISING that, as a consequence, it is necessary to make use of the provisions of the Treaty on European Union and of the Treaty establishing the European Community concerning closer cooperation between some Member States and that those provisions should only be used as a last resort,TAKING INTO ACCOUNT the need to maintain a special relationship with the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway, both States having confirmed their intention to become bound by the provisions mentioned above, on the basis of the Agreement signed in Luxembourg on 19 December 1996,HAVE AGREED UPON the following provisions, which shall be annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community,Article 1The Kingdom of Belgium, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Portuguese Republic, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden, signatories to the Schengen agreements, are authorised to establish closer cooperation among themselves within the scope of those agreements and related provisions, as they are listed in the Annex to this Protocol, hereinafter referred to as the "Schengen acquis". This cooperation shall be conducted within the institutional and legal framework of the European Union and with respect for the relevant provisions of the Treaty on European Union and of the Treaty establishing the European Community.Article 21. From the date of entry into force of the Treaty of Amsterdam, the Schengen acquis, including the decisions of the Executive Committee established by the Schengen agreements which have been adopted before this date, shall immediately apply to the thirteen Member States referred to in Article 1, without prejudice to the provisions of paragraph 2 of this Article. From the same date, the Council will substitute itself for the said Executive Committee.The Council, acting by the unanimity of its Members referred to in Article 1, shall take any measure necessary for the implementation of this paragraph. The Council, acting unanimously, shall determine, in conformity with the relevant provisions of the Treaties, the legal basis for each of the provisions or decisions which constitute the Schengen acquis.With regard to such provisions and decisions and in accordance with that determination, the Court of Justice of the European Communities shall exercise the powers conferred upon it by the relevant applicable provisions of the Treaties. In any event, the Court of Justice shall have no jurisdiction on measures or decisions relating to the maintenance of law and order and the safeguarding of internal security.As long as the measures referred to above have not been taken and without prejudice to Article 5(2), the provisions or decisions which constitute the Schengen acquis shall be regarded as acts based on Title VI of the Treaty on European Union.2. The provisions of paragraph 1 shall apply to the Member States which have signed accession protocols to the Schengen agreements, from the dates decided by the Council, acting with the unanimity of its Members mentioned in Article 1, unless the conditions for the accession of any of those States to the Schengen acquis are met before the date of the entry into force of the Treaty of Amsterdam.Article 3Following the determination referred to in Article 2(1), second subparagraph, Denmark shall maintain the same rights and obligations in relation to the other signatories to the Schengen agreements, as before the said determination with regard to those parts of the Schengen acquis that are determined to have a legal basis in Title IV of the Treaty establishing the European Community.With regard to those parts of the Schengen acquis that are determined to have legal base in Title VI of the Treaty on European Union, Denmark shall continue to have the same rights and obligations as the other signatories to the Schengen agreements.Article 4Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, which are not bound by the Schengen acquis, may at any time request to take part in some or all of the provisions of this acquis.The Council shall decide on the request with the unanimity of its members referred to in Article 1 and of the representative of the Government of the State concerned.Article 51. Proposals and initiatives to build upon the Schengen acquis shall be subject to the relevant provisions of the Treaties.In this context, where either Ireland or the United Kingdom or both have not notified the President of the Council in writing within a reasonable period that they wish to take part, the authorisation referred to in Article 11 of the Treaty establishing the European Community or Article 40 of the Treaty on European Union shall be deemed to have been granted to the Member States referred to in Article 1 and to Ireland or the United Kingdom where either of them wishes to take part in the areas of cooperation in question.2. The relevant provisions of the Treaties referred to in the first subparagraph of paragraph 1 shall apply even if the Council has not adopted the measures referred to in Article 2(1), second subparagraph.Article 6The Republic of Iceland and the Kingdom of Norway shall be associated with the implementation of the Schengen acquis and its further development on the basis of the Agreement signed in Luxembourg on 19 December 1996. Appropriate procedures shall be agreed to that effect in an Agreement to be concluded with those States by the Council, acting by the unanimity of its Members mentioned in Article 1. Such Agreement shall include provisions on the contribution of Iceland and Norway to any financial consequences resulting from the implementation of this Protocol.A separate Agreement shall be concluded with Iceland and Norway by the Council, acting unanimously, for the establishment of rights and obligations between Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland on the one hand, and Iceland and Norway on the other, in domains of the Schengen acquis which apply to these States.Article 7The Council shall, acting by a qualified majority, adopt the detailed arrangements for the integration of the Schengen Secretariat into the General Secretariat of the Council.Article 8For the purposes of the negotiations for the admission of new Member States into the European Union, the Schengen acquis and further measures taken by the institutions within its scope shall be regarded as an acquis which must be accepted in full by all States candidates for admission.--------------------------------------------------ANNEXSCHENGEN ACQUIS1. The Agreement, signed in Schengen on 14 June 1985, between the Governments of the States of the Benelux Economic Union, the Federal Republic of Germany and the French Republic on the gradual abolition of checks at their common borders.2. The Convention, signed in Schengen on 19 June 1990, between the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg and the Kingdom of the Netherlands, implementing the Agreement on the gradual abolition of checks at their common borders, signed in Schengen on 14 June 1985, with related Final Act and common declarations.3. The Accession Protocols and Agreements to the 1985 Agreement and the 1990 Implementation Convention with Italy (signed in Paris on 27 November 1990), Spain and Portugal (signed in Bonn on 25 June 1991), Greece (signed in Madrid on 6 November 1992), Austria (signed in Brussels on 28 April 1995) and Denmark, Finland and Sweden (signed in Luxembourg on 19 December 1996), with related Final Acts and declarations.4. Decisions and declarations adopted by the Executive Committee established by the 1990 Implementation Convention, as well as acts adopted for the implementation of the Convention by the organs upon which the Executive Committee has conferred decision making powers.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 |
 52010PC0575
 Priekšlikums PADOMES REGULA par zvejas iespēju iedalīšanu saskaņā ar protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Mikronēzijas Federatīvajām Valstīm /* COM/2010/0575 galīgā redakcija - NLE 2010/0292 */
 [pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 19.10.2010COM(2010) 575 galīgā redakcija2010/0292 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULApar zvejas iespēju iedalīšanu saskaņā ar protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Mikronēzijas Federatīvajām ValstīmPASKAIDROJUMA RAKSTSPamatojoties uz attiecīgo Padomes pilnvarojumu[1], Komisija Eiropas Savienības vārdā risināja sarunas ar Mikronēzijas Federatīvajām Valstīm (MFV), lai atjaunotu protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Kopienu un MFV. Šīm sarunām noslēdzoties, 2010. gada 7. maijā tika parafēts jauns protokols, kas aptver piecu gadu laikposmu, kurš sākas no dienas, kad pieņemts attiecīgais Padomes lēmums par protokola parakstīšanu un provizorisku piemērošanu, un pēc pašreizējā protokola termiņa beigām aizstāj pašreizējo protokolu, kura termiņš beidzās 2010. gada 25. februārī.Šī procedūra attiecībā uz zvejas iespēju iedalīšanu dalībvalstīm saskaņā ar šo protokolu ir uzsākta vienlaikus ar procedūrām, kas attiecas uz Padomes lēmumu par jauna protokola noslēgšanu ar Eiropas Parlamenta piekrišanu un Padomes lēmumu par minētā protokola parakstīšanu ES vārdā un provizorisku piemērošanu.Jaunajā protokolā ES zvejniekiem paredzētas zvejas iespējas MFV EEZ 6 seineriem zvejai ar riņķvadiem un 12 kuģiem zvejai ar āķu jedām. Saskaņā ar Līgumu ir jānosaka metode zvejas iespēju iedalīšanai starp dalībvalstīm.Pamatojoties uz to, Komisija ierosina Padomei pieņemt šo regulu.2010/0292 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULApar zvejas iespēju iedalīšanu saskaņā ar protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Mikronēzijas Federatīvajām ValstīmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 43. panta 3. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1. Jauno protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam (turpmāk: protokols), parafēja 2010. gada 7. maijā.2. Padome [...] ir pieņēmusi Lēmumu Nr. .../2010/ES[2] par jaunā protokola parakstīšanu un provizorisku piemērošanu.3. Ir jānosaka metode zvejas iespēju iedalīšanai starp dalībvalstīm visā jaunā protokola darbības laikā, kā arī tā provizoriskas piemērošanas laikposmā.4. Lai nodrošinātu to, ka zvejas iespējas, kuras Eiropas Savienībai ir pieejamas saskaņā ar šo protokolu, tiek izmantotas pilnībā, Komisijai jābūt tiesīgai dalībvalsts neizmantotās zvejas iespējas uz laiku iedalīt citai dalībvalstij, neietekmējot zvejas iespēju iedalīšanu vai apmaiņu starp dalībvalstīm saskaņā ar šo protokolu.5. Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī , proti, ar mērķi nodrošināt zvejas darbību nepārtrauktību pēc pašreizējā protokola termiņa beigām 2010. gada 25. februārī,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pants1. Zvejas iespējas, kas noteiktas protokolā, kurš pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Mikronēzijas Federatīvajām Valstīm, kā minēts Lēmumā Nr. .../2010/ES par to, lai parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu, kas pievienots Zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam, dalībvalstīm iedala šādi:a) tunzivju seineriSpānija | 5 kuģi |Francija | 1 kuģis |b) kuģi ar dreifējošām āķu jedāmSpānija | 12 kuģi |2. Neskarot Zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma un protokola noteikumus, piemēro Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1006/2008 par atļaujām, kuras Kopienas zvejas kuģiem izdod zvejas darbību veikšanai ārpus Kopienas ūdeņiem, un par trešo valstu kuģu piekļuvi Kopienas ūdeņiem[3].3. Ja ar 1. punktā minēto dalībvalstu iesniegtajiem zvejas atļauju pieprasījumiem protokolā paredzētās zvejas iespējas netiek apgūtas pilnībā, Komisija var izskatīt jebkuras citas dalībvalsts iesniegtus atļaujas pieprasījumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1006/2008 10. pantu.4. Ja konstatē, ka 1. punktā noteikto zvejas iespēju skaits nav pilnībā izmantots, Komisija informē attiecīgās dalībvalstis un pieprasa no tām apstiprinājumu par to, ka tās neizmanto minētās zvejas iespējas. Atbildes nesniegšanu 10 darbdienu laikā uzskata par apstiprinājumu tam, ka attiecīgās dalībvalsts kuģi konkrētajā laikposmā nav pilnībā izmantojuši tiem iedalītās zvejas iespējas. Pēc tam kad attiecīgās dalībvalstis ir iesniegušas apstiprinājumu, Komisija pieņem lēmumu par zvejas iespēju pārdali dalībvalstīm.2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] Padomes 2010. gada 26. aprīļa Lēmums Nr. 8877/2010.[2] OV C [...], [...], [...]. lpp.[3] OV L 286, 29.10.2008., 33. lpp.


type: wikipedia

text:
Os ostrogodos eram um ramo dos godos, povo germânico que, segundo Jordanes, surgiu na região meridional da Escandinávia. Esse povo originalmente era um povo unificado mas acabou por dividir-se em dois ramos: visigodos (que significa "godos do oeste") e ostrogodos (que significa "godos do leste"). Nenhuma outra fonte primária menciona esta longa migração, que poderia ter-se iniciado no Báltico ou no mar Negro e é possível que os godos tenham se desenvolvido como um povo distinto dos demais bárbaros nas fronteiras do Império Romano. Os godos, segundo Jordanes, se distinguiam por usarem escudos redondos e espadas curtas e obedecerem fielmente a seus reis.
 A única fonte da história inicial dos godos é a Gética de Jordanes (publicada em 551), um resumo de Libri XII De Rebus Gestis Gothorum, história escrita por Cassiodoro, em doze volumes, por volta de 530. A obra de Cassiodoro perdeu-se e Jordanes nem mesmo deve tê-la em mãos para consulta, portanto esta fonte primária deveria ser considerada com cuidado. Cassiodoro estava no lugar certo para escrever sobre os godos, por ser ele um dos principais ministros de , que certamente havia ouvido algumas das canções góticas que falavam de suas origens tradicionais.
 História
 Origens
 Os ostrogodos surgiram nas fronteiras do Império Romano a partir das invasões hunas na região do mar Negro. Até então visigodos e ostrogodos não haviam se dividido e estavam sob o poder do rei Hermenerico. Com as primeiras invasões hunas o rei se suicidou e outros dois reis surgiram para sucedê-lo: Vitimiro (governou os ostrogodos) e Fritigerno (governou os visigodos).
 Vitimiro foi eleito em um momento em que o povo ostrogodo vivia em situação muito precária, tendo de suportar diversas derrotas frente aos hunos. Em 376, os ostrogodos sofreram uma derrota terrível, na qual morreu o próprio Vitimiro. Como o filho de Vitimiro, Viderico, era uma criança, os generais Alateu e Safrax assumiram a regência até que ele completasse 21 anos. Após a derrota em mãos hunas, os ostrogodos dirigidos por Safrax e Alateu se dirigiram junto com os visigodos até o Dniestre, e mais adiante em direção ao Danúbio e ao Império Romano, porém outro grupo importante foi submetido pelos hunos.
 Alateu e Safrax aderiram à revolta de Fritigerno e com ele participaram da Batalha de Adrianópolis em 378. Após esse período a única coisa que sabe sobre os três é que foram instalados junto com seu povo pelo imperador Graciano na Panônia. Até o ano de 453, as únicas referências aos ostrogodos são as informações das ajudas militares destes ao Império Huno, principalmente na Batalha dos Campos Cataláunicos (451).
 Em 453, com a morte de Átila, os godos Valamiro, Videmiro e Teodomiro começaram uma revolta contra os hunos que acabaria causando em 454, com a Batalha de Nedau, a libertação do povo ostrogodo das mãos hunas. Em 454 os ostrogodos libertos foram junto dos três revoltosos para a Panônia onde formaram um reino ostrogodo. Esta região como já mencionado já estava sendo habitada pelos godos que fugiram dos hunos anos antes.
 Valamiro, Videmiro e Teodomiro tornaram-se reis dos godos compartilhando o poder e o título.
 Uma disputa relativa a certos impostos anuais levou Valamiro a dirigir um exército de ostrogodos contra Constantinopla (459 – 462), onde o imperador bizantino prometeu um pagamento anual de ouro para satisfazê-lo. Durante um ataque contra os citas, Valamiro caiu de um cavalo e morreu (465).
 Após a guerra contra hérulos, gépidas e citas pelo controle da Panônia, Videmiro se dirigiu com uma porção de ostrogodos até a Itália, em 473. Ali, o imperador Glicério os aconselhou a dirigir-se a Gália junto com seus parentes visigodos.
 Desde então, Teodomiro, que era o maior dos irmãos, ficou como único rei dos ostrogodos da Panônia.
 Casou-se com Erelieva, com que teve dois filhos: e Amalafrida. Quando Teodomiro morreu em 474, seu filho Teodorico o sucedeu como rei.
 Reino dos ostrogodos na Itália
 Não muito depois de Teodorico se tornar rei, ele e Zenão concluíram um acordo que beneficiava os dois lados. Os ostrogodos precisavam de um lugar para viver, e Zenão estava tendo sérios problemas com Odoacro, rei dos hérulos, que tinha causado a queda do Império Romano do Ocidente em 476. Ainda que formalmente fosse um vice-rei do imperador Zenão, Odoacro estava ameaçando territórios bizantinos e não respeitava os direitos dos cidadãos romanos na Itália. Com o encorajamento de Zenão, Teodorico invadiu o reino de Odoacro.
 Teodorico chegou com seu exército à península Itálica em 488, onde venceu a Batalha de Isonzo (489), a Batalha de Milão (489) e a de Adda, em 490. Neste mesmo ano Ravena foi assediada. O cerco durou três anos e foi marcado por dezenas de ataques de ambos os lados. No final, nenhum dos lados pode prevalecer de forma conclusiva, e assim em 2 de fevereiro de 493, Teodorico e Odoacro assinaram um acordo que garantiu a supremacia de ambos. Um banquete foi organizado para celebrar o tratado. Foi nesse banquete que Teodorico matou Odoacro com as próprias mãos.
 Como Odoacro, Teodorico era formalmente apenas um vice-rei para o imperador romano em Constantinopla. Na realidade, ele agia com independência, e o relacionamento entre o imperador e Teodorico era de iguais. Contudo, diferentemente de Odoacro, Teodorico respeitava o acordo que tinha feito e permitia que os cidadãos romanos dentro do seu reino fossem submetidos à lei romana e ao sistema judicial romano. Os ostrogodos, por enquanto, viviam sob suas leis e costumes.
 Teodorico foi um governante hábil, que soube conservar o equilíbrio entre as instituições imperiais e as tradições bárbaras. Homem culto, educado na corte de Constantinopla, capital do Império Romano do Oriente, conseguiu ganhar a simpatia da aristocracia romana, cujos privilégios anteriores respeitou, e do povo, que assistia satisfeito à realização de obras públicas para a reconstrução e modernização de Roma. Ao que parece, Teodorico alimentava o projeto de fundar um império godo que impusesse seu domínio sobre o resto do mundo bárbaro. Para isso, manteve contato com outras tribos godas e estabeleceu vínculos familiares com os francos, os vândalos e os burgúndios.
 Após sua morte em Ravena, em 526, Teodorico foi sucedido pelo seu neto Atalarico. Atalarico foi inicialmente representado por sua mãe, Amalasunta, que atuou como rainha regente de 526 a 534.
 Não suportando a regência de uma mulher, a educação romana ministrada ao rapaz, o tratamento obsequioso de Amalasunta em relação a Bizâncio, nem tampouco seu espírito conciliador com os romanos, a nobreza gótica decide tirar-lhe o filho e educá-lo segundo os costumes de seu povo.
 O jovem, no entanto, não resistiu a isso e morreu em 534. Amalasunta, que queria manter o poder, desposou Teodato, um dos chefes do partido nacional.
 Teodato exilou a esposa no lago de Bolsena e ordenou sua morte em 535. O assassinato de Amalasunta foi usado pelo imperador bizantino Justiniano I para não reconhecer a legitimidade do reinado de Teodato e invadir a Itália. A "reconquista" da Itália pelo Império Bizantino levaria quase duas décadas e seria mais destruidora que as invasões bárbaras dos dois séculos anteriores. Esse período foi denominado de Guerra Gótica.
 A ação bélica iniciou-se com a invasão do sul da Itália. Depois que Belisário, general do Império Romano do Oriente, conquistou Nápoles em 536, Teodato foi entregue ao seu povo godo, que elegeu Vitige como seu sucessor. O novo rei ordenou a morte de seu antecessor.
 Em 535, o exército bizantino de Justiniano I tinha conquistado a Sicília sob o comando do general bizantino Belisário que naquele momento estava no sul da península Itálica. Vitige reorganizou o exército e em 537 assediou Roma fazendo cortar todos os aquedutos que levavam água à cidade. Em março de 538, foi obrigado a interromper o assédio para retomar as operações militares no norte da Itália onde o general João estava rapidamente aproximando-se de Ravena.
 Em 540, Belisário atacou Ravena, a capital dos ostrogodos. Vitige foi feito prisioneiro e levado a Constantinopla onde morreu sem herdeiros. Seu sucessor foi Ildibaldo, elegido pelo povo.
 Ildibaldo reinou somente um ano antes de ser morto por um gépida num banquete no palácio. Ildibaldo era um visigodo, sobrinho de um dos reis visigodos da Espanha. Seu sucessor foi Erarico.
 Erarico, um rúgio, foi eleito rei dos ostrogodos em junho de 541, depois do assassinato de Ildibaldo. Os godos, porém, cansados e irritados com sua inaptidão e acreditando que ele tivesse feito acordos secretos com os bizantinos, ofereceram a coroa ao sobrinho de Ildibaldo, Tótila. Depois de cinco meses de reinado, Erarico foi eliminado por uma conspiração.
 O seu objetivo foi a de contrapor-se à política do imperador bizantino Justiniano I, que visava à posse da Itália. Tótila teve inicialmente muito sucesso, aproveitando-se do fato que as tropas de Justiniano I no Império Romano do Oriente estavam empenhadas desde 540 em uma guerra contra os sassânidas da Pérsia. Conseguiu notáveis sucessos no campo de batalha assediando e saqueando Alatri em 543, recrutou camponeses para reforçar o exército, e conseguiu conquistar a cidade de Roma por duas vezes (ao fim de 546 e ao início de 550), embora não conseguisse mantê-la por muito tempo.
 A primeira vez Tótila assediou Roma em 544. Em 17 de dezembro de 546 os guardiões se depararam com o exército ostrogodo e abriram as portas da cidade, consentindo com a invasão. Roma foi depredada e os seus muros destruídos, enquanto os seus habitantes foram perseguidos.
 Na primavera de 547, Belisário conseguiu libertá-la, e um segundo assédio de Tótila em maio do mesmo ano não teve sucesso. No outono de 549, Tótila assediou Roma pela terceira vez, e conseguiu conquistá-la graças a uma nova traição dos guardiões que abriram as portas ao seu exército. A cidade teve poucos sobreviventes e o senado romano se transferiu quase completamente a Bizâncio.
 Depois da segunda conquista de Roma, Tótila fez uma campanha de propaganda, na qual pôs em confronto o estilo de vida dos ostrogodos no tempo de , com os anos de sofrimento, da guerra e da política fiscal de Justiniano I. Teve menos sucesso com a política exterior, uma vez que não conseguiu fazer aliança com os francos.
 Em 551, Justiniano I entregou o comando do exército bizantino ao general Narses, e o mandou a libertar a Itália: as suas tropas entraram na Itália do norte através dos Bálcãs, evitando as linhas defensivas góticas.
 Tótila então abandonou Roma, levando consigo 300 jovens reféns escolhidos entre as famílias mais importantes da cidade.
 Em 30 de junho ou 1 de julho de 552, o exército ostrogodo foi derrotado na Úmbria sob as flechas dos arqueiros do exército de Narses, na Batalha de Tagina. Tótila morreu em batalha ou durante a fuga, e os ostrogodos se reuniram sob o seu último rei na Itália, Teia.
 No seu caminho ao sul da Itália, conseguiu apoio de proeminentes figuras no exército de Tótila para fazer seu último ataque contra o general bizantino Narses na Batalha de Monte Lactário, ao sul de Nápoles, em outubro de 552 ou início de 553. O exército ostrogodo foi derrotado novamente. Teia foi morto. Os sobreviventes se dispersaram ou foram reduzidos à escravidão.
 Com esta derrota, a resistência organizada dos ostrogodos terminou. Embora o último nobre ostrogodo, Widin, tenha se revoltado ao norte da Itália, sendo capturado em 561 ou 562, os ostrogodos caíram na obscuridade.
 Lista de reis ostrogodos
 375-376 : Vitimiro
 376-? : Viderico (sob regência de Alateu e Safrax)
 454-465 : Valamiro
 454-473 : Videmiro
 454-474 : Teodomiro
 474–526 :
 526–534 : Atalarico
 534–535 : Amalasunta
 535–536 : Teodato
 536–540 : Vitige
 540–541 : Ildibaldo
 541–541 : Erarico
 541–552 : Tótila
 552–553 : Teia
 Ostrogodos
 de:Goten#Ostgoten


text:
 Anunţ juridic important
 |
 22001D0118(14)
 Jurnalul Oficial L 015 , 18/01/2001 p. 0028 - 0029 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 LV.ES capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 MT.ES capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 PL.ES capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 SK.ES capitol 11 volum 05 p. 229 - 230 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 05 p. 229 - 230
 Decizia nr. 139/1999 a Comitetului mixt al SEEdin 5 noiembrie 1999de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost adaptat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa I la acord a fost modificată prin Decizia nr. 76/1999 a Comitetului Mixt al SEE din 25 iunie 1999 [1].(2) Decizia 95/94/CE a Comisiei din 24 martie 1995 de stabilire a unei liste a centrelor de colectare a materialului seminal autorizate în vederea exportului către Comunitate a materialului seminal de animale domestice din specia porcină provenind din anumite țări terțe, [2] trebuie să fie încorporată în acord.(3) Decizia 97/170/CE a Comisiei din 18 februarie 1997 de modificare a Deciziei 95/94/CE de stabilire a unei liste a centrelor de colectare a materialului seminal autorizate în vederea exportului către Comunitate a materialului seminal de animale domestice din specia porcină provenind din anumite țări terțe [3] trebuie să fie încorporată în acord.(4) Prezenta decizie nu se aplică în raport cu Islanda și Liechtenstein,DECIDE:Articolul 1La capitolul I partea 8.2 din anexa I la acord, după punctul 173 (Decizia 98/424/CE a Comisiei), se inserează următorul punct:"174. 395 D 0094: Decizia 95/94/CE a Comisiei din 24 martie 1995 de stabilire a unei liste a centrelor de colectare a materialului seminal autorizate în vederea exportului către Comunitate a materialului seminal de animale domestice din specia porcină provenind din anumite țări terțe (JO L 73, 1.4.1995, p. 87), astfel cum a fost modificată prin:- 397 D 0170: Decizia 97/170/CE a Comisiei din 18 februarie 1997 (JO L 68, 8.3.1997, p. 27)."Articolul 2Textele deciziilor 95/94/CE și 97/170/CE în limba norvegiană, anexate la versiunea în limba norvegiană a prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 6 noiembrie 1999 cu condiția transmiterii prealabile către Comitetul Mixt al SEE a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 5 noiembrie 1999.Pentru Comitetul Mixt al SEEPreședinteleN. v. Liechtenstein[1] JO L 296, 23.11.2000, p. 1.[2] JO L 73, 1.4.1995, p. 87.[3] JO L 68, 8.3.1997, p. 27.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
12.1.2015
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 7/41
 Ricorso proposto il 24 ottobre 2014 — Vnesheconombank/Consiglio
 (Causa T-737/14)
 (2015/C 007/46)
 Lingua processuale: lo spagnolo
 Parti
 Ricorrente: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Mosca, Russia) (rappresentanti: J. Viñals Camallonga e J. Iriarte Ángel, avvocati)
 Convenuto: Consiglio dell’Unione europea
 Conclusioni
 La ricorrente chiede che il Tribunale voglia:
 —
 annullare l’articolo 1 della decisione 2014/512/PESC del Consiglio, del 31 luglio 2014, nella parte in cui riguarda la ricorrente, ed escluderla dal suo allegato;
 —
 annullare l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 833/2014 del Consiglio, del 31 luglio 2014, nella parte in cui riguarda la ricorrente, ed escluderla dal suo allegato III;
 —
 annullare il nuovo articolo 1 secondo la decisione 2014/659/PESC del Consiglio, dell’8 settembre 2014, nella parte in cui riguarda la ricorrente, ed escluderla dal suo allegato I;
 —
 annullare il nuovo articolo 5 secondo il regolamento (UE) n. 960/2014 del Consiglio, dell’8 settembre 2014, nella parte in cui riguarda la ricorrente, ed escluderla dall’allegato in cui essa figura;
 —
 condannare il Consiglio dell’Unione europea alle spese.
 Motivi e principali argomenti
 Il presente ricorso è diretto contro le disposizioni summenzionate, relative alle misure restrittive motivate da azioni della Russia che destabilizzano la situazione in Ucraina, nei limiti in cui riguardano la ricorrente.
 A sostegno del ricorso, la ricorrente deduce sei motivi.
 1.
 Primo motivo, vertente sull’inadempimento dell’obbligo di motivazione, poiché le disposizioni impugnate sono carenti di qualsiasi motivazione per quanto riguarda la VEB, circostanza che impedisce un’adeguata articolazione della difesa.
 2.
 Secondo motivo, vertente su un errore manifesto di valutazione dei fatti sui quali si basano le disposizioni impugnate, che sono prive di fondamento concreto per quanto concerne gli elementi di fatto e probatori.
 3.
 Terzo motivo, vertente sulla violazione del diritto alla tutela giurisdizionale effettiva per quanto riguarda la motivazione delle disposizioni, l’assenza di elementi di prova a sostegno dei motivi dedotti e i diritti della difesa e della proprietà, poiché non sono stati rispettati i requisiti di motivazione e la necessità di apportare prove concrete, circostanza che incide sugli altri diritti. Il diritto della difesa è stato leso in modo particolare, poiché il Consiglio, nonostante una domanda pertinente e tempestiva, ha presentato con grande ritardo l’atto contenente le sanzioni, che doveva essere formulato in modo semplice e conciso, impedendo così alla ricorrente di preparare adeguatamente la propria difesa.
 4.
 Quarto motivo, vertente sullo sviamento di potere, in quanto esistono indizi oggettivi, precisi e concordanti che consentono di sostenere che il Consiglio, nell’adottare le misure sanzionatorie, ha perseguito finalità diverse da quelle dallo stesso dichiarate.
 5.
 Quinto motivo, vertente sulla violazione del diritto di proprietà, in quanto quest’ultimo è stato gravemente limitato senza una reale giustificazione e senza che fosse rispettato il principio di proporzionalità.
 6.
 Sesto motivo, vertente sulla violazione del principio della parità di trattamento, in quanto è stata indebitamente pregiudicata la posizione competitiva della VEB sui diversi mercati.


text:
 Σημαντική ανακοίνωση νομικού περιεχομένου
 |
 E2001P0007
 Αίτημα υποβαλλόμενο από το δικαστήριο Gulagting lagmannsrett, με απόφαση της 27ης Σεπτεμβρίου 2001, για τη διατύπωση συμβουλευτικής γνώμης από το δικαστήριο της ΕΖΕΣ σχετικά με την υπόθεση Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad και λοιποί κατά Hydro Texaco AS (Υπόθεση Ε-7/01)
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. C 081 της 04/04/2002 σ. 0019 - 0019
 Αίτημα υποβαλλόμενο από το δικαστήριο Gulagting lagmannsrett, με απόφαση της 27ης Σεπτεμβρίου 2001, για τη διατύπωση συμβουλευτικής γνώμης από το δικαστήριο της ΕΖΕΣ σχετικά με την υπόθεση Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad και λοιποί κατά Hydro Texaco AS(Υπόθεση Ε-7/01)(2002/C 81/08)Το Gulating lagmannsrett (εφετείο του Gulating), Νορβηγία, υπέβαλε προς το δικαστήριο της ΕΖΕΣ, με απόφαση της 27ης Σεπτεμβρίου 2001, αίτημα για τη διατύπωση συμβουλευτικής γνώμης σχετικά με την υπόθεση Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad και λοιποί κατά Hydro Texaco AS. Η σχετική αίτηση παρελήφθη από το πρωτόκολλο του δικαστηρίου της ΕΖΕΣ στις 3 Οκτωβρίου 2001 και περιελάμβανε τα ακόλουθα ερωτήματα:1. Εμπίπτει στην απαλλαγή κατά κατηγορία που προβλέπεται στο άρθρο 53 παράγραφος 3 του κανονισμού αριθ. 964, της 4ης Δεκεμβρίου 1992, κεφάλαιο ΙΙ, τμήμα 10, μια σύμβαση συνεργασίας μεταξύ ενός ανεξάρτητου υπεύθυνου εκμετάλλευσης πρατηρίου καυσίμων, ο οποίος είναι και ιδιοκτήτης αυτού, και ενός προμηθευτή καυσίμων και λιπαντικών κινητήρων, η οποία προβλέπει:- αποκλειστικό δικαίωμα του προμηθευτή να παραδίδει καύσιμα και λιπαντικά στον πρατηριούχο σε όλη τη διάρκεια της σύμβασης·- το δικαίωμα του προμηθευτή να αποκτήσει την κυριότητα του πρατηρίου έναντι ανταλλάγματος 4 εκατομμυρίων κορονών, όπως έχει καταχωρηθεί στο κτηματολόγιο, ή, εναλλακτικά, το δικαίωμα προαίρεσης για μίσθωση έναντι προκαθορισμένου μισθώματος για όλη τη διάρκεια της σύμβασης, σε περίπτωση εμπλοκής του πρατηριούχου σε διαδικασία εκκαθάρισης ή πτώχευσης·- ότι ο ιδιοκτήτης του πρατηρίου/διανομέας δεν είναι δυνατόν να καταγγείλει τη σύμβαση ούτε να ζητήσει τροποποίηση των όρων της για διάστημα δεκαπέντε ετών, ενώ ο προμηθευτής μπορεί να καταγγείλει τη σύμβαση τρεις μήνες πριν εκπνεύσει η αρχική περίοδος·2. Εάν δεν ισχύει η απαλλαγή κατά κατηγορία του άρθρου 53 παράγραφος 3, η σύμβαση συνεργασίας συμβιβάζεται ή όχι με το άρθρο 53 παράγραφος 1;3. Ποιες είναι οι νομικές συνέπειες ενδεχόμενης σύγκρουσης και ποιος χρονικός περιορισμός πρέπει ενδεχομένως να εφαρμοσθεί;