text:
Kőrös András: A családjog jövője – II. rész (CSJ, 2013/4., 1-8. o.) - Új Ptk. – az új Polgári Törvénykönyv és Kommentár
 Második rész: Rokonság, szülői felügyelet, tartás, gyámság
 A következő összeállítás folytatása annak az írásnak, amely a Családi Jog előző számában az alapelvek, a házassági jog és az élettársi kapcsolat szabályozása területén vetette össze egymással a 2008-ban közzétett Szakértői Javaslat[1] és a 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: új Ptk.) rendelkezéseit. Ebben a részben is elsősorban azoknak a tartalmi különbségeknek a bemutatására törekszünk, amelyek a családjog eredeti szakértői- és a Parlament által elfogadott anyagában mutatkoznak. Nem hagyhatjuk azonban figyelmen kívül, hogy időközben mind az új Ptk. elfogadása előtt[2], mind azóta – főként az örökbefogadás és a gyámság szabályait illetően – a hatályos Csjt.-hez képest is történtek olyan változások, amelyek nem csak a Szakértői Javaslattól, hanem a 2013. évi V. törvénytől is eltérnek, és amelyekre tekintettel lehetséges, hogy – még hatályba lépése előtt – magát az új Ptk.-t is módosítani kell. Természetesen, ahol témánkat érinti, a családjognak ezekre a változásaira is utalunk, különösen azokban az esetekben, amelyekben az – véleményünk szerint – szemléletbeli eltérést jelent a korábbi szakértői elgondolásoktól.
 I. Rokonság
 A hatályos Csjt. Második Része „A család” címet viseli, ezt az új Ptk. Családjogi Könyve „A rokonság” címmel cseréli fel (az erre vonatkozó joganyagot a Könyv Negyedik Részében találhatjuk). Rokonság alatt mind a szülő és a gyermek közötti leszármazással, mind az örökbefogadással létrejövő rokoni kapcsolatot érti. Elvi jelentőségű annak – a ma már hazánkban nyilvánvaló – jogtételnek a kimondása is, hogy a gyermek leszármazásával vagy örökbefogadásával szülőjének teljes rokonságával is rokoni kapcsolatba kerül, jogi értelemben tehát mindkét módon létrejövő rokoni kapcsolat egyenrangú (4:97. §).
 1. A leszármazáson alapuló rokoni kapcsolat szabályozásában nincs lényeges különbség a 2008-as Szakértői Javaslat és az új Ptk. között sem az apai jogállás keletkezése, vagy az apaság vélelmének megtámadása, sem az anyai jogállás tekintetében. Az új szabályozás „rendet rak” az apasági vélelmek rendszerében: egységesíti a hatályos jog szerinti kétféle apai elismerés szabályait (a házasságkötés előtt, a menyasszony gyermekére nézve tett elismerést „beolvasztva” az elismerés általános szabályi közé), és beilleszti a sorrendbe az élettársak emberi reprodukcióra irányuló különleges eljárásban való részvétele folytán keletkező apaságot (4:98. §). Ez utóbbit illetően megjegyezzük, hogy a 2009. évi XXIX. törvény 2010. január 1. napján hatályba lépett 16. §-ának (2) bekezdése apasági vélelmet fűzött a közjegyzők által vezetett Élettársi Nyilatkozatok Nyilvántartása által igazolt élettársi kapcsolathoz is, ha az a fogamzási idő kezdetétől a gyermek születéséig eltelt idő vagy annak egy része alatt fennállt (ennek kapcsán a Csjt. 35. §-a is kiegészült); következésképpen a nyilvántartásban szereplő élettársnak nem kellett teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot tennie ahhoz, hogy a gyermek apjává váljon. A 2010. évi CXLVII. törvény 5. §-a 2011. január 1. napjától hatályon kívül helyezte a nyilvántartásnak az apasági vélelmet keletkeztető joghatását, ami természetesen nem jelenti azt, hogy ha az élettársi kapcsolatból származó gyermek születése 2010. január 1. és 2010. december 31. között történt, a vélelem ne érvényesülne, sőt ezt a 2013. évi CLXXVII. törvény (Ptké.) 30. §-a kifejezetten ki is mondja. Az élettársi nyilatkozaton alapuló vélelmet az új Ptk. sem vezeti vissza a jogrendbe. Apasági vélelem tehát az élettársi kapcsolatból „természetes úton” fogant gyermek születéséhez a törvény erejénél fogva akkor sem kapcsolódik, ha kapcsolatukat az élettársak nyilvántartásba vételükkel is megerősítették[3], azaz a külvilág felé is vállalták, csak a teljes hatályú elismerés keletkeztet vélelmet, míg a mesterséges megtermékenyítésben való részvétel a férfi élettársat a törvény értelmében apává teszi.
 Az apasági vélelem alaptényállása természetesen továbbra is a az anya házassági köteléke (4:99. §), amelyet a reprodukciós eljáráson alapuló vélelem két kivételes – és nyilván nagyon ritkán előforduló – esetben (az anyának az eredményes reprodukciós eljárás lefolytatást követően a gyermek születéséig terjedő időszakban kötött házassága esetén, illetve ha az anya házasságának megszűnését követően a reprodukciós eljárásból származó gyermek megszületéséig a vélelmezett fogamzási idő nem telt el) előz meg [4:100. § (2) és (3) bekezdés].
 Az apai elismerő nyilatkozaton alapuló vélelem tekintetében a Szakértői Javaslat azon szervek közül, amelyek előtt az elismerés, illetve a hozzájárulás megtehető, mellőzte a magyar külképviseleti hatóságot, azzal az indokkal, hogy a gyakorlatban e hatóság előtti nyilatkozattétel nem fordul elő és a mai utazási körülmények között ennek a lehetőségnek a fenntartása nem indokolt. Az új Ptk. szerint az elismerést hivatásos konzuli tisztviselő, illetve a konzuli tanúsítvány kiállítására felhatalmazott tiszteletbeli konzulnál is meg lehet tenni [4:102. § (1) bek.], erre ugyanis változatlanul igény van.
 Az elismerésen alapuló apasági vélelem megtámadásának okait már a Szakértői Javaslat is bővítette a hatályos joghoz képest, lehetőséget adva a nyilatkozat tévedés, megtévesztés vagy jogellenes fenyegetés címén történő megtámadására, a bírói gyakorlatban ugyanis – ha elvétve is – de előfordult olyan eset, amikor ez indokolt lett volna.[4] Az új Ptk. egy újabb megtámadási okot vezet be: eszerint meg lehet támadni az apaság vélelmét azon az alapon is, hogy az elismerő nyilatkozatot jogszabály megkerülése céljából tették [4:107. § (2) bek. c) pontja]. A jogszabály megkerülése jelentheti pl. az idegenrendészeti vagy az örökbefogadási szabályok kijátszására irányadó szándékot. Különösen örökbefogadás esetén fordulhat elő, hogy a gyermeket örökbe fogadni kívánó férfi, aki nem rendelkezik alkalmasságot igazoló hatósági határozattal, a gyermek vér szerinti anyjával összejátszva teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot tesz a rendezetlen családi jogállású gyermekre, felesége pedig ezt követően a házastársi örökbefogadás engedélyezését kéri, aminek következtében a gyermek ellenőrizhetetlen körülmények közé kerülhet.[5] Ilyen helyzet kialakulásának elsősorban az apai elismerésre, illetve az örökbefogadás engedélyezésére irányuló eljárásban lenne kívánatos elejét venni és azok feltételeit kellő körültekintetéssel vizsgálni. Ha azonban ez bármilyen okból elmaradt, az új Ptk. – hangsúlyozottan a gyermek érdekében – kizárólag az ügyész és a gyámhatóság részére, rövid (egy éves) határidővel lehetőséget ad az apaság megtámadására [4:107. § (2) bek. c) pontja, 4:109. § (5) bek.].
 2. Az örökbefogadás szabályozásában a Szakértői Javaslat nem tervezett lényeges változásokat, lévén ez a családjognak az a területe, amely az elmúlt két évtizedben legtöbbször került módosításra. A 1003/2003. (I. 25.) Korm. rendelet nyomdokain haladva a kiskorú gyermek elsődleges érdekének érvényre juttatása mellett a vérszerinti szülők és a vérszerinti család érdeke, valamint az örökbe fogadni kívánó szülők sokszor ellentétes érdekei közötti összhang erősítését tűzte ki célul. Alapvetően nem változtatott ezen a 2013. évi V. törvény sem. Néhány kisebb eltérés azonban jelentkezik a két anyag szabályaiban, közöttük vannak kifejezetten előre mutatóak (pl. a gyermek vér szerinti származás megismeréséhez fűződő jogával kapcsolatban), mások viszont a szándékolt érdekegyensúly helyett inkább az örökbe fogadni szándékozó szülők érdekeit helyezik előtérbe (pl. a vér szerinti szülő hozzájáruló nyilatkozatának visszavonhatósága tekintetében).
 A Szakértői Javaslat az örökbefogadás általános feltételei között nem tartalmazta azt a kitételt, hogy a kiskorú gyermek érdekében a gyámhatóság elsősorban a házasságban élő örökbefogadók általi örökbefogadást engedélyezi. Abból indult ki, hogy egyrészt az örökbefogadás céljából (a gyermek családban történő nevelkedése) ez amúgy is következik, másodsorban, ha ritkán is, de elképzelhetők olyan helyzetek, amikor házaspár örökbefogadókkal szemben a gyermek egyedülálló rokona vagy más személy, aki a gondozásában, nevelésében addig is részt vett, alkalmasabbnak bizonyul az örökbefogadására. Az „elsősorban” szó pedig a szabály normatartalmát eleve gyengíti. Az új Ptk. megtartotta ezt a Csjt. 49. § (1) bekezdésében foglalt szabályt [4:120. § (5) bek.], mert szükségesnek látta annak külön kihangsúlyozását az örökbefogadás céljának megvalósulása érdekében. Ez azonban semmiképpen nem tekinthető az örökbefogadás feltételének, hiszen a gyermek legfőbb érdeke, hogy olyan örökbefogadókhoz kerüljön, ahol legjobban kialakítható a szülő–gyermek kapcsolat, így nem zárható ki az egyedülálló személy által történő örökbefogadás sem.[6]
 Az örökbefogadó személyével kapcsolatban mindkét normaanyag – az európai országok többségének szabályozását követve – 25 évre emelte fel az örökbefogadási korhatárt. Az örökbefogadó és az örökbefogadott közötti korkülönbség tekintetében a felső időhatárt (45 év) a Szakértői Javaslat eltörölte és csak a 16 éves minimális korkülönbséget tartotta meg, az új Ptk. a korkülönbség maximális időtartamát is megtartotta, azzal, hogy házaspári örökbefogadásnál annak csak az egyik örökbefogadónál kell fennállnia, a házastárs gyermekének örökbefogadásánál pedig attól el lehet tekinteni [4:121. § (1) bek.]. Kiegészíti továbbá a Ptk. az örökbefogadást kizáró okokat (szülői felügyeletet megszüntető vagy közügyektől eltiltó ítélet hatálya alatt állás) azzal, hogy nem fogadhat örökbe, akinek gyermeke átmeneti vagy tartós nevelésben van [4:121. § (3) bek.].
 Nem változik a szabályozás abban, hogy közös gyermekként csak házastársak fogadhatnak örökbe [4:132. § (2) bek.], és hogy az örökbefogadás fennállása alatt a gyermeket csak az örökbefogadó házastársa fogadhatja örökbe [4:123. § (2) bek.]. Megemlítjük azonban, hogy a szakértői munka utolsó fázisában készült egy olyan alternatív változat is, amely szűkebb körben megengedte volna az élettárs gyermekének örökbefogadását különnemű élettársak esetén, azon az alapon, hogy az élettársi jogviszony nyilvántartásba vétele a kapcsolat komolyságára és tartósságára utal, amely a gyermek szempontjából hasonló élethelyzetet eredményez a házassági kapcsolaton alapuló családéhoz, és elsődleges érdeke, hogy azokkal, akik nevelik, a szülő–gyermek kapcsolat jogilag is fennálljon.[7] Ezt a megoldást azonban már a Bizottsági Javaslat[8] sem tartalmazta.
 Az örökbefogadásra való alkalmasság megállapítása körében a Szakértői Javaslat az alkalmasságot megállapító határozat érvényességi idejére is tartalmazott rendelkezéseket, lényegében a 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (Gyer.) alapvető, garanciális rendelkezését emelve törvényi szintre. Az örökbefogadhatónak nyilvánítás időtartamáról nem szólt. Az új Ptk. csak általánosságban utal a jogszabályban meghatározott előzetes eljárás és felkészítés lefolytatására, illetőleg felsorolja azokat az eseteket, amelyekben ettől el lehet tekinteni. Külön rendelkezik arról, hogy a gyermekvédelmi nevelőszülő alkalmasságát a gyámhatóság az örökbefogadás engedélyezése iránti eljárás során állapítja meg [4:122. § (1)–(2) bek.]. Meghatározza, hogy az átmeneti nevelésbe vett gyermeket legfeljebb két évre lehet örökbefogadhatónak nyilvánítani, ami indokolt esetben legfeljebb két évvel meghosszabbítható [4:124. § (2) bek.]. Magát az örökbefogadhatónak nyilvánítást a Szakértői Javaslat a törvényben felsorolt esetekben csak lehetőségként kezelte, valamennyi esetben a gyámhatóság mérlegelésére bízva, hogy a vérszerinti szülő közömbösségét gyermekével szemben (a rendszeres kapcsolattartás mellőzését, lakóhely változása közlésének elmaradását) a konkrét esetben tartja-e olyan súlyúnak, ami a gyermek örökbefogadhatóvá nyilvánítását indokolja. Az új Ptk. megmarad a Csjt. 48/A. §-ának megoldásánál, amely a törvényben meghatározott esetekben – a szülői magatartás okának, indítékainak mérlegelése nélkül – kötelezővé teszi az örökbefogadhatónak nyilvánítást, ami egyébként a szülő és a gyermek közötti kapcsolattartás kötelező szüneteltetésével is jár [4:124. § (1) és (4) bek.].
 Az örökbefogadáshoz történő szülői hozzájárulás visszavonhatóságának kérdése mindig is kényes pontja volt az örökbefogadás szabályozásának, különös tekintettel arra, hogy a joggyakorlat soha nem ismerte el, hogy a hozzájáruló nyilatkozat a Ptk.-ban a jognyilatkozatok megtámadására vonatkozó szabályok szerint, esősorban ún. akarathibák (tévedés, megtévesztés, jogellenes fenyegetés) esetén megtámadható lenne. A visszavonás lehetőségét a Csjt. csak a titkos örökbefogadásnál ismerte el, és 1990-től kezdődően az erre adott határidő is – a törvény módosításai során – fokozatosan szűkült.[9] A Szakértői Javaslat, következetesen szétválasztva a nyílt és titkos örökbefogadást az első esetben az örökbefogadást engedélyező határozat jogerőre emelkedéséig, a második esetben – lényegében a Csjt. hatályos szabályával egyezően – a gyermek hat hetes koráig engedte meg a visszavonást, azzal azonban, hogy kivételesen indokolt esetben, a gyámhatóság hozzájárulásával a nyilatkozat később is visszavonható, ha a gyermeket még nem helyezték ki az őt örökbe fogadni szándékozó személyhez. Kiindulási alapja az volt, hogy az anyák egy része nem a gyermekkel szembeni felelőtlenség vagy nemtörődömség miatt, hanem körülményei, környezete hatására, pillanatnyilag kilátástalannak látott helyzete miatt „mond le” gyermekéről.[10] Az új Ptk. nem tesz különbséget – a teljesen eltérő élethelyzet ellenére – a nyílt és a titkos örökbefogadás között a visszavonhatósággal kapcsolatban, azt mindkét esetben a gyermek születésétől számított hat héten belül engedi meg, és kizárólag a gyermeknek a szülő vagy gyermek más hozzátartozója által történő nevelése érdekében [4: 125. § (2) bek., 226. § (2) bek.]. A határidő nem hosszabbítható meg akkor sem, ha a gyermek nem került az örökbe fogadni szándékozó személyhez, a szülői felügyeleti jog a gyermek hat hetes korában megszűnik [4:190. § (1) bek. c) pontja], amit a gyámhatóság határozatban állapít meg. Új szabály, hogy nyílt örökbefogadás – a rokonok és a szülő házastársa által történő örökbefogadás kivételével – szülői hozzájárulás esetén is csak a területi gyermekvédelmi szakszolgálat vagy az örökbefogadást elősegítő (erre megfelelő engedéllyel rendelkező) szervezet közreműködésével jöhet létre, ami nyilvánvalóan (és helyeselhetően) az örökbefogadás átláthatóságát szolgálja [4:125. § (4) bek.].[11]
 Az örökbefogadás előtti, az örökbefogadó saját háztartásában történő kötelező gondozás idejét a Szakértői Javaslat – több külföldi ország szabályozását alapul véve – három hónapra kívánta felemelni, ezt az időtartamot tartva alkalmasnak és egyben elegendőnek annak megítélésére, hogy az örökbefogadni kívánók és a gyermek között kialakulhat-e megfelelő szülő–gyermek kapcsolat. Az új Ptk. erre egy hónapot tart megfelelőnek, előírja viszont az örökbefogadás utánkövetését az örökbefogadási határozat jogerőre emelkedésétől öt évig a területi gyermekvédelmi szakszolgálat szakszolgálat vagy jogszabályban meghatározott szervezet részéről a gyermek helyzetének, életkörülményeinek figyelemmel kísérése céljából [4:128. §, 4:131. § (2) bek.].
 A gyermek vérségi származás megismeréséhez fűződő jogát örökbefogadás esetén 2013. január 1. napjától a 2012. évi LXXX. törvénnyel módosított Csjt. a Szakértői Javaslat nyomdokain haladva, azokat kibővítve, a korábbinál lényegesen differenciáltabban szabályozza. A szabályozás lényegében egyezik az új Ptk.-ban foglaltakkal. Ennek lényege, hogy az örökbefogadott az örökbefogadás tényéről korától függetlenül, a gyámhatóságtól juthat információhoz és kérhet felvilágosítást arról is, hogy vér szerinti szülője él-e, van-e testvére. Ha a gyermek a 14. életévét betöltötte, törvényes képviselőjének hozzájárulása nélkül vér szerinti szülőjének és testvérének személyazonosító adatairól is tájékoztatást kaphat, ezek az adatok azonban – néhány szűk kivételtől eltekintve – csak az érintettek kifejezett hozzájárulása esetén közölhetők. A közlésre nem kerülhet sor akkor sem, ha a gyámhatóság úgy ítéli meg, hogy az a gyermek érdekeivel ellentétes. Külön rendelkezés szól arról, hogy – a személyazonosító adatok közlése nélkül – az örökbefogadott egészsége szempontjából (pl. esetleges genetikai rendellenesség valószínűsége) jelentős egészségügyi adatok az örökbefogadottal közölhetőek. (4:135–136. §§).[12]
 Az örökbefogadás megszűnésével kapcsolatban a Szakértői Javaslat új szabályként csak annyit rögzített, hogy a megszűnéssel felélednek a leszármazáson alapuló rokonságból származó azon jogok és kötelezettségek, amelyek az örökbefogadással megszűntek. Az új Ptk. 4:144. §-a ezt azzal a kivétellel egészíti ki, hogy a szülői felügyeleti jogok és kötelezettségek nem állnak helyre. Ennek indoka, hogy míg a rokontartás, öröklés joga feléled a vér szerinti szülővel szemben, a szülői felügyeleti jogok és kötelezettségek (gondozás, nevelés, törvényes képviselet, vagyonkezelés) automatikus feléledése ellentétes lehet a gyermek érdekével: így az örökbefogadás felbontása után nem kell a gyermek örökbe fogadhatóvá nyilvánításához szükséges eljárásokat ismét lefolytatni, a gyermek rövid időn belül ismét örökbefogadó családba kerülhet, ha nincs a felügyeleti jog gyakorlására alkalmas vér szerinti szülő.
 II. Szülői felügyelet
 A szülői felügyelet gyakorlásának elvei és főként problémái világszerte jelentős változáson mentek keresztül. Ez az a terület, amellyel kapcsolatban Magyarországon is – a bírósági és a gyámhatósági gyakorlat tapasztalatai szerint – alapvető gondok jelentkeznek: a szülők (főként különélő szülők) közötti, véget nem érő jogi viták, végrehajtatlan és végrehajthatatlan hatósági határozatok, ismételten fellángoló személyi összetűzések teszik tönkre sok gyermek életét, azokét, akiket – mint koruknál, helyzetüknél fogva „gyengébb feleket” – a jogszabálynak és a joggyakorlatnak védenie kell. Természetesen a kedvezőtlen jelenségek nem oldhatók meg pusztán jogi eszközökkel, a megfelelő szabályozás azonban olyan medret adhat a problémák rendezésének, amely, ha a folyó „tisztaságát” nem is, annak irányát, „sodorvonalát” befolyásolni képes. Ezért mind a Szakértői Javaslat, mind az új Ptk. a szülői felügyeletre vonatkozó Címben terjedelmileg és tartalmilag is lényeges változásokat hoz. A szülők felelősségét helyezi a középpontba, elsődleges szerepet szán a szülők megállapodásának, erősíteni kívánja a közös szülői felügyeletet. Abban az esetben, ha a bíróságnak kell döntenie a szülői felügyelet gyakorlásáról, a szülők egymás közti viszonyában elhagyja a „gyermekelhelyezés” kifejezést, és azt arra az esetre tartja fenn, ha a gyermek harmadik személyhez vagy a nevelkedését biztosító intézetbe kerül; a szülők között a szülői felügyeleti jogok rendezéséről szól, sokkal rugalmasabb kereteket biztosítva a gyermekkel kapcsolatos feladatok megosztásának. Külön pontban rögzíti a különélő szülő jogait és kötelezettségeit, ehhez illesztve a kapcsolattartás szabályait. A szülők együttműködésének biztosítása érdekében, mind a bíróság, mind a gyámhatóság részére lehetővé teszi, hogy – ha a megegyezésre a legkisebb esélyt látják – a feleket mediációs eljárásban való részvételre kötelezzék.[13] Ma már azt nem is kell külön hangsúlyozni, hogy – a hatályos törvénnyel egyezően – semmiféle különbség nincs a felügyeleti jogok és kötelezettségek tekintetében attól függően, hogy a szülők házastársak, élettársak (voltak), vagy közöttük még ilyen kapcsolat sem áll(t) fenn.
 Mindazonáltal a szakértői elképzelések és az elfogadott normaszöveg között kisebb eltérések fellelhetők, amelyeknek – egyik-másik esetben – elvi jelentősége és gyakorlati következménye is van. A Szakértői Javaslat a szülői felügyelet részjogosítványai között külön a gyermek tartózkodási helyének meghatározását nem sorolta fel, az új Ptk. viszont ezt kifejezetten rögzíti [4:146. § (2) bek.]. Ennek több szempontból is jelentősége van: az ún. megegyezéses válás esetén a gyermek lakóhelyében a szülőknek még közös szülői felügyelet esetén is meg kell állapodniuk [4:21. § (4) bek.]; közös szülői felügyelet hiányában a gyermek sorsát érintő lényeges – tehát főszabály szerint a különélő szülők közös döntését igénylő – kérdés a szülőjével azonos lakóhelyén kívüli tartózkodási helyének, illetve huzamos vagy letelepedés céljából történő külföldi tartózkodási helyének kijelölése [4:175. § (2) bek.]. Ez az utóbbi rendelkezés összefügg azzal a változtatással, hogy míg a Szakértői Javaslat a gyermek egy évet meghaladó időtartamban tanulmányok folytatása, munkavállalás, letelepedés érdekében történő külföldre utazásához kívánta meg mindkét szülő egyetértését (akár egyedül, akár az őt gondozó szülővel utazott), az új Ptk. a kérdést jóval differenciáltabban szabályozza: nem ír elő időtartamot, hanem különválasztja a gyermek huzamos időn át történő és letelepedési célú külföldre távozását, az előbbire példálózó felsorolásként említi a tanulmányok folytatását, munkavállalást vagy más hasonló célt, fenntartva a szülők egyetértésének szükségességét. A letelepedési célú külföldre távozáshoz viszont külön erre vonatkozó szülői engedély szükségességét írja elő [4:152. § (5) és (6) bekezdés]. A konkrét időtartam (a hatályos joggal is egyező egy év) elhagyásának és a két esetkör szétválasztásának azért van jelentősége, hogy nyilvánvaló legyen, mely esetekben jogos és melyekben jogellenes a gyermek Magyarországról történő elvitele, mikor indíthat a jogaiban sértett szülő – önállóan vagy a Központi Hatóságon keresztül – eljárást külföldi államban a gyermek hazahozatala érdekében. A korábbi gyakorlat szerint sokszor erre már csak az egy év eltelte után volt lehetőség, amikor a gyermek visszaadására – a nemzetközi egyezmény szerint[14] – csak sokkal szigorúbb feltételek mellett kerülhetett sor. A kiutazás célja és nem az időtartama az a momentum tehát, amiből a jogellenesség vagy annak hiánya megállapítható. A szülők közötti egyet nem értés esetén a gyámhatóság döntését lehet kérni (4:166. §), annak hiányában viszont a huzamos időre (nem nyaralási, rokonlátogatási célú, hanem a szokásos tartózkodási hely megváltoztatásával járó), illetve a letelepedési célú külföldre vitel a szülő egyoldalú döntése alapján jogellenesnek fog minősülni.[15]
 A szülői felügyeleti jogok fontos eleme a gyermek nevének meghatározása (ennek szabályai a Csjt. a Családi jogállás c. fejezetéből – indokoltan – a Szülői felügyelet címbe kerültek át). Ez különélő szülők esetén is a gyermek sorsát érintő lényeges kérdés [4:175. § (2) bek.]. A pontosított rendelkezések szerint, ha nincs olyan személy, akit a gyermek apjának kell tekinteni, a gyermek az anyja születési vagy házasságkötéssel szerzett családi nevét viseli. Ami a képzelt apa bejegyzését illeti, már a Szakértői Javaslat szakított azzal, hogy erre mindenképpen, az anya akarata ellenére is sort kell keríteni, mert kimondta, hogy a képzelt apa bejegyzésére irányuló eljárásban az anya bejelentheti, hogy a gyermek továbbra is az ő családi nevét viseli. Az új Ptk. tovább erősíti az anya szülői autonómiáját azzal, hogy az erre vonatkozó nyilatkozat hiányában a gyermek az anya családi nevét viseli tovább, tehát képzelt apa kizárólag az anya kezdeményezésére jegyezhető be az anyakönyvbe. A nagykorúvá vált gyermek pedig – ha addig az apai státusz betöltetlen maradt – kérheti maga is a képzelt apa bejegyzését, sőt kezdeményezheti a korábban bejegyzett képzelt apa nevének törlését, egyúttal nyilatkozhat arról is: kívánja-e a jövőben a képzelt apa családi nevét viselni [4:150. § (4) és (5) bek.].
 A szülők a gyermekük vagyonát biztosítékadási és számadási kötelezettség nélkül kezelik, ennek során a rendes vagyonkezelés szabályai szerint, ugyanazzal a gondossággal kötelesek eljárni mint saját ügyeikben. A Szakértői Javaslat csupán utalt a szülőknek a vagyonkezelés során elkövetett súlyos gondatlanságért fennálló felelősségére, az új Ptk. kimondja, hogy ha kötelezettségüket szándékosan vagy súlyos gondatlanságból megszegik, az ezzel okozott kárt a szerződésen kívül okozott károk megtérítéséért való felelősség szabályai szerint kötelesek megtéríteni [4:158. § (2) bek.].[16]
 A Ptk. családjogi részének kodifikációja során kifejezett hangsúlyt kapott a különélő szülő jogainak bővítése, amelyet a Családjogi Könyv a különélő szülő jogainak tételes rögzítésével (4:173–176. §§), a gyámhatósági eljárásban a kötelező közvetítői eljárás általános bevezetésével (4:177. §), valamint a kapcsolattartás – mint a gyermeket és a különélő szülőt valamint a törvényben felsorolt más hozzátartozókat megillető alapvető jogosultság – külön alpontba foglalt, részletes szabályozásával kíván megvalósítani. Tartalmilag az új szabályozás nem változtat lényegesen a kapcsolattartás hatályos rendelkezésein, azokat azonban finomítja és a gyakorlatban kimunkált tételekkel kiegészíti, így pl. normaként rögzíti azt az elvet, hogy a kapcsolattartás joga, ha a bíróság vagy a gyámhatóság a gyermek érdekében eltérően nem rendelkezik – a megállapodással vagy hatósági határozattal meghatározott időkeretek között – kiterjed a gyermek meghatározott időtartamú külföldre vitelére is [4:180. § (2) bekezdése].[17] Szigorodnak a szabályok a kapcsolattartás akadályozásáért, illetve szabályainak megszegéséért is: e magatartások a gyermeket gondozó szülő, illetve a különélő szülő részéről egyrészt az ezzel okozati összefüggésben felmerült, indokolt költségek gyámhatóság általi megtéríttetésére, másrészt az ezzel okozott egyéb károk viselésére (a személyiséget ért jogsértés esetén akár sérelemdíj megfizetésére) is alapot adnak (4:183. §). A Szakértői Javaslat tudatosan szakítani próbált a jelenlegi kazuisztikus szabályozással és nem kívánta a kapcsolattartást a „folyamatos” és „időszakos” vagy ehhez hasonló kategóriákba szorítani. Ebben is, miként a családi viszonyokban másutt is, az életviszonyok sokféleségéből és a felelős szülői magatartásból indult ki. Ezért csupán egy általános megfogalmazást tartott szükségesnek a kapcsolattartás tartalmáról, miszerint az magában foglalja a gyermekkel való személyes találkozást, a gyermeknek a szokásos tartózkodási helyéről rendszeresen, meghatározott időtartamra történő elvitelét, a gyermeknek időszakonként, elsősorban az oktatási szünetek és a többnapos ünnepek időszakában való huzamos együttlétet és a kapcsolat személyes találkozás nélküli, folyamatos fenntartását. A bíróság és a gyámhatóság e rendelkezés alapján a gyermek korának, egészségi állapotának, életkörülményeinek, a szülők személyes körülményeinek és az ítélőképessége birtokában lévő gyermek véleményének figyelembevételével döntött volna a konkrét esetben a kapcsolattartás mikéntjéről. Az új Ptk. azonban szükségesnek látta a korábbi „irányjelzők” megjelenítését a törvényben: a fentieket kiegészítő rendelkezése szerint a kapcsolattartásra vonatkozó határozatban rendelkezni kell a kapcsolattartás gyakoriságáról, időtartamáról, folyamatos vagy időszakos voltáról és arról is, hogy felügyelt kapcsolattartásra kerül-e sor[18], továbbá több egyéb részletkérdésről (pl. átadás helye, pótlás, értesítési kötelezettség), amelyeket jelenleg a Gyer. tartalmaz [4:181. § (3) bek.].
 A szülői felügyelet megszűnése körében a családjogi szabályok rendezik azt a helyzetet, amikor az egyik szülő halála miatt a felügyeleti jognak a másik szülőre történő átszállásáról kell dönteni. Közösen gyakorolt szülői felügyelet esetén nyilvánvaló, hogy a továbbiakban a szülői felügyeleti jog a túlélő szülőt illeti meg [4:190. § (2) bek.]. Ha az a szülő hal meg, aki a szülői felügyeletet vagy annak egyes részjogosítványait egyedül gyakorolta, a felügyelet szintén a túlélő szülőt illeti meg, feltéve, hogy nem áll a szülői felügyelet megszüntetését kimondó ítélet hatálya alatt [4:190. § (3) bek.]. Ennek hiányában a gyámhatóság felhívja őt a szülői felügyeleti jogok gyakorlására. A Szakértői Javaslat szerint ez a felhívás csak akkor lett volna mellőzhető, ha a túlélő szülő felügyeleti joga cselekvőképtelensége, korlátozott cselekvőképessége, ismeretlen helyen való tartózkodása vagy a szülői felügyelet ellátásában való tényleges akadályoztatása miatt szünetel. Az új Ptk. ezeket a kivételeket kiegészítette azzal az általános és a gyámhatóság számára széles körű mérlegelési lehetőséget adó okkal, hogy nem hívható fel a szülői felügyeleti jogok gyakorlására a szülő akkor sem, ha az a gyermek érdekeivel nyilvánvalóan ellentétben áll. Így a 4:190. § (3) és (4) bekezdése némiképpen ellentétbe került egymással, hiszen a (3) bekezdés főszabálya a szülői felügyelet „feléledését” csak abban az esetben nem tartja megállapíthatónak, ha a szülőnek a felügyeleti jogát a bíróság megszüntette, a (4) bekezdésben pontosan meghatározva a kivételeket. Ez utóbbi bekezdésnek a kiegészítése a gyermek érdekére való általános hivatkozással, a szülői felügyelet megszűnésének illetve szünetelésének bekövetkezése nélkül – véleményünk szerint – a gyámhatóságnak túlságosan széleskörű mérlegelési jogot ad a túlélő szülő érdekeivel szemben. Kérdés, hogy ez összefér-e a szülői felügyelet korlátozásának kivételességét kimondó elvi szintű szabállyal (4:149. §)?
 III. Rokontartás
 A rokontartás szabályaiban nincs lényegi eltérés a Szakértői Javaslat és az új Ptk. között. A közös szabályok – amelyek a hatályos Csjt.-ben elsősorban a távolabbi rokonok tartását (szülőtartást, testvértartást) veszik alapul – úgy kerültek kialakításra, hogy azok a gyermektartás több általánosítható rendelkezését is tartalmazzák (pl. a tartásdíj megállapításának módja, a kötelezettel szemben érvényesíthető tartási igények felső határa, a munkáltató felvilágosítás adási kötelezettsége). Ezáltal a rokontartás általános szabályai valóban közös szabályokká válnak. Ezzel a szabályozással nemcsak a közös szabályok nagy része kerül közelebb a gyermektartás szabályozási igényeihez, amelynek a családjogi tartási kötelezettségen belül kiemelt jelentősége van, hanem valamennyi a Családjogi Könyv által szabályozott tartásnak van egy általános része, amelyhez a tartás különös esetei: a kiskorú, a nagykorú gyermek tartása, valamint – a megfelelő részben elhelyezve – a házastársi tartás és az élettársi tartás is csatlakoznak.
 A jogalkalmazók figyelmét fel kell hívnunk viszont egy szóhasználatbeli változásra: az új Ptk. – a Szakértői Javaslattal szemben – a tartás mértékével kapcsolatban mindenütt a tartásdíj meghatározása szót használja annak megállapítása helyett (pl. 4:205. §, 4:218. §, 4:221. §), feltehetően abból a téves elképzelésből kiindulva, hogy ezekben az esetekben nem a Pp. szerinti megállapítási keresetről illetve ítéletről (Pp. 123. §), hanem marasztalásról van szó. A „megállapítás” anyagi jogi fogalma azonban az esetek többségében eltér az eljárásjogi fogalmaktól, az alatt a (valódi) megállapításon kívül a jogi szóhasználat jogalakítást (pl. elbirtoklás-, házastársi közös szerzésen alapuló tulajdonjog-, szerződés érvénytelenségének „megállapítása”) és a marasztalás összegének „megállapítását” (kártérítés vagy bármilyen más fizetési kötelezettség mértéke) is érti.[19] Ezen a szóhasználaton tehát – az eljárásjoggal való látszólagos összhang megteremtése miatt – szükségtelen volt változtatni, különösen akkor, amikor az új Ptk.-ban másutt a „megállapítás” szó nemcsak a megállapítási keresetekre maradt meg [pl. 4:104. § az apaság megállapítása, vagy más Könyvekben: 5:70. § ráépítésen alapuló tulajdonszerzés megállapítása, 6:108. § (2) bek.: szerződés érvénytelenségének megállapítása, amelyek eljárásjogi értelemben szintén nem megállapításnak, hanem jogalakításnak minősülnek, igaz, a kártérítés mértékénél a megállapítás helyébe szintén a „meghatározás” szó lépett – pl. 6:527. § (2) bek., 6:528. § (2) bek.].
 A tartásra kötelezettek köre és a tartási kötelezettség sorrendje tartalmilag nem tér el a két normaanyagban, az új Ptk.-ban azonban tagoltabban és világosabban van megfogalmazva. Annak kimondását követően, hogy a rokontartási kötelezettség az egyenesági rokonokat terheli egymással szemben, a törvény első helyen a rokontartás leggyakoribb esetét, a szülőnek a gyermekével és a gyermeknek a szülőjével szemben fennálló tartási kötelezettségét nevesíti.[20] Ezt követi a távolabbi rokonok tartási kötelezettsége, majd annak kimondása, hogy a tartásra jogosulthoz a leszármazás rendjében közelebb álló rokon tartási kötelezettsége a távolabbi rokonét megelőzi [4:196. § (1)–(5) bek.]. Fontos új szabály, hogy a tartásra rászoruló személy nem érvényesíthet tartási igényt rokonával szemben arra hivatkozással, hogy a tartási jogosultságát saját érdemtelensége miatt a tartás sorrendjében közelebb álló rokonával szemben nem érvényesíthetné [4:196. § (6) bek.]. A tartási kötelezettség törvényi sorrendjén ugyanis – indokolt esetben, méltányosságból – csupán a bíróságnak van joga, kérelemre eltérni, nem zárható ki ez a jogosult és a kötelezett közötti megállapodással sem, a törvény azonban elejét akarja venni annak, hogy jogosultnak egyoldalúan lehetősége nyíljon erre.
 A tartásdíj formáját illetően a törvény egységesíti a rokontartás és a gyermektartás szabályait: az utóbbi esetben is mellőzi a tartásdíj százalékos megállapításának lehetőségét, általános érvénnyel mondja ki, hogy a tartásdíjat határozott összegben kell megállapítani. Ugyanakkor lehetőséget kíván biztosítani a tartásdíj automatikus emelkedésére. Ezért a bíróság, ha indokoltnak tartja, elrendelheti a tartásdíj – külön intézkedés nélküli – éves emelkedését. A Szakértői Javaslat az automatikus emelkedést a KSH által hivatalosan közzétett inflációs ráta változásához, az új Ptk. a fogyasztói árindex növekedéséhez kötötte.[21] Tekintettel arra, hogy a fogyasztói árindex az infláció jelzésére szolgáló indexszám, amely a lakosság által megvásárolt áruk, igénybe vett szolgáltatások árának átlagos változását méri egy meghatározott időintervallumon belül, a kettő között tartalmi különbséget nem látunk. Az utóbbi megfogalmazásból az is egyértelműen kitűnik, hogy a tartásdíj leszállítására ezen mutató változására tekintettel nincs lehetőség. A megoldás egyébként a jogosult szempontjából egyértelműen kedvező, nem veszi azonban figyelembe, hogy az áremelkedés a kötelezettet is sújtja. A bírói gyakorlat szerint az infláció akkor ad alapot a gyermektartásdíj felemelésére, ha a gyermek szükségleteinek emelkedésével párosul és a felemelt összeg megfizetése a kötelezett szülő részére – átlag feletti jövedelmi- és vagyoni viszonyai folytán – lényeges többlet-terhet nem jelent (BH 2007.257-I.). Tény viszont, hogy az ügyvédi szerződéskötési gyakorlatban gyakran előfordul inflációkövető, illetve valamilyen stabil valutához viszonyított automatikus tartásdíj emelkedés kikötése.
 IV. Gyámság
 A Szakértői Javaslat a koruknál vagy helyzetüknél fogva a maguk ellátására, saját ügyeik intézésére nem képes személyekről való gondoskodást és törvényes képviseletet biztosító intézmények: a szülői felügyelet–gyámság–gondnokság hármasában a gyámságot a szülői felügyelethez kívánta közelíteni. A korábbiakhoz képest erőteljesebb hangsúlyt kapott a gyámnak a gyermek irányában fennálló gondozási és nevelési kötelezettsége, a gyermek részére a családi környezetben való nevelkedés biztosítása. Összhangot kívánt teremteni továbbá a magánjogi szabályok és a gyermekvédelmi szabályok között olyan módon, hogy a „hagyományos” gyámság és a gyermekvédelmi gyámság közös szabályait a Gyámságra vonatkozó Részben helyezte el, emellett az utóbbi fajta gyámságra több helyen speciális rendelkezéseket állapított meg (a gyámul kirendelhető személye, a gondozás helyének megváltoztatása, a vagyonkezelés, a gyám felmentése stb. tekintetében). Gyermekvédelmi gyámként nevesítette a gyámságot vállaló és arra alkalmas nevelőszülőt, a gyermekotthon vezetőjét és a hivatásos gyámot.
 Még az új Ptk. elfogadása előtt a családok védelméről szóló 2011. évi CCXI. törvény (Csvt.) – a Csjt. 96. §-ának (2) bekezdését módosítva – bevezette a „családbafogadó gyám” fogalmát, ez alatt nevesítve azt a személyt, akinél a gyermeket a gyámhivatal a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezte vagy a bíróság elhelyezte, illetve aki a gyermeket a gyámhatóság hozzájárulásával családba fogadta, kivéve, ha a gyermeket ideiglenes hatállyal nevelőszülőnél, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezték el. A Csjt.-nek a gyermekvédelmi gyámra vonatkozó rendelkezéseit pedig (Csjt. 98. §) hatályon kívül helyezte. Ezzel lényegében elindult az a jogalkotási folyamat, amely – eltérve a Szakértői Javaslat eredeti koncepciójától – a gyermekvédelmi gyámságra és a gyermekvédelmi gyámra vonatkozó szabályokat, amelyeknek a „hagyományos” gyámsággal való közös szabályai miatt a Ptk.-ban lenne a helyük, fokozatosan a gyermekvédelmi szabályok keretei közé vitte át, ezzel lényegében a gyám és gyámolt közötti jogviszonynak a közigazgatási és nem a magánjogi elemeire helyezve át a súlyt. Ennek a folyamatnak része az egyes szakosított szociális és gyermekvédelmi szakellátási intézmények állami átvételéről és egyes törvények módosításáról szóló 2012. évi CXCII. törvény, amely a Gyvt.-t jelentősen módosítva a gyermekvédelmi gyám kirendelésének újabb eseteit tartalmazza (p. a kísérő nélküli kiskorúak részére)[22] és a szociális és gyermekvédelmi tárgyú törvényeknek a Magyary Egyszerűsítési Programmal összefüggő módosításáról, valamint egyéb törvények módosításáról szóló 2013. évi XXVII. törvény, amely már az új Ptk. kihirdetése után született, de számos rendelkezése azt megelőzően: 2014. január 1-jén fog hatályba lépni. Mindezekhez képest kérdéses, hogy az új Ptk. gyámságra és egyes vonatkozásokban az örökbefogadásra vonatkozó rendelkezései[23] változatlan formában hatályba léphetnek-e 2014. március 15-én.
 Az új Ptk.-ban a családbafogadó gyámság egyáltalán nincs nevesítve, a törvény – a Szakértői Javaslatot követve – a nevezett gyám (4:226. §), a rendelt gyám (4:227. §) fogalmakkal operál és a kötelező gyámrendelés eseteit tartalmazza (4:229. §); ez utóbbiak lényegében a családbafogadó gyámság esetköreit tartalmazzák. A szabályok között a gyermekvédelmi gyámság is megjelenik (a 4:230. § sorolja fel ennek eseteit, amelyek – mint említettük – időközben bővültek), de a gyermekvédelmi gyámra vonatkozó, a Szakértői Javaslatban még megtalálható – a fentiekben felsorolásszerűen említett – rendelkezések elmaradtak, kivéve azt az egy bekezdést, amely kimondja, hogy a gyám költségeinek és kiadásainak megtérítésére irányadó szabályok a gyermekvédelmi gyámra nem vonatkoznak [4:238. § (4) bek.]. A pillanatnyi helyzet tehát az, hogy az új Ptk. gyámságra vonatkozó szabályai több vonatkozásban nincsenek összhangban a gyermekvédelmi jogszabályokban foglaltakkal. Csak reménykedhetünk, hogy az összhang a Szakértői Javaslat koncepciójának megfelelően a gyermek családban nevelkedése, a gyámságnak minél inkább a szülői felügyelethez való közelítése révén fog megvalósulni.[24]
 Az írás a Családi Jog 2013. évi 4. lapszámában (1-8. o.) jelent meg.
 A cikk I. része itt olvasható.
 [1] Szakértői Javaslat az új Polgári Törvénykönyv tervezetéhez (szerk.: Vékás Lajos) Complex Kiadó 2008.
 [2] A törvényt az Országgyűlés a 2013. február 11-i ülésnapján fogadta el, kihirdetése a Magyar Közlöny 2013. évi 31. számában történt meg. A hatálybalépés napja: 2014. március 15. (Ptk. 8:4. §).
 [3] Azt, hogy sokan éppen az apasági vélelem érvényesülése érdekében vetették partnerkapcsolatukat az Élettársi Nyilatkozatok Nyilvántartásába, a Magyar Országos Közjegyzői Kamara rendelkezésemre bocsátott adatai valószínűsítik: ezek szerint 2010-ben 1063 élettársi kapcsolat fennállásának igazolására került sor (ebből öt esetben a gyermek nevéről szóló utólagos nyilatkozattal), míg 2011-ben a bejegyzések száma 496-ra esett vissza.
 [4] Lásd BH 2003.70. jogeset. Jogtörténeti érdekesség, hogy a Csjt. hatályba lépését (1953. január 1.) követően a joggyakorlat – feltehetően a korábban hatályos 1946. évi XXIX. törvénycikk nyomdokain haladva – hajlott a megtámadás lehetőségének elismerésére ún. akarathibák esetén, a jogirodalom erős kritikájának hatására (ismerteti Nizsalovszky Endre: A család jogi rendjének alapjai, Akadémiai Kiadó 1963. 408–413. old.) azonban szakított ezzel a felfogással.
 [5] Lásd Boros Zsuzsa: A rokonság in: Az új Ptk. magyarázata III/VI. kötet, szerk.: Kőrös András 179. old.
 [6] Vö.. Katonáné Pehr Erika: Az örökbefogadás, in: Az új Ptk. magyarázata III/VI. kötet, Családjog, 201. old., szerk.: Kőrös András HVG-ORAC Kiadó 2013.
 [7] Ebbe az irányba mutat a nemzetközi jogfejlődés. A Gyermekek Örökbefogadásáról szóló Európai Egyezmény 7. Cikkének 1. pontja szerint a jognak – a házastársak mellett – meg kell engednie a gyermek örökbefogadását a különnemű nyilvántartott élettársak számára is, a 2. pont pedig az államok szabad választására bízza, hogy azt lehetővé teszik-e az azonos nemű partnereknek, illetve a tartós élettársi kapcsolatban élőknek. Magyarország az Egyezményt 2010. november 29-én aláírta, de nem ratifikálta (maga az Egyezmény a harmadik ratifikációt követően, 2011. szeptember 1-jén hatályba lépett). Az Emberi Jogok Európai Bírósága az Emonet v. Switzerland ügyben (2007) az Emberi Jogok Európai Egyezménye 8. cikkének megsértését állapította meg, mert Svájc nem tette lehetővé az élettárs gyermekének örökbefogadását a velük együtt élő másik élettársnak.
 [8] Lásd az új Polgári Törvénykönyv Bizottsági Javaslata magyarázatokkal, szerk.: Vékás Lajos, a szerkesztő munkatársa: Gárdos Péter, Complex Kiadó 2012.
 [9] A Csjt. 48. §-ának (3) bekezdése az elmúlt huszonöt évben többször módosult. A II. Csjt. novella (1986. évi IV. törvény) szerint a szülő a gyermek születése után legalább hat hónap elteltével adhatott hozzájáruló nyilatkozatot a titkos örökbefogadáshoz, a nyilatkozat visszavonásának viszont nem volt helye, 1990. március 1-jétől a szülő a hozzájáruló nyilatkozatot a gyermek két hónapos koráig vonhatta vissza (1990. évi XV. tv. 3. §-ával módosított szöveg), 2003. január 1-jétől a nyilatkozat a gyermek hathetes korának betöltéséig vonható vissza (2002. évi IX. tv. 107. § (2) bekezdésével módosított szöveg). Nyílt örökbefogadás esetén a nyilatkozat nem volt visszavonható.
 [10] Lásd Szakértői Javaslat, 1. lábj.-ben i. m. 505. old.
 [11] Lásd Katonáné Pehr Erika: i. m. 212. old.).
 [12] A kérdésről részletesen lásd Katonáné Pehr Erika: i. m. 223–226. old.).
 [13] A mediáció családjogi vitákban való alkalmazásának előnyei tekintetében a szerteágazó jogirodalomból hivatkozunk az egyik elsőként megjelent tanulmányra: Gyengéné Nagy Márta: Mediáció és/vagy kapcsolatügyelet családjogi kérdésekben c. cikkére (Családi Jog 2005/1. szám).
 [14] A Gyermekek Jogellenes Külföldre Vitelének Polgári Jogi Vonatkozásairól szóló, Hágában az 1980. évi október 25. napján kelt szerződés, kihirdette az 1986. évi 14. tvr. A változásra tekintettel Legfelsőbb Bíróság PK 284. számú állásfoglalása is felülvizsgálatra szorul, amely az elvitel jogellenességének szempontjait rögzíti.
 [15] A 2013. évi CLXXVII. törvény (Ptké.) 39. §-a alapján az egyezmény alkalmazása szempontjából az új Ptk. rendelkezéseit a hatályba lépését követően külföldre vitt vagy ott visszatartott gyermekek tekintetében kell alkalmazni.
 [16] Lásd Ptk. 6:519. §
 [17] A jogtételt a Legfelsőbb Bíróság az EBH 2008.1775. sz. Elvi határozatában mondta ki akként, hogy a bíróság a szülők megállapodásának hiányában dönthet úgy, hogy a különélő szülő az időszakos kapcsolattartás alatt a gondozó szülő hozzájárulása nélkül külföldre vigye. Ezt az elvet fejlesztette tovább a 2013. évi V. törvény.
 [18] Az ellenőrzött kapcsolattartás jelentőségéről, annak a gyermek érdekében, különösen a különélő szülővel való kapcsolat fokozatos kiépítésében betölthető pozitív szerepéről lásd Somfai Balázs: A kapcsolattartás mint a gyermek emberi joga (HVG-ORAC Kiadó, 2009.) 131–133. old.
 [19] A keresetek eljárásjogi és anyagi jogi ismérvek szerinti csoportosításának különbözőségéről lásd. A polgári perrendtartás magyarázata (szerk.: Szilbereky Jenő és Névai László) Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, 1976., 649. old.
 [20] E két tartási kötelezettségnek illetve jogosultságnak a kiemelése összhangban áll az Alaptörvény XVI. cikkének (3) és (4) bekezdésével, amelyek a szülőknek a kiskorú gyermekről és a nagykorú gyermeknek a rászoruló szüleikről való gondoskodását nevesítik.
 [21] A 2009. évi CXX. törvény (hatályba nem lépett Ptk.) a tartásdíj automatikus módosulását az öregségi nyugdíj legkisebb összegének éves emelkedéséhez kötötte volna (3:210. §), amely azonban a tartásdíj igények túlnyomó részét kitevő gyermektartásdíjak tekintetében nem lett volna megfelelő megoldás.
 [22] 2012. évi CXCII. törvénnyel módosított 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 84. §
 [23] Csak példaként említjük, hogy a 2014. január 1. napján hatályba lépő szabályok az egységes „nevelésbe vétel” intézményét vezetik be a jelenlegi és az új Ptk.-ban is szabályozott átmeneti és tartós nevelésbe vétel helyett, amelyeknek meghonosítása 1997-ben (a Gyvt.-vel), a differenciált szabályozás miatt az akkor új gyermekvédelmi törvény jelentős eredménye volt.
 [24] A „remény” szó használatát a „bizonyosság” helyett azért tartjuk indokoltnak, mert a 2014. január 1-jétől hatályba lépő szabályozás szerint a gyermekotthon vezetőket már nem, a nevelőszülőket pedig az eddigieknél szigorúbb feltételek mellett lehet gyermekvédelmi gyámként kirendelni. A gyermekvédelmi gyám pedig a feladatait a területi gyermekvédelmi szakszolgálattal létesített közalkalmazotti jogviszony keretében fogja ellátni és „legfeljebb” 30 gyermek tartozhat hozzá, amit ellentétesnek ítélünk a gyám személye individualizálásának a Szakértői Javaslatban követni kívánt elvével. [Vö. 2013. évi XXVII. törvénnyel módosított Gyvt. 84. § (3)–(4) és (6) bek., valamint 85. § (2) bek.].
 Címkék: családjog, gyámság, házasság, Kőrös András, Ptk., tartási szerződés, új Polgári Törvénykönyv, új Ptk.
 Előző bejegyzésSáriné Simkó Ágnes: Hatálybalépése előtt módosul az új Ptk. – avagy megelőzi a szekér a lovat Következő bejegyzésOrosz Árpád: Változások az öröklési jogban (JK, 2013/6., 24-26. o.)


type: wikipedia

text:
Pevný disk (zkratka HDD, ) je elektromechanické zařízení pro záznam a čtení adresovatelných dat, paměť o velké kapacitě a s pomalejším přístupem než operační paměť RAM.
 Používá se v počítačích jako sekundární a záložní paměť, ve spotřební elektronice (např. videorekordéry) k dočasnému nebo trvalému uchovávání většího množství dat. Ukládání a čtení probíhá pomocí magnetické indukce. Skládá se z pohonu a vřetene, na něž je navlečena kruhová deska, či několik desek (podle potřebné kapacity) s magnetickým povrchem, který zapisují a snímají pohyblivé hlavy, zpravidla po jedné na každém povrchu (jedna deska má dva povrchy a každý povrch svou hlavičku).
 Předchůdcem pevných disků byla magnetická páska a magnetický buben, tyto ovšem trpěly o několik řádu delšími přístupovými dobami (než se pásek převinul). První komerční pevné disky se objevily v roce 1956, nejprve pro sálové počítače. Díky stále důmyslnějším technologiím se parametry pevných disků za 50 let zlepšily o 3 až 8 řádů, tento trend se však od roku 2010 patrně zpomaluje, protože disky se blíží hranici fyzikálních možností (limity se obcházejí zahřívání povrchu leserem obdobně jako u CD-ROM, plnění speciálními plyny atd.). Jejich největším konkurentem jsou polovodičové paměti SSD, které neobsahují žádné pohyblivé součásti. Jsou menší, úspornější, o tři řády rychlejší a spolehlivější než paměti magnetické. Na rozdíl od „volatilní“ RAM paměti, jejíž obsah se při odpojení od zdroje proudu ztrácí, jsou HDD/SSD non-volatilní, tedy jejich obsah zůstává zachován (ovšem časem degraduje a za několik desítek let se stává nečitelným). Označení „pevný disk“ se často užívá v širokém slova smyslu, takže může zahrnovat i SSD úložiště a další druhy pamětí, pokud plní stejnou funkci a pro software se jeví jako vnější paměťové zařízení, které se dá adresovat.
 Mezi hlavní charakteristiky pevného disku patří jeho kapacita (KB, MB, GB, TB), přístupová doba (ms) a přenosová rychlost (MB/s). Určitá část jeho kapacity není pro uživatele dostupná, protože je používána souborovým a operačním systémem počítače (MBR, tabulka rozdělení disku, nealokované sektory připravené jako náhrada chybných sektorů apod), případně má vestavěnou redundanci pro opravu chyb a obnovu. Výkon je určen rychlostí přenosu dat a přístupovou dobou, která má dvě složky: čas k přesunu hlav na určenou stopu nebo válec a tzv. latenci, tj. čas, než se požadovaný sektor (blok) dostane pod hlavu. Latence tedy závisí na rychlosti otáčení disku (typicky 5400, 7200, 10000 otáček za minutu). Moderní pevné disky mají nejčastěji průměr 3,5 palce pro stolní počítače a 2,5 palce především pro notebooky či servery. HDD jsou připojeny k systémům kabely SATA (Serial ATA), kdysi PATA (Parallel ATA), USB nebo SAS (Serial Attached SCSI), či nově bez kabelů přímo přes M.2 konektory na základní desce.
 Charakteristika
 Typické parametry (2021)
 Kapacita – 0,5 až 18 TB (= 1012, bilion byte)
 Přístupová doba – několik ms (od 4 ms, obvykle 8 ms, lacinější přes 10 ms)
 Rychlost otáčení – lacinější desktopové 5400, obvykle 7200, rychlejší serverové 10 až 15 tisíc otáček za minutu
 Přenosová rychlost – desítky MB/s (náhodný přístup), přes 150 MB/s (sekvenční čtení) u M.2 disků až jednotky GB/s
 RAM cache – 8 až 512 MB RAM
 Vlastnosti
 Hlavními důvody velkého rozšíření pevných disků byla velká kapacita, poměrně rychlá přístupová doba, spolehlivost a skutečnost, že uchování dat nevyžaduje trvalé napájení (po vypnutí se jedná o non-volatilní paměť, která zachová data). Přitom, na rozdíl od magnetické pásky, umožňuje přímý přístup k jednotlivým blokům záznamu s velkou přístupovou rychlostí (u páskových jednotek trvalo převíjení z místa na místo i desítky sekund). Navíc má výhodný poměr kapacity a ceny disku i dostatečnou rychlost čtení a zápisu dat. Hlavní nevýhodou je mechanické řešení, které je technologicky náročné, má větší spotřebu elektrické energie, vyšší hmotnost a je náchylné na poškození při nešetrném zacházení (prach, vlhkost, otřesy nebo náraz při zápisu/čtení dat).
 Data jsou na disku uložena jako zmagnetizovaná místa na magneticky tvrdším materiálu záznamové vrstvy. Záznam provádějí záznamové a čtecí hlavy, obvody z magneticky měkkého materiálu s cívkou a mezerou, podobně jako u páskového magnetofonu. Tatáž hlava slouží i ke čtení, kdy se pohybem zmagnetizovaných bodů na záznamové vrstvě indukuje v cívce elektrický proud. U nejnovějších typů HDD s extra velkou kapacitou se místo zápisu dopředu ohřívá laserem, obchází se tak technologické omezení, kdy šířka hlavy je mnohem větší než je nutná velikost stopy a došlo by k přepisu hned několika stop najednou. Hustota záznamu může být tím větší, čím užší je mezera a čím blíž je povrch hlavy k záznamové vrstvě.
 Záznamové desky (plotny) přitom nelze vyrobit tak, aby ve směru osy vůbec „neházely“, čili aby jejich povrchy byly dokonale rovinné a kolmé na osu otáčení. Proto se konstruktéři dlouho drželi magnetických bubnů, jejichž povrch může mít menší házivost. Hlavy tak mohly být blíž k povrchu, což umožňuje vyšší hustotu záznamu. Mají ovšem jen jeden povrch, a tudíž i malou kapacitu. Konstrukci disků umožnil teprve vynález plovoucích hlav (na vzduchovém polštáři, ne v tekutině), které pružina přitlačuje k povrchu poměrně značnou silou a potřebný odstup udržuje proud vzduchu mezi rotujícím povrchem a hlavou. Přitom se používají různé technologie záznamu a různá kódování uložených dat.
 Historie pevných (mechanických) disků
 Tabulka vpravo ukazuje, jak se parametry disků zlepšily za necelých 60 let. Prvním diskovým systémem byl IBM 350 RAMAC z roku 1956, který měl na 50 plotnách o průměru 61 cm kapacitu 3,75 MB dat. Roku 1962 se objevil disk IBM 1311 s výměnnými svazky o kapacitě 2 MB a roku 1973 model IBM 3340, přezdívaný Winchester, s kapacitou až 70 MB. Nejstarší disky měly velice složitý vystavovací mechanismus, u IBM 350 se dvojice hlav navíc ještě přesouvala svisle a obsluhovala všech 50 ploten. U disků s výměnným svazkem se hlavičky pohybovaly v přímce po poloměru ploten do středu, což bylo technologicky i energeticky náročné.
 S prvními přenosnými počítači bylo nutné zmenšit rozměry disků a s nástupem počítačů napájených z baterií také jejich energetickou náročnost. K tomu výrazně přispěl zjednodušený vystavovací mechanismus: plotny nejsou výměnné a místo lineárního pohybu ke středu byly hlavy umístěny na výkyvném raménku, které se otáčí kolem pevné osy. Na jednodušší připojení se zaměřila firma Seagate a vyvinula diskové rozhraní ST-506/412, které se stalo standardem pro výrobce disků ve své době. První 2,5" disk vyvinula společnost PrairieTek v roce 1988 a měl kapacitu 20 MB. Tato velikost disků se stala standardem v oblasti stolních počítačů. IBM se vrátila do hry v oblasti disků pro osobní počítače v roce 1999 s modelem Microdrive o kapacitě 170 MB. Záhy však tento segment opustila a prodala jej japonské společnosti Hitachi. Postupně tak vstoupily na trh kromě Seagate také firmy Western Digital, Toshiba a další s disky s paralelním rozhraním PATA a později sériovým SATA.
 Nároky na kapacitu disků prudce vzrostly, když se na ně vedle textů začaly ukládat obrázky a akustické záznamy, kdežto filmy a hry si vynutily i daleko vyšší přenosové rychlosti. Rychlost otáčení se zvyšovala od 5400 přes 7200 a 10 000 až k 15 000 otáček za minutu, kdy už odstředivé síly působí velké potíže. Tyto rychlé disky byly původně určeny pro podnikové servery, ale díky jejich skvělým vlastnostem a cenové dostupnosti si je pořizovali i milovníci počítačových her.
 Technický popis
 Diskové plotny
 Data jsou na pevném disku uložena v podobě magnetického záznamu. Disk tvoří kovové nebo keramické desky – tzv. plotny, pokryté tenkou magneticky tvrdší vrstvou (viz hysterezní křivka). Hustota datového záznamu se udává jako počet bitů na měrnou jednotku plochy disku (bitů/palec2, bitů/mm2). Plotny jsou neohebné (odtud pevný disk) na rozdíl od ohebných ploten v disketách (). Plotna bývá v současných discích jedna (výjimečně několik) o průměru 3,5′′, 2,5′′ nebo 1,6′′ a otáčí se na vřetenu poháněném elektromotorem.
 Hlavy
 Čtení a zápis dat na magnetickou vrstvu zajišťuje čtecí a zápisová hlava. Dříve se používaly magnetodynamické hlavy, nyní se používá krystal měnící vodivost podle intenzity mag. pole. Hlava „plave“ na vzduchovém polštáři těsně nad povrchem, ve vzdálenosti řádově několika nanometrů (10−9m). Proti mechanickému poškození při doteku hlavy (head crash) bývá povrch magnetické záznamové vrstvy chráněn velmi tenkou vrstvou teflonu, případně napařenou vrstvou uhlíku.
 Zařízení, které vystavuje čtecí hlavy na správnou pozici nad povrchem se nazývá vystavovací mechanismus. Ve starších discích (viz fotografie) se používal přesný krokový motor, který ocelovým páskem otáčí „patkou“, spojenou s raménkem a hlavami. Hlavy se pohybovaly po přímce. V novějších discích se používá rychlejší lineární motor, plochá cívka na raménku hlav, jež je polohuje v závislosti na protékajícím elektrickém proudu v silném poli permanentního magnetu. Hlavy se tedy pohybují po kružnici. Princip pohonu je stejný jako u membrány reproduktoru. Po přerušení napájení hlavy samočinně „zaparkují“ do klidové polohy mimo záznamovou oblast. Z pevných disků se tedy dají demontovat velmi silné a křehké magnety ze slitin neodymu (Nd2Fe14B), gadolinia aj.
 Operace nutné pro čtení nebo zápis dat:
 vystavit čtecí hlavu na průměr žádané stopy,
 vyčkat na utlumení rozkmitu způsobeného setrvačností hlav (vystavení trvá řádově milisekundy [ms]),
 vyčkat než se žádaný sektor či blok otáčením disku dostane pod čtecí hlavu (tzv. latence).
 Průměrný (střední) čas, za který je disk připraven číst nebo zapisovat data, se označuje jako přístupová doba. V současné době je okolo 8,5 ms, u disků s 15 000 ot./min je to pod 4 ms. Při vystavení hlav na požadovanou stopu je možné číst a zapisovat data bez pohybu hlav i ze stop o stejném poloměru na všech ostatních površích, která tvoří tzv. válec (cylinder). Pro vyšší výkon disku jsou data takto také organizována, viz kapitola Organizace dat.
 Pohon disku, hřídel
 Na společné hřídeli může být umístěno i několik diskových kotoučů. Na pohonu disku, otáčkách hřídele, je závislá průměrná čekací doba. Čím jsou otáčky větší, tím je čekací doba menší. Vyšší rychlost otáčení disku ještě nemusí znamenat přínos. Mezi rychlostí otáčení a provozními podmínkami platí: Čím více otáček, tím horší provozní podmínky. S rostoucím počtem otáček roste tvorba tepla uvnitř pouzdra disku, což zvyšuje nároky na ventilaci.Pokud tedy nemá takový disk dokonalou ventilaci, vede to k častějšímu výskytu chyb a tím i ke snížení životnosti. Průměrná rychlost otáčení je dnes 4200, 5400, 7200, 10000 a 15000 ot/min.
 Organizace dat
 Data jsou na povrchu pevného disku organizována do soustředných kružnic zvaných stopy, každá stopa moderního disku obsahuje pevný počet sektorů. Povrch může být rozdělen do několika zón, čím blíž ke středu, tím je buď větší hustota záznamu nebo naopak menší počet sektorů na stopu. Sektor (blok) je nejmenší adresovatelnou jednotkou disku s pevnou délkou (původně 512 byte na sektor, v současné době typicky 4 KB na sektor). Pokud disk obsahuje více povrchů, všechny stopy stejného poloměru – a tedy přístupné bez pohybu čtecí hlavičky – se nazývají cylindr (válec). Uspořádání stop, povrchů a sektorů se nazývá geometrie disku.
 Adresa fyzického sektoru na disku se skládá z čísla stopy (cylindru) pro vystavení hlav, z čísla povrchu pro přepnutí hlavy a konečně čísla sektoru, které určuje latenci (čekání, než se disk pootočí do žádané polohy).
 Pro přístup k datům disku se používala starší metoda adresace disku Cylindr-Hlava-Sektor (zkráceně CHS), která disk adresuje podle jeho geometrie – odtud název CHS – Cylinder (cylindr), Head (hlava), Sector (sektor). Hlavní nevýhodou byla u osobních počítačů IBM PC omezená kapacita takto adresovaného disku (8 GB) a software musel rozlišovat různé geometrie disků.
 U disků vyšších kapacit na rozhraní ATA již adresa sektoru neodpovídá skutečné fyzické geometrii disku (implementaci). Tato novější metoda adresování disku se označuje jako LBA () a sektory se číslují průběžně. Není třeba znát geometrii disku, je možné adresovat až 144 PB (144 miliónů GB). Rozhraní SCSI používá lineární číslování sektorů disku již od své první verze, ostatní novější rozhraní také již obdobnou metodu používají.
 Pevný disk může být rozdělen na diskové oddíly, takže je logicky rozčleněn na více menších částí, se kterými operační systém pracuje tak, jako by to byly samostatné disky. Alternativou k diskovým oddílům jsou logické svazky, LVM.
 Pro zvýšení bezpečnosti uložených dat se zejména v serverech používá technologie RAID (dříve Redundant Array of Inexpensive Disks, dnes spíše Redundant Array of Independent Disks – pole nezávislých disků s redundancí). RAID umožňuje spojit několik fyzických disků v jeden logický disk, kde se data zaznamenávají současně na více disků (zrcadlení disků) a mohou tedy být stále dostupná i v případě, že jeden z disků v poli selže. Jiné typy RAIDu zvyšují rychlost a odezvu (např. prokládáním či rozprostřením uložených dat).
 Technologie S.M.A.R.T.
 Pomocí technologie S.M.A.R.T. (Self-Monitoring, Analysis and Reporting Technology) se periodicky měří a sledují vlastnosti a chování pevného disku a při detekci kritických hodnot dojde k odeslání varování operačnímu systému. Jde tedy o technologii, která za určitých podmínek dokáže předvídat selhání pevného disku.
 Zacházení
 Protože pevné disky obsahují pohyblivé mechanické součásti, jsou náchylnější k poruchám než jiné součásti počítače. Zvláště s běžícími disky je třeba zacházet velmi opatrně. Při mechanickém rázu (impulsu síly) se může čtecí hlava dotknout povrchu plotny, jejíž záznamová vrstva je velice citlivá na mechanické poškození a proto se poškozená oblast stane nečitelnou a data či celý disk jsou zničena.
 Částečnou ochranou proti nárazu hlaviček do povrchu disku je tzv. parkování čtecích hlav. Při vypnutí disku se automaticky uloží hlavy mimo datovou oblast. Dnes se hlavy parkují na plastové ližiny a díky tomu nedochází ke kontaktu s plotnou. Hlavně 2,5" disky mívají pohybové čidlo a pokud zjistí rychlý či prudký pohyb, snaží se rychle posunout čtecí hlavy do parkovací polohy.
 Rozhraní pevných disků
 Pro připojení pevných disků k počítači jsou používána různá rozhraní.
 V osobních počítačích bývalo nejrozšířenějším rozhraní ATA (Advanced Technology Attachment, což je v podstatě synonymum názvu IDE Integrated Drive Electronics, pro lepší odlišení retroaktivně přejmenované na PATA). ATA rozhraní je relativně jednoduché a tedy i levné. Má maximální teoretickou přenosovou rychlost okolo 1 Gb/s = 133 MB/s (prakticky zhruba poloviční). Při připojení jednoho disku je rychlost dostačující, protože pevný disk dokáže pracovat s datovým tokem až 640 Mb/s = 80 MB/s. Na jeden ATA kabel je ovšem možné připojit dva disky, takže se rychlost ATA rozhraní rozděluje mezi ně.
 Sériové rozhraní SATA (Serial ATA) je nástupcem klasického ATA rozhraní. Jeho výhodou je vyšší rychlost; vyšší inteligence řadiče, umožňující optimalizaci datových přenosů NCQ; možnost připojování disků za chodu systému (tzv. Hot Swap) a menší rozměry kabelů, které nebrání proudění vzduchu ve skříni a tedy zlepšují chlazení počítačů. Z hlediska operačního systému je řízení disků pomocí tohoto rozhraní shodné s paralelní ATA.
 U komerčních počítačů se pro dosažení vyššího výkonu (především počtu operací za sekundu) používá rozhraní SCSI (čti [skazi], zkratka Small Computer System Interface). Na jedno rozhraní (resp. kabel) je možné připojit více periférií, a to i různých typů. Maximální délka propojujícího kabelu je u SCSI obecně větší než u standardu ATA/IDE. SCSI rozhraní je mnohem sofistikovanější než ATA/IDE, což samozřejmě znamená vyšší cenu jak řadičů v počítači, tak i samotných pevných disků, a proto je používáno zejména u serverů a pracovních stanic.
 Kromě SCSI se používalo též rozhraní Fibre Channel, který používá pro propojení počítačovou síť. Pro externí disky (umístěné mimo skříň počítače) se používají rozhraní USB (Universal Serial Bus) či FireWire (IEEE 1394) a od roku 2004 i eSATA.
 Výrobci a prodej
 V průběhu času více než 200 společností vyrábělo pevné disky. Současně ovšem mezi největší výrobce patří firmy: Western Digital, Seagate a Toshiba. Jejich produkce je převážně v oblasti Pacifiku. Celosvětové tržby za disková úložiště poklesly o 4 % ročně z vrcholu 38 miliard dolarů, kterého dosáhly v roce 2012, na 27 miliard dolarů v roce 2016. Produkce pevných disků vzrostla o 16 % ročně, z 335 exabytů v roce 2011 na 693 exabytů v roce 2016. V tomto období zároveň poklesly zásilky o 7 % za rok z 620 milionů kusů na 425 milionů. Firmy Seagate a Western Digital mají každá okolo 40–45% celkových zásilek, zatímco Toshiba se pohybuje okolo 13–17 %.
 Vývoj cen
 První pevný disk IBM Model 350 se dodával pouze s počítačovým systémem RAMAC 305 a jeho pronájem stál přes 3000 amerických dolarů měsíčně. Hodnota 3000 amerických dolarů před 50 lety byla mnohem větší, než je dnes. Nejlepší pevné disky na trhu byly celou dobu drahou záležitostí. Když se v roce 1981 začal prodávat zmíněný 2,5 GB pevný disk, cena začala na částce 81 000 amerických dolarů. A to bylo potřeba ještě koupit počítač, který by s tímto diskem pracoval. První 5,25 palců velký disk s kapacitou 5 MB, který se v 80. letech používal v domácnostech, stál okolo 3 000 amerických dolarů. Podobná cena pak zůstala i pro 10 MB, který ten první brzy nahradil. Toto také vysvětluje, proč byly první domácí počítače prodávány bez pevných disků a spoléhaly se pouze na diskety. Jak úložný prostor na pevných discích rostl, stával se levnější a levnější. Průměrná cena za 1 GB v posledních 30 letech klesla z 100 000 amerických dolarů na pár centů. Pro představu: 5 MB pevný disk od společnosti Apple stál v roce 1981 okolo 3 500 amerických dolarů. To je po přepočítání přes 700 000 amerických dolarů za 1 GB.
 Externí disk
 Disky sálových počítačů byla samostatná zařízení velikosti pračky nebo ledničky. V roce 2018 jsou externí disky s kapacitou 0,5 až 4 TB, typicky s rychlostí 5 400 ot/min a s rychlou vyrovnávací pamětí (cache) v desítkách MB, připojují se přes rozhraní USB 3.0. Ceny začínají kolem 1000 Kč, kdežto konkurující SSD o stejné kapacitě jsou zhruba dvojnásobně dražší. Výhoda je možnost přenášení a výměny externího disku.
 Alternativy
 Solid-state drive (zkratka SSD) je typ datového média, který ukládá data na polovodičovou flash paměť. Na rozdíl od klasických pevných disků neobsahuje pohyblivé mechanické části a má mnohem nižší spotřebu elektrické energie (příkon). SSD emuluje rozhraní používané pro pevné disky (typicky SATA nebo ATA), aby je mohl snadno nahradit. SSD nemají latenci a tak snadno dosahují vyšších rychlostí při čtení, než nabízejí pevné disky. Nevýhodou ovšem je vyšší cena v poměru ke kapacitě.
 SSD jsou poměrně drahé a mechanické zase pomalé. Logická je proto myšlenka, zda by nemohl být nějaký disk, který by zkombinoval oba předchozí disky. Většina uživatelů to řeší tím, že si na operační systém pořídí rychlý SSD disk a pro data, ke kterým nepřistupuje tak často, disk mechanický. Vývojáři přišli na trh s diskem, který má rychlou flash paměť, kde je OS a často používaná data, kdežto na mechanické části disku jsou pak multimediální data, která nejsou tak často používaná. Tento disk pak nazvali SSHD, neboli hybridní disk.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 MINASI, Mark. Pevné disky od A do Z. Překlad Jana Valíčková. Praha: Grada, 1992, 471 s. .
 Související články
 Technologie zápisu na HDD
 USB flash disk
 SSD
 VHD soubor
 Záchrana dat
 Externí odkazy
 Současnost a budoucnost pevných disků
 Magnetické paměti s rotujícím médiem
 Magnetické paměti pro trvalý záznam dat
 Rozbor HDD
 Technologie a pojmy pevných disků
 COCILOVA, Alex a Pavel KREUZIGER. Stručná historie pevných disků – 1. díl. [online]. 2013, 30. 9. 2013 [cit. 2013-12-28]. Dostupné z: http://pcworld.cz/hardware/Strucna-historie-pevnych-disku-1-dil-46634
 COCILOVA, Alex a Pavel KREUZIGER. Stručná historie pevných disků – 2. díl. [online]. 2013, 1. 10. 2013 [cit. 2013-12-28]. Dostupné z: http://pcworld.cz/hardware/Strucna-historie-pevnych-disku-2-dil-46635
 COCILOVA, Alex a Pavel KREUZIGER. Stručná historie pevných disků – 3. díl. [online]. 2013, 2. 10. 2013 [cit. 2013-12-28]. Dostupné z: http://pcworld.cz/hardware/strucna-historie-pevnych-disku-3-dil-46636
 PCWORLD [online]. [cit. 2013-12-29]. Dostupné z: http://www.pcworld.com/article/246617/evolution_of_the_solid_state_drive.html
 VESELÍK, Patrik. [online]. [cit. 2013-12-29]. Dostupné z: http://www.flops.cz/historie-a-soucasnost-ssd
 Computerworld: Hardware [online]. 5. 2. 2013 [cit. 2013-12-28]. Dostupné z: http://computerworld.cz/hardware/utok-ssd-pevne-disky-ceka-dvouciferni-pokles-49427
 Datové nosiče
 Magnetické disky


type: other

text:
Oon juurillain: kesäkuuta 2015
 Syttynyt olikin jo rakkautemme, tienneet vain sitä vielä emme...
 Otsikko on ylläripylläri meidän lemppariartistimme biisistä: Anne Mattila- Syttynyt olikin jo rakkautemme. Nyt kuulostaa hiukan imelältä tää hehkutus meidän tyyliin, mutta menköön nyt sitten, onhan huomenna kuitenkin meidän 2 v. hääpäivä! Sen kunniaksi mentiin tänä viikonloppuna Ikaalisten kylpylään. Viime vuonna + häämatkalla me käytiin viihdekeskus Flamingossa, mutta aateltiin tästä vuodesta eteen päin ottaa traditio, että käydään aina uudessa paikassa. Lämpimässä vedessä lilluminen on meidän kummankin mieleen, häämatkalla vietettiin Flamingon vesipuistossa + spassa putkeen 6 h 40 min :D Lieköhän syynä vedenmerkit horoskoopissa...? ;)
 Tänä vuonna oltiin vain yksi yö reissussa, ja siinäkin ehti jo tarpeeksi kylpylässä touhuta :) Eilen tosiaan mentiin ja tänään tultiin kotiin. Meidän karvaiset lapsukaiset oli mun tätini luona hoidossa, ja Make oli kilttinä koirana yrjönnyt siellä eteisen matolle yöllä. Juuri "näin" sen pitikin mennä... Pitkään se on ollut mahansa kanssa parempi, ja nyt alkaa taas pelottaa, ettei sille tule uudestaan sitä mahasuolikanavantulehdusta, mikä sillä oli pääsiäisen aikaan. Seuraamme tilannetta.
 Eilinen reissupäivämme alkoi kummityttö S:n 4 v. synttärijuhlilla. Tämmöinen leipurinraakile kun
 oon, vietiin S:lle lahjaksi muovailuvahalle tarkoitettu leivontasetti. Oli kaulinta ja muotteja jne. Pääsi likka leikkimään sitten pientä kondiittoria :) Synttärijuhlista siirryttiin mun tätini luo maalle, jonne vietiin piskit yökyläileen. Tätini luona oli samaan aikaan serkkuni perheineen, ja päästin näkemään samalla myös kummityttömme E isoveljensä kera. Hetken aikaa ehdittiin siellä istahtaa, kun täytyi jo jatkaa matkaa. (Ah, runollista!)
 Joka tapauksessa, oltiin kolmen aikoihin Ikaalisissa ja mä suuntasin samantien testaamaan Shiatsuhieronnan! Iiiiso plussa kylpylälle tästä hoidosta, oli meinaan ihan huikeen hyvä hieronta, ja hintakaan ei ollut mikään superpaha, varsinkaan kestoon ja laatuun nähden. Jos menette Ikaalisten kylpylään, niin ihan totta kannattaa käydä testaamassa toi Shiatsu. Toi hieronta tuli kyllä todella tarpeeseen, mulla oli aivan älyttömän stressaava loppu viikko töissä, enkä oikein osannut ajatuksiani töistä irroittaa viikonlopuksi vielä perjantaina, mutta ton hieronnan jälkeen olo oli kuin uudesti syntyneellä :D
 Mun hieronnan jälkeen mentiin lillumaan kylpylään, pääosin porealtaassahan tuo aika tuli vietettyä, mitä nyt välillä käytiin pikku välipalat vetäsemässä allasbaarissa. Sen jälkeen olikin hyvä lähteä huoneeseen valmistautumaan iltaa varten: Syömään ja tansseihin.
 Käytiin syömässä ravintola Charmantissa. Alkupaloja ei sentäs syöty, mutta pääruoaksi syötiin pippuripihvit (Hemmetin hyvää oli, mutta meidän syöppöjen makuun vähän liian pienet annokset) ja jälkiruoaksi mä söin, yllätys yllätys, suolapähkinä brownien vadelmien ja vaniljacreman kanssa, kun taas Mikko söi "Kesäviettelyksen" jossa oli vaniljaista tuorejuustopannacottaa, raparpericompottia ja mansikkasorbettia. Pistettiin kuitenkin sen verran ranttaliksi, että päätettiin maistaa jälkiruokaviinit jälkkärin kaveriksi, vain todetaksemme, ettei ensi kerralla samaa liikettä tarvitse tehdä. Ei oikein ollut meidän juttu ne litkut :D Palvelu oli todella ystävällistä, eikä joduttu liian kauaa odotteleen palvelua / ruokia. Samalla kun söimme, aloitti naapuriravintola Violetassa "Vonkamiehet" musisointinssa.
 Syötyämme siirryimme Violetan puolelle kuuntelemaan ja tanssimaan. Mikkokin yllätti mut perinpohjaisesti suostumalla tanssimaan jenkkaa mun kanssani! Seuraavaa kertaa saan varmaan odotella taas hamaan tulevaisuuteen ;) Parijenkan jälkeen tanssittiin vielä muutaman muun tanssijan kanssa letkajenkkaa. Hieman harmitti kun niin harva osallistui touhuun mukaan! Näiden jenkkojen lisäksi tanssittiin muutenkin mukavan monta kappaletta, tosin tanssilattialla meidän huomion useampaan otteeseen varasti naakka, joka oli tullut juomaan ikkunan taakse :D Soli sulonen ku mikä!
 Saatiin Mikon kanssa ihan keskenämme edustaa nuorempaa sukupolvea, lähes kaikki muut olivat + 50 vuotiaita, ja saatiinkin useampaan otteeseen illan aikana kuulla, kuinka hienoa on, että nuoretkin tulevat tanssimaan näitä perinteisiä tansseja, se kun nykypäivänä tuppaa olemaan niin harvinaista. Nii-in, niinhän tuo taitaa olla, mikä on kyllä todella säälii! Voi millä sais muitakin nuoria enemmän lavatansseista innostumaan?!
 Puolilta öin mulla rupes uni painaan pahemman kerran ja lähdettiin huoneeseen tutimaan. Aamulla herättiin pirtsakoina aamiasbuffetin antimista nauttimaan, joka oli kyllä huomionarvoisen laaja tarjonnaltaan. Aamiaisen jälkeen lähdettiin aika pian ajelemaan kotinurkkia kohti. Olin bongannut naamakirjasta Suvi-vintage tapahtuman, joka järjestettiin Tampereella Tallipihalla, ja koska pikkuserkkunikin olivat siellä myöskin häärimässä, ehdotin Mikolle, että käytäisiin siellä piipahtamassa kotimatkalla, ja näinhän me sitten myös teimme. Heti kun olimme vaan löytäneet parkkipaikan! :D
 Oon jo aikaisempina vuosina bongannut Suvi-vintage tapahtuman, ja olisin jo aiemminkin halunnut siellä käydä, mutta aina se vain on jäänyt syystä tai toisesta. Tämänpäiväisen perusteella sanon, että tulen myös ensi vuonna siellä pyörähtämään, sen verran idyllinen tapahtuma kuitenkin on, vaikka mitään ostoksia mukaan sieltä ei tarttunutkaan. Suklaapuodinhan mä olisin kyllä ostanut tyhjäksi, mutta sain kuitenkin hillittyä itseni ;)
 Pikkuserkkuni äitinsä kanssa häärivät paikalla HML:n seudun Lottaperinneyhdistyksen edustajina. He olivat esittelemässä ilmavalvontalottien toimintaa. Kuten yksi pikkuserkuistani totesikin, he olivat mukana osittain myös muistuttamassa menneiden aikojen raadollisemmasta puolesta, vaikka tapahtuma itsessään muuten olikin hyvin kepeä. Mukana edustamassa oli myös pikkuisena minilottana toiminut kummityttömme H! Lisäksi paikalla oli myös Etulinjan pojat esittelemässä vanhassa väestönsuojassa tilannetta, jossa Tampellan alueelle tuli ilmahyökkäys, ja millaiselta se kuulosti väestönsuojasta käsin. Pakko sanoa, että meikäläistä vähän jännitti mennä sinne pimeään "pommisuojaan", mutta kyllä oon ihan tyytyväinen, että kävin sen tsekkaamassa, koska selvisin tilanteesta loistavasti :D Ei mua se pimeys pelottanut, vaan se kuinka kovasti eläydyn tilanteeseen (lue; pelkäsin että rupeen poraamaan, jota ei kyllä onneksi tapathunut :D ). Aina tulee sota-ajan jutuista mieleen vaan oma veteraanipappa ja liikutuksen- / ylpeydenkyyneleet tuppa nouseen silmiin, kuten nytkin tätä kirjoittaessa. Hemmetin porukolli! :) Mä oon mikä oon, en voi muuksi tulla... Niinkuin Tamara Lund aikanaan lauloi :)
 Loppuun vielä kuvat kahdesta kummilikastamme, synttärisankarista ja minilotasta :)
 Huomasitteko muuten, mulla on vihdoin uus luuri! Kuvat tokkiinsa otettu sillä... ;)
 Aiheet: Kemut, Kesä, Kuulumiset, Lavatanssit, Vaatteet
 Mä matkalaukun täytin unelmillain ja kartan piirsin toiveistain
 Kaiken rehellisyyden nimissä: Eilinen oli oikeesti täydellinen lauantai. Tämmöstä kiireetöntä, löysäilevää päivää oon kaivannut jo pitkään ja se tuli siis nyt todella tarpeeseen. Sää oli myös ihan meikäläisen puolella tän asian tiimoilta, oli varmaan tän kesän komein ja lämpimin (Vai lämpöisin...KUMPI ON OIKEIN?!) päivä. Aamulla heräiltiin aivan rauhaksilteen ja lähdettiin piskien kanssa vetämään kivan pitkä aamulenkki (Noita karvakasojakaan ei kiinnostanut liian aikaisin nousta, vaan nekin tuhisi tyytyväisinä pitkälle aamuun.).
 Aamupalaksi syötiin perjantaista mariannekääretorttua (Koska aikuinen ja koska voin ;) ) Kaakaokäärispohja, kuohukerma vaahdoksi, sekaan kaakaojauhetta, sokeria, vaniljasokeria ja mariannecrushia... So simple, but so delicious! Saattaa olla että tänäkin aamuna aamupalaksi oli tätä samaa herkkua... heh. Kauheen kaunishan toi kääris ei ollu, pohja repes totaalisesti ja leikatessa koko pa*ka hajos, mutta tähän sopi taas tää suuresti inhoamani fraasi "ei se ulkonäkö oo tärkeintä, vaan maku". Joo-o, silloin kun teet jonkun juhliin kakkua ja ulkonäkö menee keturalleeen, toi sanonta ei lohduta kyllä tippaakaan! :D
 No, kuitenkin, käärishetken jälkeen otettiin suunnaksi tampere, ja, yllätys yllätys, jatkettiin syömispoliittisiatoimintoja, ja mentiin tutustumaan Fazerin uuteen kahvilaan, joka sijaitsee lähellä keskustoria, hämeenkadun varressa. Vähän jopa arvelutti mennä, kun kyseessä on oman työpaikan kilpailija... ;)
 Paikka oli kyllä todella tyylikäs, siitä ei pääse mihinkään. Mitä nyt katto oli jätetty kyllä auttamattomasti keskeneräisen näköiseksi! Kun astuttiin kahvilaan sisälle, vastassa oli tosi herkullinen näky, vitriinit notku herkullisista tarjottavista, niin suolaisista kuin makeistakin. Itse otin suolapalaksi lohitartarleivän ja Mikko otti lämpimän, täytetyn croisantin. Makeaksi herkuksi otettiin mansikkaviinerit. Ah, vaniljakreemiä oli runsaasti, mansikoita ei oltu pilattu sillä hemmetin kiilteellä, taikinaa oli sopivassa suhteessa täytteeseen JA mikä parasta: Tässä versiossa ei ollu ollenkaan sitä sokerikuorrutetta! Oijoi! Palanpainikkeeksi join capuccinon ja Mikko jonkilaisen Fazerin oman sekoitetun kahvin. Tämä koko lysti kustansi 27 e, mikä oli tämmöisen maalaishiiren näkövinkkelistä turhan tyyristä, ja Mikon ilme oli näkemisen arvoinen kun kassaneiti sanoi hinnan. Toisaalta, eipä sitä hirveesti voi muuta odottaakkaan, mutta sanotaanko näin, ettei tästä paikasta tule ehkä se vakiomesta.
 Noh, tämän kahvilahetken jälkeen lähdettiin haahuilemaan hämeenkatua pitkin, ja yhtäkkiä löydettiin ittemme terassilta, meikäläinen valkkarilasi kourassa. Olo oli hetken aikaa siinä auringon lämpimästi helliessä ihan sellainen, että olisi voinut vaikka ulkomailla olla. Ei ollut ollenkaan suomifiilis.
 Tämän jälkeen päädyttiin H&M ja tällä kertaa tuolle karvaisemman sukupuolen edustajalle lähti vaatekappale mukaan, ei meikäläiselle niinkuin olisi ehkä joku saattanut luulla ;) Vaateshoppailun jälkeen suunnaattiin autolle, josta matka jatkui ruokakauppaan. Ehee, ihan kuin ei oltais vielä siinä vaiheessa oltu syöty ihan hirveesti, mutta poistuttiin kaupasta jätskitötteröt räpylöissä.
 Tampereella hengailun jälkeen oli aika suunnata kotiin ja alettiin valmistautumaan iltaa varten, olihan sentään meidän iki-ihana Annemme illalla Rönnissä esiintymässä, ja sinnehän toki oli päästävä. Edellinen, samalla ainoa aikaisempi tämän vuoden AM- keikka oli jo MAALISKUUSSA. Mihin tää aika oikein menee, ihan totta hei?! Ja ikävä kyllä, Annella ei ihan hirveesti tähän meidän likelle osu keikkoja enää kesällä. Hmph. Mutta Annelilla sentään onneksi osuu, useampikin. Ja Anniinallakin taitaa olla yksi, mikäli oikein muistan! :)
 Meidän tiimi saapui Rönniin siinä yhdeksän nurkilla, kun Anne puolestaan saapui lavalle puoli yhdeltätoista. Meillä oli puoltoistatuntia tehokasta seurusteluaikaa paikalle saapuneiden keikkakavereiden ja sukulaisten kanssa. Siinä höpötellessä ja naureskellessa aika meni todella reipasta tahtia, ei tarvinnut edes kännykkää räpeltää odotellessa kertaakaan, ja uskokaa pois, se on todella harvinaista mulle! :D Ja, kuten eilen totesinkin, tulipahan paikattua pari sivistyksessä olevaa aukkoa illan aikana! Illan toisena esiintyjänä oli tanssiorkesteri Ippe Mansikka. Rakastuin ehkä tohon nimeen! :D
 Anne aloitti uudella sinkullaan "Kuivaa koivua", ja nyt pystyin jo laulamaan mukana biisiä. Ja kyllä, minä lauleskelen itsekseni keikalla aina kaikki tuntemani biisit :D Muista biiseistä mainittakkoon nyt vaikka Elämän peli, Ravintola Sydänsuru, Annoit suunnan elämään, Pidä siitä kii, Jakaranda ja MATKALAUKKU. Tämä biisi on kyllä niin ihana, ja hei, Annen ihan itse tekemä. Sanoinkin korttia hakiessa Annelle tästä, ja kuinka pystyn hyvin maalaamaan mieleeni kuvan kuinka kauniina kesäpäivänä ajelee maantiellä kaikessa rauhassa maaseudulla ja kuuntelee tätä biisiä hyvillä fiiliksillä. Anne totesi, että semmoista fiilistä hän tähän biisiin oli hakenutkin. Onnistunut veto siis! Nähtiin nyt ekaa kertaa livenä myös Deja vu:n uusi kosketinsoittaja ja uusi Janne Tulkki, ja hienostihan tää veti! Ei arvaisi ollenkaan, että tuore tyyppi bändissä! Lisäksi joukkoon oli eksynyt myös uusi kitaristi, joka oli kyllä kovasti entisen näköinen, se kolmas Tenkula, heh ;) ja Keikka-ilta oli kaikinpuolin onnistunut, mitä nyt noita pieniä verenimijöitä ei lasketa, jotka inisivät koko ajan korvan juuressa. Ja, jos ei lasketa semmoista lajiketta kuin "Urpot".
 Urpojen kuvauksesta jäi uupumaan mahdollinen leveä, humalainen huojuminen takanaolevien syliin.
 Kaikki keikoilla kävijät varmaan pystyvät allekirjoittamaan tämän lajikkeen olemassa olon. Ja ihan turha vetää "Tanssilavoilla tanssitaan, eikä katsella" korttia kehiin, tämä ei koske pelkkiä tanssilavoja, mutta koska tämä nyt sattui tapahtumaan taas kerran tanssilavalla eilen, se toimikoon myös esimerkkinä. Argh.
 Noh, loppuun vielä pakolliset vaatekuvat eiliseltä:
 Aiheet: Anne Mattila, Kuulumiset, Lavatanssit, Mielipiteet, Ruoka, Rönnin lava, Vaatteet
 Kesä on täällä, joo sen tuntee, kun avaan ikkunan iltaisin
 Stina Girsin ihanasta "Kirje" kappaleesta napattu otsikko sopii tän hetkisiin fiiliksiin. Lauluhan jatkuu tosin "Ei oo satanut kolmeen päivään, ilma on jo kuivaa hengittää", ja se puolestaan ei sovi tähän, meinaan tota vettä on aika ajoin tuolta taivaalta ropsahdellut niskaan. Onneksi vanha sanonta, kesä kuivaa sen minkä kastelee pätee tässä kohdin kyllä täysin: Aurinkoakin on saatu kivasti vastapainoksi! Toi samperin tuuli on sitten oma lukunsa täysin...Tässä mennään kovaa kyytiä jo kesäkuun puolella, ja edellisestä postauksestakin on kulunut likemmäksi kaksi viikkoa, joten ikävä tänne blogin puolelle oli jo kova!
 Tänään käytiin viemässä porukoiden haudoille kesäkukkaset, tänä vuonna vuorossa oli taas verenpisarat, hopeakäpälät JA JOTKIN somat pienet kukat, joita ei aikaisemmin ole ollutkaan meillä käytössä, mutta joiden nimiä en nyt vain millään kykene muistamaan. Sama pää kesät talvet :)
 Tähän viikonloppuun muuten on sisältynyt siivoilua, parvekkeen kesäkuntoon laittelua ja tarhalikkojen kanssa tapaamista (Tämä meidän päiväkodista asti pysynyt ystäväporukkamme siis). Käytiin syömässä Rossossa ja pelailtiin muutamissa eri istumapaikoissa lautapelejä. Aika leppoisaa meininkiä siis. Oli todella ihana nähdä näitä mulle todella rakkaita ihmisiä, niin kuin aina :) Taas kerran saan iloita siitä, kuinka siunattu olen, että mulla on tommoisia ystäviä, jotka ovat pysyneet matkassa mukana jo sen parisenkymmentä vuotta :)
 Viime viikonloppuna puolestaan mulla oli kakkubisneksiä taasen. Tein työkaverini lapsenlapsen ristiäisiin täytekakun. Täytekakun jonka kanssa mulla oli pientä riisinpoikasta havaittavissa, mutta lopulta sain kakun toimitettua ehjin nahoin perille. Lisää kuvia kakusta löytyy Paakariperhosen puolelta : "Vaaleanpunainen tossukakku vol 2."
 Lisäksi viime viikonloppuna käytiin meidän mummolassa velipoikien kanssa vähän tekemässä pihahommia JA kuvaamassa. Tehtiin näitä uusintaotoksia vuosientakaisista kuvista, ja voin kertoo, että niiden väsääminen oli kyllä huisin hauskaa puuhaa! :D En viitti nyt julkaista täällä tuotoksia, ainakaan vielä, kun en ole noiden äijien mielipidettä asiaan kysynyt, mutta katsotaan jos joskus niitä ilmestyisi. FB- kaverithan ne ovatkin jo nähneet :)
 Sitten olisi luvassa kuvia suhteellisen uudesta jutusta makkarissamme, josta jo jokin aika sitten laitoin sneak peekin tänne:
 Hehee, siinä se nyt on: Vaaterekki by Ikea! :D No vähän on hipsterimeininkiä, mutta hällä väliä, musta se on ihku! :D Että semmottia, eiköhän tässä nyt ollu tän kerran raapustukset taas kasassa. Mun mielestä tässä postauksessa oli nyt jotenkin tosi kliffat kuvat, en tiedä mitä te tykkäsitte, mutta meitsi diggailee kyllä :) JA HEI, tiedättekö mitä! Ens viikonloppuna ois vihdoin Mattila Rönninlavalla, Anne nääs! Jos mitään maata mullistavaa ei tule, meikäläiset suunnistaa sinne, ketä mukana?! :)
 Aiheet: Kukat, Leivonta, Make, Makuuhuone, Miki, Parveke, Perhoskoira, Sisustus, Täytekakku, Vaatteet


text:
 Biografia
 Nel 2008 a 15 anni entra nel giro della nazionale giovani partecipando anche alla Coppa del mondo, entrando l'anno successivo in pianta stabile nella nazionale maggiore per non lasciarla più.
 Nel 2010 conquista il bronzo al Mondiale e nel 2011 il titolo europeo entrambi nella categoria Junior.
 Il 2012, primo anno da Senior/U23, è da incorniciare visto la conquista del Bronzo agli europei U23 e il trionfo al primo campionato mondiale U23 della storia, bissandolo nel 2014, tuttora unico atleta con 2 ori mondiali U23 individuali, aggiungendo anche il mondiale U23 a squadre del 2015 insieme a Raffaello Ivaldi e Paolo Ceccon.
 Nel 2017 ha vinto il bronzo europeo a squadre con Ivaldi e Stefano Cipressi conquistando inoltre la sua prima finale mondiale, chiusa al 5o posto.
 Nel 2019 conquista la sua prima vittoria in Coppa del mondo a Tacen, completando una tripletta storica assieme alle vittorie di Stefanie Horn e Giovanni De Gennaro nel K1 femminile e maschile.
 Palmarès
 Campionati del mondo
 2010 - Foix: 3° nella C1 Junior individuale
 2012 - Wausau: 1° nella C1 U23 individuale
 2014 - Penrith (Australia): 1° nella C1 U23 individuale
 2015 - Foz do Iguaçu: 1° nella C1 U23 a squadre
 Europei
 2011 - Banja Luka: 1° nella C1 Junior individuale
 2012 - Solkan: 3° nella C1 U23 individuale
 2015 - Cracovia: 2° nella C1 U23 a squadre
 2017 - Tacen: 3° nella C1 a squadre
 Collegamenti esterni


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
9.2.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 38/14
 Domanda di pronuncia pregiudiziale proposta dal Tartu Ringkonnakohus (Estonia) il 5 dicembre 2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
 (Causa C-562/12)
 2013/C 38/18
 Lingua processuale: l’estone
 Giudice del rinvio
 Tartu Ringkonnakohus
 Parti
 Ricorrente in primo grado e appellante: MTÜ Liivimaa Lihaveis
 Convenuto e appellato: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee (comitato di sorveglianza per il programma estone-lettone 2007-2013)
 Altra parte del procedimento: Eesti Vabariigi Siseministeerium (Ministero dell’Interno della Repubblica di Estonia)
 Questioni pregiudiziali
 a)
 Se il regolamento di un comitato di sorveglianza istituito congiuntamente da due Stati membri, come la guida del programma adottata dal comitato di sorveglianza per il programma estone-lettone 2007-2013, in cui si preveda che le decisioni del comitato di sorveglianza non sono impugnabili dinanzi ad alcuna giurisdizione (punto 6.6, paragrafo 4, della guida del programma: «The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction»), sia compatibile con l’articolo 63, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1083/2006 (1) del Consiglio [dell’11 luglio 2006, recante disposizioni generali sul Fondo europeo di sviluppo regionale, sul Fondo sociale europeo e sul Fondo di coesione e che abroga il regolamento (CE) n. 1260/1999], in combinato disposto con l’articolo 47 della Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea.
 b)
 In caso di risposta negativa alla questione sub a): se l’articolo 267, primo comma, lettera b), del Trattato sul funzionamento dell’Unione europea debba essere interpretato nel senso che il punto 6.6, paragrafo 4, della guida del programma adottata dal comitato di sorveglianza per il programma estone-lettone 2007-2013 rappresenta un atto compiuto da un’istituzione, un organo o un organismo dell’Unione che occorre dichiarare nullo.
 c)
 In caso di risposta negativa alla questione sub a): se l’articolo 263, primo comma, seconda frase, in combinato disposto con l’articolo 256, paragrafo 1, e con l’articolo 274 del Trattato sul funzionamento dell’Unione europea, debba essere interpretato nel senso che il Tribunale dell’Unione europea è competente a pronunciarsi sui ricorsi contro le decisioni del comitato di sorveglianza per il programma estone-lettone 2007-2013, o se si debba adire il giudice competente ai sensi del diritto nazionale.
 (1) Regolamento (CE) n. 1083/2006 del Consiglio, dell’11 luglio 2006, recante disposizioni generali sul Fondo europeo di sviluppo regionale, sul Fondo sociale europeo e sul Fondo di coesione e che abroga il regolamento (CE) n. 1260/1999 (GU L 210, pag. 25).


text:
29.9.2014
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 339/9
 Domanda di pronuncia pregiudiziale proposta dal Raad van State (Paesi Bassi) il 14 luglio 2014 — J. Harmsen, altra parte: Burgemeester van Amsterdam
 (Causa C-341/14)
 2014/C 339/10
 Lingua processuale: il neerlandese
 Giudice del rinvio
 Raad van State
 Parti
 Ricorrente: J. Harmsen
 Altra parte nel procedimento: Burgemeester van Amsterdam
 Questioni pregiudiziali
 1)
 Se il capo III della direttiva 2006/123/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, relativa ai servizi nel mercato interno (GU 2006, L 376/36), sia applicabile a situazioni puramente interne o se, al fine di rispondere alla questione se detto capo sia applicabile, sia rilevante la giurisprudenza della Corte di giustizia vertente sulla libertà di stabilimento e sulla libera circolazione dei servizi in situazioni puramente interne.
 2)
 Qualora la prima questione sia risolta nel senso che la giurisprudenza della Corte di giustizia relativa alle disposizioni del trattato sulla libertà di stabilimento e sulla libera circolazione dei servizi risulta applicabile in una situazione puramente interna al fine di valutare se trovi applicazione il capo III della direttiva 2006/123/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, relativa ai servizi nel mercato interno (GU 2006, L 376/36):
 a)
 Se il giudice nazionale debba applicare le disposizioni del capo III della direttiva 2006/123/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, relativa ai servizi nel mercato interno (GU 2006, L 376/36), in una situazione come quella in esame, in cui il prestatore non si è stabilito in un altro Stato membro, né offre servizi transfrontalieri, e ciononostante invoca dette disposizioni.
 b)
 Se ai fini della risposta a detta questione sia rilevante la circostanza che il gestore presta servizi principalmente a prostitute, che lavorano autonomamente, provenienti da Stati membri diversi dai Paesi Bassi.
 c)
 Se ai fini della risposta a detta domanda occorra accertare se imprese stabilite in altri Stati membri abbiano effettivamente mostrato o mostreranno interesse a stabilire una siffatta impresa di prostituzione in vetrina ad Amsterdam.
 3)
 Qualora il prestatore possa invocare le disposizioni del capo III della direttiva 2006/123/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, relativa ai servizi nel mercato interno, (GU 2006, L 376/36), se l’articolo 10, paragrafo 2, parte iniziale e lettera c), di detta direttiva osti ad una misura come quella controversa, che consente ad un gestore di imprese di prostituzione in vetrina di affittare camere ad ore soltanto a prostitute che possono farsi comprendere dal gestore in una lingua per lui comprensibile.