type: contracts

text:
 23.2.2017
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 46/4
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE Nru 199/2016
 tat-30 ta’ Settembru 2016
 li temenda l-Anness IX (Servizzi Finanzjarji) tal-Ftehim ŻEE [2017/276]
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (“il-Ftehim ŻEE”), u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Ir-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-24 ta’ Novembru 2010 li jistabbilixxi Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea) u li jemenda d-Deċiżjoni Nru 716/2009/KE u jħassar id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2009/78/KE (1) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (2)
 Ir-Regolament (UE) Nru 1022/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-22 ta’ Ottubru 2013 li jemenda r-Regolament (UE) Nru 1093/2010 li jistabbilixxi Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea) fir-rigward tal-konferiment ta’ kompiti speċifiċi lill-Bank Ċentrali Ewropew skont ir-Regolament tal-Kunsill (UE) Nru 1024/2013 (2) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (3)
 L-UE u l-Ministri tal-EFTA taż-ŻEE tal-Finanzi u l-Ekonomija, fil-konklużjonijiet tagħhom (3) tal-14 ta’ Ottubru 2014 dwar l-inkorporazzjoni tar-Regolamenti dwar l-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej tal-UE fil-Ftehim ŻEE, approvaw is-soluzzjoni bilanċjata li nstabet bejn il-Partijiet Kontraenti, li tqis l-istruttura u l-objettivi tar-Regolamenti tal-UE dwar l-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej u tal-Ftehim ŻEE, kif ukoll ir-restrizzjonijiet legali u politiċi tal-UE u l-Istati taż-ŻEE-EFTA.
 (4)
 Il-Ministri tal-Finanzi u l-Ekonomija tal-UE u taż-ŻEE-EFTA saħqu li, f’konformità mal-istruttura tal-Ftehim ŻEE mibnija fuq żewġ pilastri, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA se tieħu deċiżjonijiet indirizzati lill-awtoritajiet kompetenti taż-ŻEE-EFTA jew operaturi tas-suq fl-Istati taż-ŻEE-EFTA, rispettivament. L-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej tal-UE se jkunu kompetenti biex iwettqu azzjonijiet li ma jorbtux legalment, bħall-adozzjoni ta’ rakkomandazzjonijiet u medjazzjoni li ma torbotx legalment, ukoll fejn jidħlu l-awtoritajiet kompetenti u l-operaturi tas-suq taż-ŻEE-EFTA. Azzjoni min-naħa ta’ kwalunkwe minnhom se tiġi ppreċeduta, kif xieraq, minn konsultazzjoni, koordinazzjoni, jew skambju ta’ informazzjoni bejn l-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej tal-UE u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.
 (5)
 Biex tiġi żgurata integrazzjoni tal-għarfien espert tal-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej tal-UE fil-proċess u konsistenza bejn iż-żewġ pilastri, deċiżjonijiet individwali u opinjonijiet formali tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA indirizzati lil awtorità kompetenti individwali waħda jew operatur tas-suq wieħed jew aktar taż-ŻEE-EFTA se jiġu adottati fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità Superviżorja Ewropea rilevanti tal-UE. Dan se jħalli l-vantaġġi ewlenin ta’ superviżjoni minn awtorità waħda.
 (6)
 Il-Partijiet Kontraenti jikkondividu l-fehim li din id-Deċiżjoni timplimenta l-ftehim li ġie rifless f’dawn il-konklużjonijiet, u għalhekk għandu jiġi interpretat f’konformità mal-prinċipji li huma jirrappreżentaw.
 (7)
 L-Anness IX tal-Ftehim ŻEE għandu għalhekk jiġi emendat skont dan,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Dan li ġej huwa mdaħħal wara l-punt 31f (ir-Regolament (UE) Nru 1092/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Anness IX mal-Ftehim ŻEE:
 “31 g.
 32010 R 1093: Ir-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-24 ta’ Novembru 2010 li jistabbilixxi Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea) u li jemenda d-Deċiżjoni Nru 716/2009/KE u jħassar id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2009/78/KE (ĠU L 331, 15.12.2010, p. 12), kif emendat bi:
 —
 32013 R 1022: Ir-Regolament (UE) Nru 1022/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-22 ta’ Ottubru 2013 (ĠU L 287, 29.10.2013, p. 5).
 Id-dispożizzjonijiet tar-Regolament jinqraw għall-finijiet ta’ dan il-Ftehim bl-adattamenti li ġejjin:
 (a)
 L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA ikollhom, ħlief għad-dritt tal-vot, l-istess drittijiet u obbligi bħall-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri tal-UE fil-ħidma tal-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea) (minn hawn ‘il quddiem imsejħa ‘l-Awtorità’, il-Bord tas-Superviżuri tagħha, u l-korpi preparatorji kollha tal-Awtorità, inklużi kumitati interni u bordijiet, soġġetti għad-dispożizzjonijiet ta’ dan il-Ftehim.
 Mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 108 u 109 ta’ dan il-Ftehim, l-Awtorità għandha, ħlief għad-dritt tal-vot, id-dritt li tieħu sehem fix-xogħol tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA u l-korpi preparatorji tagħha, meta l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA twettaq, fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-funzjonijiet tal-Awtorità kif previst f’dan il-Ftehim.
 Ir-regoli ta’ proċedura tal-Awtorità u tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jagħtu effett sħiħ lill-parteċipazzjoni tagħhom, kif ukoll dik tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA, fix-xogħol ta’ xulxin kif previst f’dan il-Ftehim.
 (b)
 Minkejja d-dispożizzjonijiet tal-Protokoll 1 ta’ dan il-Ftehim, u sakemm mhux previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, it-termini ‘Stat Membru/Stati Membri’ u ‘awtoritajiet kompetenti’ jiġu mifhuma li qed jinkludu, apparti t-tifsira tagħhom fir-Regolament, l-Istati tal-EFTA u l-awtoritajiet kompetenti tagħhom, rispettivament.
 (c)
 Sakemm ma jkunx previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, ir-regoli ta’ proċedura interni tal-Awtorità japplikaw mutatis mutandis fir-rigward ta’ kwistjonijiet li jikkonċernaw l-awtoritajiet kompetenti tal-EFTA u l-istituzzjonijiet finanzjarji. B’mod partikolari, it-tħejjija ta’ abbozzi għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jkun soġġett għall-istess proċeduri interni bħat-tħejjija ta’ deċiżjonijiet adottati dwar kwistjonijiet simili li jikkonċernaw l-UE, l-Istati Membri, inklużi l-awtoritajiet kompetenti tagħhom u l-istituzzjonijiet finanzjarji.
 (d)
 Sakemm ma jkunx previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, l-Awtorità u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jikkooperaw, jiskambjaw informazzjoni u jikkonsultaw lil xulxin għall-finijiet tar-Regolament, b’mod partikolari qabel ma tittieħed kull azzjoni.
 F’każ ta’ nuqqas ta’ qbil bejn l-Awtorità u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA fir-rigward tal-amministrazzjoni tad-dispożizzjonijiet tar-Regolament, il-President tal-Awtorità u l-Kulleġġ tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA filwaqt li jqisu l-urġenza tal-kwistjoni, mingħajr dewmien żejjed, isejħu laqgħa biex jintlaħaq kunsens. Jekk ma jintlaħaqx dan il-kunsens, il-President tal-Awtorità jew il-Kulleġġ tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jistgħu jitolbu lill-Partijiet Kontraenti biex jirreferu l-kwistjoni lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE li jindirizzaha skont l-Artikolu 111 ta’ dan il-Ftehim li japplika mutatis mutandis. F’konformità mal-Artikolu 2 tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 1/94 tat-8 ta’ Frar 1994 li tadotta r-Regoli ta’ Proċedura tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (ĠU L 85, 30.3.1994, p. 60), Parti Kontraenti tista’ titlob immedjatament biex jiġu organizzati laqgħat f’ċirkustanzi ta’ urġenza. Minkejja dan il-paragrafu, Parti Kontraenti tista’ f’kull ħin tirreferi l-kwistjoni lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE fuq inizjattiva tagħha stess skont l-Artikoli 5 jew 111 ta’ dan il-Ftehim.
 (e)
 Referenzi għal atti oħra fir-Regolament japplikaw sal-punt u fil-forma li dawk l-atti jkunu inkorporati fil-Ftehim.
 (f)
 Rigward l-Istati tal-EFTA, l-Artikolu 1(4) jinqara kif ġej:
 ‘Id-dispożizzjonijiet ta’ dan ir-Regolament huma mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, b’mod partikolari skont l-Artikolu 31 tal-Ftehim bejn l-Istati tal-EFTA dwar it-Twaqqif ta’ Awtorità ta’ Sorveljanza u ta’ Qorti tal-Ġustizzja, biex tiġi żgurata konformità mal-Ftehim taż-ŻEE jew dak il-Ftehim.’
 (g)
 Fl-Artikolu 9(5):
 (i)
 fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fl-ewwel subparagrafu, il-kelma ‘L-Awtorità’ tinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)
 rigward l-Istati tal-EFTA, it-tieni u t-tielet subparagrafi jinqraw kif ġej:
 ‘Id-Deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.
 L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tirrevedi d-deċiżjoni msemmija fl-ewwel żewġ subparagrafi f’intervalli adatti u mill-inqas kull tliet (3) xhur. Jekk id-deċiżjoni ma tiġġeddidx wara perjodu ta’ tliet (3) xhur, tiskadi awtomatikament.
 L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tinforma, mill-aktar fis possibbli wara l-adozzjoni tad-deċiżjoni msemmija fl-ewwel żewġ subparagrafi, lill-Awtorità dwar id-data ta’ skadenza. Fi żmien xieraq, qabel l-iskadenza tat-terminu ta’ tliet xhur imsemmi fit-tielet subparagrafu, l-Awtorità tissottometti l-konklużjonijiet lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, akkumpanjati jekk meħtieġ minn abbozz. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tinforma lill-Awtorità dwar kwalunkwe żvilupp li hija tikkunsidra rilevanti għar-rieżami.
 Stat tal-EFTA jista’ jitlob lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA sabiex terġa’ tikkunsidra d-deċiżjoni tagħha. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tgħaddi din it-talba lill-Awtorità. F’dak il-każ l-Awtorità tikkunsidra li tħejji abbozz ġdid għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, bi qbil mal-proċedura stipulata fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 44(1).
 Meta l-Awtorità temenda jew tirrevoka xi deċiżjoni b’mod parallel għad-deċiżjoni adottata mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, l-Awtorità tħejji abbozz għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, bla dewmien żejjed.’
 (h)
 Fl-Artikolu 16(4), il-kliem ‘il-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘il-Kummissjoni’.
 (i)
 Fl-Artikolu 17:
 (i)
 It-terminu ‘Liġi tal-Unjoni’ jinqara ‘il-Ftehim ŻEE’;
 (ii)
 fil-paragrafu 1, il-kliem ‘jew l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, skont il-każ,’ jiddaħħal wara l-kelma ‘l-Awtorità’;
 (iii)
 fil-paragrafu 2, il-kliem ‘il-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘il-Kummissjoni’;
 (iv)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied ma’ paragrafu 2:
 ‘Meta l-Awtorità tinvestiga allegazzjoni ta’ ksur jew nuqqas ta’ applikazzjoni tal-Ftehim ŻEE fir-rigward ta’ awtorità kompetenti ta’ Stat tal-EFTA, din tinforma lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA dwar in-natura u l-għan tal-investigazzjoni u tipprovdiha b’mod regolari b’din l-informazzjoni aġġornata meħtieġa sabiex l-Awtorità tas-Sorveljanza tal-EFTA tkun tista’ twettaq il-kompiti tagħha kif suppost skont il-paragrafi 4 u 6.’;
 (v)
 rigward l-Istati tal-EFTA, it-tieni subparagrafi ta’ paragrafu 3 jinqara kif ġej:
 ‘Fi żmien għaxart (10) ijiem minn meta tirċievi r-rakkomandazzjoni, l-awtorità kompetenti, tinforma lill-Awtorità u lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA dwar il-passi li tkun ħadet jew li jkun beħsiebha tieħu biex tiżgura li tikkonforma ma’ dik l-opinjoni formali.’;
 (vi)
 rigward l-Istati tal-EFTA, il-paragrafi 4(5) jinqraw kif ġej:
 ‘4. Meta l-awtorità kompetenti ma tikkonformax mal-Ftehim ŻEE fi żmien xahar minn meta tkun irċeviet ir-rakkomandazzjoni tal-Awtorità, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ toħroġ opinjoni formali li tirrikjedi li l-awtorità kompetenti tieħu l-azzjoni meħtieġa biex tikkonforma mal-Ftehim ŻEE. L-opinjoni formali tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tqis ir-rakkomandazzjoni tal-Awtorità.
 L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA toħroġ din l-opinjoni formali mhux iżjed tard minn tliet (3) xhur wara l-adozzjoni tar-rakkomandazzjoni. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ testendi dan il-perjodu b’xahar.
 L-opinjonijiet formali tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.
 L-awtoritajiet kompetenti jipprovdu lill-Awtorità u lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA bl-informazzjoni kollha meħtieġa.
 5. Fi żmien għaxart (10) ijiem minn meta tirċievi l-opinjoni formali msemmija fil-paragrafu 4, l-awtorità kompetenti tinforma lill-Awtorità u lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA dwar il-passi li tkun ħadet jew li jkun beħsiebha tieħu biex tkun konformi ma’ dik l-opinjoni formali.’;
 (vii)
 fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fl-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 6, il-kliem ‘Mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Kummissjoni skont l-Artikolu 258 TFUE’ jinqara ‘mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA skont l-Artikolu 31 tal-Ftehim bejn l-Istati tal-EFTA dwar it-Twaqqif ta’ Awtorità ta’ Sorveljanza u ta’ Qorti tal-Ġustizzja’, u l-kelma ‘l-Awtorità’ tinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (viii)
 rigward l-Istati tal-EFTA, it-tieni subparagrafu ta’ paragrafu 6 jinqara kif ġej:
 ‘Id-Deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’;
 (ix)
 rigward l-Istati tal-EFTA, il-paragrafi 8 jinqraw kif ġej:
 ‘8. Kull sena l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tippubblika informazzjoni dwar liema awtoritajiet kompetenti u parteċipanti fis-swieq finanzjarji fl-Istati tal-EFTA ma jkunux ikkonformaw mal-opinjonijiet formali jew mad-deċiżjonijiet imsemmijin fil-paragrafi 4 u 6.’.
 (j)
 Fl-Artikolu 18:
 (i)
 fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafi 3 u 4, il-kliem ‘l-Awtorità’ jinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied fil-paragrafi 3 u 4:
 ‘Id-Deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’;
 (iii)
 fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafu 4, il-kliem ‘Mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Kummissjoni skont l-Artikolu 258 TFUE’ jinqara ‘Mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA skont l-Artikolu 31 tal-Ftehim bejn l-Istati tal-EFTA dwar it-Twaqqif ta’ Awtorità ta’ Sorveljanza u ta’ Qorti tal-Ġustizzja’, u l-kelma ‘l-Awtorità’ tinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’.
 (k)
 Fl-Artikolu 19:
 (i)
 fil-paragrafu 1, il-kliem ‘jew l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, skont il-każ,’ jiddaħħal wara l-kelma ‘l-Awtorità’;
 (ii)
 fil-paragrafu 3, il-kliem ‘fl-Istati Membri tal-UE’ jiddaħħal wara l-kliem ‘b’effett vinkolanti għall-awtoritajiet kompetenti kkonċernati’;
 (iii)
 is-subparagrafi li ġejjin jiżdiedu fil-paragrafu 3:
 ‘Fil-każ li l-awtoritajiet kompetenti jkunu esklussivament awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA, u jekk dawn l-awtoritajiet ma jirnexxilhomx jilħqu ftehim fi żmien il-fażi ta’ konċiljazzjoni msemmi fil-paragrafu 2, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tieħu deċiżjoni li titlobhom jieħdu azzjoni speċifika jew joqogħdu lura milli jieħdu azzjoni sabiex isolvu l-kwistjoni, b’effetti vinkolanti għall-awtoritajiet kompetenti kkonċernati, sabiex tiġi żgurata l-konformità mal-Ftehim ŻEE.
 Fil-każ li jkunu kkonċernati l-awtoritajiet kompetenti ta’ Stat Membru wieħed jew iktar u Stat tal-EFTA wieħed jew iktar, u jekk dawn l-awtoritajiet ma jirnexxilhomx jilħqu ftehim fi żmien il-fażi ta’ konċiljazzjoni msemmi fil-paragrafu 2, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tieħu deċiżjoni li titlob lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri rispettivi u l-Istati tal-EFTA kkonċernati biex jieħdu azzjoni speċifika jew joqogħdu lura milli jieħdu azzjoni sabiex isolvu l-kwistjoni, b’effetti vinkolanti għall-awtoritajiet kompetenti kkonċernati, sabiex tiġi żgurata l-konformità mal-Ftehim ŻEE.
 Id-Deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’;
 (iv)
 fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafu 4, il-kliem ‘Mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Kummissjoni skont l-Artikolu 258 TFUE’ jinqara ‘mingħajr preġudizzju għas-setgħat tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA skont l-Artikolu 31 tal-Ftehim bejn l-Istati tal-EFTA dwar it-Twaqqif ta’ Awtorità ta’ Sorveljanza u ta’ Qorti tal-Ġustizzja’, u l-kelma ‘l-Awtorità’ tinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (v)
 fil-paragrafu 4 jiżdied is-subparagrafu li ġej:
 ‘Id-Deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’.
 (l)
 Is-subparagrafi li ġejjin jiżdiedu fl-Artikolu 20:
 ‘Fil-każ li jkunu kkonċernati esklussivament l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tieħu deċiżjoni skont l-Artikolu 19(3) u (4).
 Jekk l-awtoritajiet kompetenti ta’ wieħed jew aktar Stati Membri tal-UE u wieħed jew aktar Stati tal-EFTA huma kkonċernati, l-Awtorità jew l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tadotta deċiżjoni skont l-Artikolu 19(3) u (4).
 Id-deċiżjonijiet mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jiġu adottati, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità, kif xieraq, mill-Awtorità, l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Ewropea tal-Assigurazzjoni u l-Pensjonijiet tax-Xogħol) u/jew l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq) fuq l-inizjattiva tagħhom stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA. L-Awtorità, l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Ewropea tal-Assigurazzjoni u l-Pensjonijiet tax-Xogħol) u l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq), jilħqu, kif xieraq, skont l-Artikolu 56, pożizzjonijiet konġunti u jadottaw id-deċiżjonijiet u/jew abbozzi b’mod parallel.’
 (m)
 Fl-Artikolu 21(4), il-kliem ‘jew l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, skont il-każ,’ jiddaħħal wara l-kelma ‘L-Awtorità’.
 (n)
 Fl-Artikoli 22(1a) u 31(d), il-kliem ‘kif ukoll l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA u l-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA’jiddaħħal wara l-kelma ‘il-Kummissjoni’.
 (o)
 Fl-Artikoli 22(4) u 34(1), il-kliem ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA jew il-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kliem ‘il-Parlament Ewropew, il-Kunsill jew il-Kummissjoni’.
 (p)
 Fl-Artikolu 32(3a), fir-rigward tal-Istati tal-EFTA:
 (i)
 il-kliem ‘Tista’ titlob’ jinqara ‘L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ titlob’;
 (ii)
 il-kliem ‘l-Awtorità u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal qabel il-kliem ‘tista’ tipparteċipa’;
 (iii)
 jiżdied is-subparagrafu li ġej:
 ‘It-talbiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA f’dan il-paragrafu, isiru, mingħajr dewmien bla bżonn, fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’.
 (q)
 Fl-Artikolu 35(5), il-kliem ‘lill-bank ċentrali nazzjonali’ ma japplikax għal-Liechtenstein.
 (r)
 Fl-Artikolu 36(5), il-kliem ‘u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘il-Kummissjoni’.
 (s)
 Fl-Artikolu 38, fir-rigward tal-Istati tal-EFTA:
 (i)
 il-kliem ‘l-Awtorità’, ‘l-Awtorità u l-Kummissjoni’, ‘l-Awtorità, il-Kummissjoni’ u ‘il-Kummissjoni u l-Awtorità’ jinqara ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)
 il-kelma ‘il-Kunsill’ tinqara ‘il-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA’;
 (iii)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied wara r-raba’ subparagrafu tal-paragrafu 2:
 ‘L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tgħaddi, mingħajr dewmien żejjed, l-avviż tal-Istat tal-EFTA kkonċernat lill-Awtorità u l-Kummissjoni. Id-Deċiżjoni tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA biex tinżamm, tiġi emendata jew revokata deċiżjoni tittieħed fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità fuq l-inizjattiva tagħha stess jew fuq talba tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’;
 (iv)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied wara t-tielet subparagrafu tal-paragrafu 3:
 ‘L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tgħaddi, mingħajr dewmien żejjed, l-avviż tal-Istat tal-EFTA lill-Awtorità, il-Kummissjoni u l-Kunsill.’;
 (v)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied wara l-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 4:
 ‘L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tgħaddi, mingħajr dewmien żejjed, l-avviż tal-Istat tal-EFTA lill-Awtorità, il-Kummissjoni u l-Kunsill.’;
 (vi)
 jiżdied il-paragrafu li ġej:
 ‘6. Jekk, f’każ li jaqa’ taħt l-Artikolu 19(3), flimkien mal-Artikolu 20, skont kif ikun, u fir-rigward ta’ nuqqas ta’ qbil li jinvolvi wkoll l-awtoritajiet kompetenti ta’ wieħed jew iktar mill-Istati tal-EFTA, deċiżjoni tiġi sospiża jew terminata skont dan l-Artikolu, kull deċiżjoni parallela tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA fil-każ ikkonċernat tiġi ugwalment sospiża jew terminata.
 Jekk, f’każijiet bħal dawn, l-Awtorità temenda jew tirrevoka d-deċiżjoni tagħha, bla dewmien żejjed, l-Awtorità tħejji abbozz għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’.
 (t)
 Fl-Artikolu 39:
 (i)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied fil-paragrafu 1:
 ‘Meta tħejji abbozz għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA skont dan ir-Regolament, l-Awtorità tinforma lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, u tistabbilixxi limitu ta’ żmien li fih l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tista’ tippermetti lil kull persuna fiżika jew ġuridika, inkluża awtorità kompetenti, li hija d-destinatarja tad-deċiżjoni li għandha tinftiehem, li tesprimi l-opinjonijiet tagħha dwar il-kwistjoni, b’kunsiderazzjoni sħiħa tal-urġenza, il-kumplessità u l-konsegwenzi potenzjali tal-kwistjoni.’;
 (ii)
 is-subparagrafi li ġejjin jiżdiedu fil-paragrafu 4:
 ‘Jekk l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tkun ħadet deċiżjoni skont l-Artikolu 18(3) jew (4), hija tagħmel rieżami ta’ dik id-deċiżjoni f’intervalli xierqa. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tinforma lill-Awtorità dwar ir-reviżjonijiet li jkunu ġejjin, kif ukoll l-iżviluppi li huma rilevanti għar-rieżami.
 Id-deċiżjoni tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA biex tiġi emendata jew revokata deċiżjoni tittieħed fuq bażi ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità. Fi żmien xieraq, qabel ir-reviżjoni maħsuba, l-Awtorità tissottometti l-konklużjonijiet lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, akkumpanjati jekk meħtieġ minn abbozz.’;
 (iii)
 rigward l-Istati tal-EFTA, fil-paragrafu 5, il-kliem ‘jew l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, skont il-każ,’ jiddaħħal wara l-kelma ‘l-Awtorità’;
 (u)
 Fl-Artikolu 40(1):
 (i)
 fil-punt (b), dan li ġej għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘Stat Membru’:
 ‘u, mingħajr id-dritt tal-vot, il-kap tal-awtorità pubblika nazzjonali kompetenti għas-superviżjoni tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu f’kull Stat tal-EFTA,’;
 (ii)
 fil-punt (f), il-kliem ‘u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘Awtoritajiet’.
 (v)
 Fl-Artikolu 43:
 (i)
 fil-paragrafu 2, il-kliem ‘tħejji abbozzi għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘deċiżjonijiet’;
 (ii)
 fil-paragrafi 4 u 6, il-kliem ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA u l-Kumitat Permanenti tal-Istati tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘il-Kunsill’.
 (w)
 Fl-Artikolu 44:
 (i)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied fil-paragrafu 1:
 ‘Id-dispożizzjonijiet ta’ dan il-paragrafu japplika, mutatis mutandis, fil-każ ta’ abbozzi mħejjija mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA skont id-dispożizzjonijiet rispettivi ta’ dan ir-Regolament.’;
 (ii)
 fil-paragrafu 4, il-kliem ‘kif ukoll ir-rappreżentant tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kliem ‘id-Direttur Eżekuttiv’;
 (iii)
 is-subparagrafu li ġej jiżdied fil-paragrafu 4:
 Il-membri tal-‘Istati tal-EFTA’ tal-Bord tas-Superviżuri skont l-Artikolu 40(1)(b) ikunu intitolati li jattendu diskussjonijiet fil-Bord tas-Superviżuri dwar istituzzjonijiet finanzjarji individwali.”.
 (x)
 Fl-Artikolu 57(2), dan il-kliem li ġej jiddaħħal wara l-kliem ‘Stat Membru’:
 ‘kif ukoll rappreżentant wieħed ta’ livell għoli tal-awtorità kompetenti relevanti minn kull Stat tal-EFTA u rappreżentant wieħed mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.’
 (y)
 Is-subparagrafu segwenti jiżdied fl-Artikolu 60(4):
 ‘Jekk l-appell jikkonċerna deċiżjoni tal-Awtorità adottata fl-Artikolu 19, flimkien mal-Artikolu 20, skont il-każ, f’każ fejn in-nuqqas ta’ qbil jista’ jinvolvi wkoll l-awtoritajiet kompetenti ta’ Stat tal-EFTA jew aktar, il-Bord tal-Appell jistieden lill-awtorità kompetenti involuta tal-EFTA sabiex tippreżenta l-osservazzjonijiet dwar il-komunikazzjonijiet li ġejjin mill-partijiet fil-proċedimenti tal-appell, fil-limiti taż-żmien speċifikati. L-awtorità kompetenti tal-EFTA involuta tkun intitolata biex tagħmel rappreżentazzjonijiet orali.’
 (z)
 Is-subparagrafi segwenti jiżdiedu fl-Artikolu 62(1)(a):
 ‘L-awtoritajiet pubbliċi nazzjonali tal-EFTA jikkontribwixxu finanzjarjament għall-baġit tal-Awtorità b’mod konformi ma’ dan il-punt.
 Għall-fini tad-determinazzjoni tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji mill-awtoritajiet pubbliċi nazzjonali tal-EFTA kompetenti għas-superviżjoni ta’ istituzzjonijiet finanzjarji f’dan il-punt, il-piż ta’ kull Stat tal-EFTA jkun dan li ġej:
 L-Iżlanda: 2
 Il-Liechtenstein: 1
 In-Norveġja: 7’
 (za)
 Dan li ġej jiġi miżjud fl-Artikolu 67:
 ‘L-Istati tal-EFTA japplikaw lill-Awtorità u lill-impjegati tagħha l-Protokoll (Nru 7) dwar il-privileġġi u l-immunitajiet tal-Unjoni Ewropea anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u t-TFUE.’
 (zb)
 Il-paragrafu li ġej jiżdied fl-Artikolu 68:
 ‘5. Permezz ta’ deroga mill-Artikoli 12(2)(a) u 82(3)(a) tal-Kundizzjonijiet tal-Impjieg ta’ Uffiċjali Oħrajn, persuni li jkollhom nazzjonalità tal-Istati tal-EFTA li jgawdu d-drittijiet kollha tagħhom bħala ċittadini jistgħu jingħataw impjieg b’kuntratt mid-Direttur Eżekuttiv tal-Awtorità.”
 B’deroga mill-Artikoli 12(2)(e) u 82(3)(e) u 85(3) tal-Kundizzjonijiet tal-Impjieg ta’ Uffiċjali Oħrajn, il-lingwi msemmija fl-Artikolu 129(1) tal-Ftehim ŻEE għandu jitqiesu mill-Awtorità, fir-rigward tal-persunal tagħha, bħala lingwi tal-Unjoni msemmija fl-Artikolu 55(1) tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea.’
 (zc)
 Il-paragrafu li ġej jiżdied fl-Artikolu 72:
 ‘4. Ir-Regolament (KE) Nru 1049/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-30 ta’ Mejju 2001 dwar l-aċċess pubbliku għal dokumenti tal-Parlament Ewropew, tal-Kunsill u tal-Kummissjoni, għall-applikazzjoni tar-Regolament, japplika għall-awtorità kompetenti tal-Istati tal-EFTA rigward id-dokumenti imħejjija mill-Awtorità’”.
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolamenti (UE) Nru 1093/2010 u (UE) Nru 1022/2013 bil-lingwa Iżlandiża u b’dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppublikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Il-Partijiet Kontraenti jirrevedu l-qafas stabbilit skont din id-Deċiżjoni u d-Deċiżjonijiet Nru 198/2016, Nru 200/2016 u Nru 201/2016 sa mhux aktar tard minn tmiem is-sena 2021 biex jiżguraw li jkompli jiżgura l-applikazzjoni effettiva u omoġenja tar-regoli komuni u superviżjoni fl-EFTA kollha.
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni tidħol fis-seħħ fl-1 ta’ Ottubru 2016, jew fil-jum ta’ wara l-aħħar avviż skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE, liema minnhom jiġi l-aħħar (*1).
 Artikolu 5
 Din id-Deċiżjoni tiġi ppubblikata fit-Taqsima ŻEE u fis-Suppliment ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, it-30 ta’ Settembru 2016.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) ĠU L 331, 15.12.2010, p. 12.
 (2) ĠU L 287, 29.10.2013, p. 5.
 (3) Il-konklużjonijiet tal-Kunsill dwar il-Ministri tal-Finanzi u l-Ekonomija tal-UE u ż-ŻEE-EFTA, 14178/1/14 REV 1.
 (*1) Ma huma indikati l-ebda rekwiżiti kostituzzjonali.
 Dikjarazzjoni Konġunta mill-Partijiet Kontraenti dwar Deċiżjoni Nru 199/2016 li tinkorpora r-Regolament (UE) Nru 1093/2010 fil-Ftehim ŻEE
 Skont l-Artikolu 1(5) tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010, kif emendat bir-Regolament (UE) Nru 1022/2013, l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea), minn hawn ‘il quddiem imsejħa “l-Awtorità”, se taġixxi indipendentement u oġġettivament u b’mod mhux diskriminatorju fl-interessi tal-Unjoni biss. Wara l-inkorporazzjoni tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 fil-Ftehim ŻEE, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA, ikollhom, bl-eċċezzjoni għad-dritt għall-vot, l-istess drittijiet bħall-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri tal-UE fil-ħidma tal-Awtorità.
 Għaldaqstant, u b’rispett sħiħ lejn l-indipendenza tal-Awtorità, il-Partijiet Kontraenti għall-Ftehim ŻEE jikkondividu l-fehma li, meta taġixxi skont id-dispożizzjonijiet tal-Ftehim ŻEE, l-Awtorità taġixxi fl-interess komuni tal-Partijiet Kontraenti kollha għall-Ftehim ŻEE.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 11.11.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 290/4
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2019/1878
 af 4. november 2019
 om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse »Vigneti delle Dolomiti«/»Weinberg Dolomiten« (BGB)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 99, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionen har behandlet den ansøgning, der er indgivet af Italien i henhold til artikel 105 i forordning (EU) nr. 1308/2013, om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Vigneti delle Dolomiti«/»Weinberg Dolomiten«.
 (2)
 Kommissionen har i henhold til artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1308/2013 (2) offentliggjort ansøgningen om godkendelse af en ændring af varespecifikationen i Den Europæiske Unions Tidende.
 (3)
 Kommissionen har ikke modtaget indsigelser i henhold til artikel 98 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
 (4)
 Ændringen af varespecifikationen skal derfor godkendes, jf. artikel 99 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De ændringer af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen »Vigneti delle Dolomiti«/»Weinberg Dolomiten« (BGB), godkendes.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 4. november 2019.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Phil HOGAN
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT C 197 af 13.6.2019, s. 2.


type: caselaw

text:
 30.1.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 24/40
 Recurso interposto em 26 de Novembro de 2009 pela AceaElectrabel Produzione SpA do acórdão proferido pelo Tribunal de Primeira Instância (Primeira Secção) em 8 de Setembro de 2009 no processo T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA/Comissão das Comunidades Europeias
 (Processo C-480/09 P)
 2010/C 24/70
 Língua do processo: italiano
 Partes
 Recorrente: AceaElectrabel Produzione SpA (representantes: L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi e E. Marasà, avvocati)
 Outras partes no processo: Electrabel, Comissão das Comunidades Europeias
 Pedidos da recorrente
 —
 anular o acórdão recorrido;
 —
 deferir os pedidos já apresentados no recurso de primeira instância ou, subsidiariamente, remeter o processo ao Tribunal de Primeira Instância, para efeitos do disposto no artigo 61.o do Estatuto do Tribunal de Justiça;
 —
 condenar a Comissão no pagamento das despesas de ambos os processos.
 Fundamentos e principais argumentos
 1.
 Desvirtuação das vias de recurso, erros de direito, e ainda carácter irrazoável e contraditório da fundamentação, no que se refere à determinação do destinatário do auxílio e à apreciação do poder discricionário da Comissão na determinação do destinatário do auxílio
 Através do primeiro fundamento, a recorrente AceaElectrabel Produzione S. p. A. («AEP» ou «recorrente») alega graves vícios do acórdão na parte em que o Tribunal de Primeira Instância rejeita o fundamento de recurso relativo à errada identificação do beneficiário do auxílio, que constituía o pressuposto subjectivo para a aplicação ao caso concreto do princípio subjacente à «jurisprudência Deggendorf» (segundo a qual a atribuição de um novo auxílio declarado compatível pode, em determinadas circunstâncias, ser suspensa até ao reembolso de um auxílio anterior ilegal concedido à mesma empresa). Em primeiro lugar, a recorrente contesta a declaração de inadmissibilidade desse fundamento na parte relativa à violação do artigo 88.o (CE) e do Regulamento n.o 659/99 (1). A AEP alega que o Tribunal de Primeira Instância deturpou essa parte do fundamento, através do qual a recorrente visava exclusivamente equiparar a errada identificação do beneficiário do auxílio a um dos vícios típicos do acto administrativo. Ao declarar que a questão da violação das regras relativas à recuperação dos auxílios é totalmente estranha à causa, o Tribunal de Primeira Instância demonstrou ter deturpado os argumentos que estiveram na base dessa parte do fundamento.
 Além disso, a recorrente contesta o acórdão na medida em que não censura a decisão, não obstante o grave erro consistente na identificação da AEP (beneficiária do novo auxílio) com o grupo ACEA (beneficiário do auxílio não reembolsado), baseada na errada, ilógica e contraditória aplicação do conceito de unidade económica de um grupo empresarial elaborado pela jurisprudência comunitária. A recorrente contesta que tal conceito possa aplicar-se ao caso de uma joint venture controlada conjuntamente por dois grupos distintos (como é o caso da AEP), dado que a jurisprudência consolidada em matéria de unidade económica das empresas refere-se só a casos de várias empresas controladas exclusivamente por uma única entidade. O erro é tanto mais grave quanto o Tribunal de Primeira Instância considerou irrelevante a circunstância de o capital da AEP estar consolidado em cerca de 70 % num grupo económico diferente, que não tem nada a ver com o beneficiário do auxílio não reembolsado. O Tribunal de Primeira Instância errou também na aplicação do conceito de empresa funcionalmente autónoma, tendo declarado que a recorrente não pode ser considerada funcionalmente autónoma, porquanto está submetida ao controlo conjunto de duas empresas.
 2.
 Desvirtuação das vias de recurso, erros de direito, e ainda carácter contraditório e insuficiência da fundamentação, no que se refere aos argumentos deduzidos pela recorrente em relação ao alcance da jurisprudência Deggendorf para efeitos de apreciação do caso concreto.
 Com o segundo fundamento, a recorrente põe em evidência o carácter errado do acórdão na aplicação da jurisprudência Deggendorf na parte em que confirma a apreciação da Comissão também em relação à existência do requisito objectivo para a aplicação da jurisprudência Deggendorf, A recorrente contesta, em particular, o raciocínio do Tribunal na parte em que confirma que a Comissão não era obrigada a fornecer elementos de prova precisos e circunstanciados para demonstrar que a cumulação do primeiro e do segundo auxílio criaria um efeito prejudicial nas trocas comerciais comunitárias que tornaria o novo auxílio incompatível com o mercado comum. O ónus da prova para a apreciação da incompatibilidades de um auxílio notificado não pode ser ilimitadamente invertido, particularmente, quando a Comissão não fez uso dos instrumentos que o Regulamento de Processo põe à sua disposição. O Tribunal de Primeira Instância não examinou esses argumentos da recorrente e confirmou sem criticar a decisão da Comissão. Finalmente, o Tribunal de Primeira Instância não compreendeu nem examinou o fundamento invocado pela recorrente na parte em que salientava que a doutrina Deggendorf não visa criar um instrumento sancionatório para as empresas que não procederam ao reembolso de um auxílio anterior, mas apenas simplesmente evitar que a cumulação de vários auxílios por uma só empresa possa causar um prejuízo às trocas comerciais comunitárias que torne incompatível o novo auxílio enquanto não se tiver procedido à restituição do anterior.
 (1) Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (JO L 83, p. 1)


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2017 07 27
 COM(2017) 398 final
 2017/0176(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
 1
 (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
 2
 , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
 3
 (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
 4
 (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.
 Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
 5
 , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
 6
 , Bahamomis
 7
 , Barbadosu
 8
 , Brazilija
 9
 , Mauricijumi
 10
 , Sent Kitsu ir Neviu
 11
 ir Seišeliais
 12
 sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
 13
 ).
 2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
 14
 , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
 15
 Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
 16
 .
 Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).
 Derybos su Sent Kitso ir Nevio Respublika sėkmingai užbaigtos 2016 m. liepos 28 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą. Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Sent Kitso ir Nevio susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.
 Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 •Teisinis pagrindas
 Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.
 Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus sudaryti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.
 Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.
 Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.
 Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Sent Kitso ir Nevio ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.
 Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo sudarymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma po to, kai susitarimą Sąjungos vardu pasirašys Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės paskirtas asmuo, ir gavusi Europos Parlamento pritarimą pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punktą.
 •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)
 Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Sent Kitsu ir Neviu sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.
 Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).
 •Proporcingumo principas
 Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimą dėl bevizio režimo.
 3.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.
 4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
 2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Sent Kitso ir Nevio Federacija siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.
 5.KITI ELEMENTAI
 •Derybų rezultatai
 Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.
 Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.
 a. Buvimo trukmė
 Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.
 b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)
 Susitarimu 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys iš dalies pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Sent Kitso ir Nevio Federacija formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.
 c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“
 2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.
 d. Bendros deklaracijos
 Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:
 - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir
 - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.
 e. Įsigaliojimas
 Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.
 Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.
 6.IŠVADA
 Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai gavus Europos Parlamento pritarimą patvirtinti Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.
 2017/0176 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą
 17
 ,
 kadangi:
 (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;
 (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
 18
 nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;
 (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;
 (4)Komisija Sąjungos vardu derėjosi su Sent Kitso ir Nevio Federacija dėl susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);
 (5)pagal Tarybos sprendimą (ES) 2017/[...] Susitarimas buvo pasirašytas;
 (6)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
 19
 ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
 (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
 20
 ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
 (8)todėl susitarimas turėtų būti patvirtintas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas).
 Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
 2 straipsnis
 Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Susitarimo 2 straipsnyje numatytą pranešimą
 21
 .
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 OL L 182, 2013 6 29, p. 1.
 (2)
 OL L 239, 2000 9 22, p. 19.
 (3)
 OL L 105, 2006 4 13, p. 1.
 (4)
 OL L 243, 2009 9 15, p. 1.
 (5)
 OL L 081, 2001 3 21, p. 1.
 (6)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 3.
 (7)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 24.
 (8)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 10.
 (9)
 Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).
 (10)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 17.
 (11)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 38.
 (12)
 OL L 169, 2009 6 30, p. 31.
 (13)
 Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.
 (14)
 COM(2014) 468 final.
 (15)
 Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.
 (16)
 COM(2016) 194 final.
 (17)
 Pritarimas pareikštas [...].
 (18)
 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).
 (19)
 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).
 (20)
 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).
 (21)
 Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2017 07 27
 COM(2017) 398 final
 PRIEDAS
 prie
 Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo
 SUSITARIMAS
 Europos Sąjungos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo
 EUROPOS SĄJUNGA
 ir
 SENT KITSO IR NEVIO FEDERACIJA (toliau – Sent Kitsas ir Nevis)
 toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,
 ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Sent Kitso ir Nevio Federacijos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2015 m. rugpjūčio 1 d.,
 PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,
 ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,
 ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,
 PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,
 ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,
 NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,
 DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,
 ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,
 SUSITARĖ:
 1 straipsnis
 Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:
 (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;
 (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;
 (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
 „Europos Sąjungos piliečiai Sent Kitso ir Nevio teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;
 (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
 „Sent Kitso ir Nevio piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“ Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.
 Sent Kitso ir Nevio kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;
 (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;
 (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:
 „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“
 2 straipsnis
 Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.
 Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. ... d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.
 Europos Sąjungos vardu
 Sent Kitso ir Nevio Federacijos vardu
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO
 Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Sent Kitso ir Nevio valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.
 Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo
 Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.
 ________


type: other

text:
Állami szervek a korrupció ellenében - Példanélküli együttműködés köttetett Magyarországon | hírek | Jogi Fórum
 2013.12. 9.
 Címzett: Feladó: 2011. november 18-án a közigazgatási és igazgatásügyi miniszter, a legfőbb ügyész, a Kúria elnöke és az Állami Számvevőszék elnöke közös nyilatkozatot írtak alá, amelyben erkölcsi kötelezettséget vállaltak az általuk vezetett állami szervek korrupcióval szembeni ellenálló képességének erősítésére, a korrupcióellenes eszköztár fejlesztésére. A megállapodás példa nélküli mind Magyarországon, mind a világon.
 A nyilatkozattevők lefektették, hogy az igazságszolgáltatási szervek függetlenségének tiszteletben tartása mellett összehangolt lépéseket tesznek a korrupció megelőzéséért, megfékezéséért, ennek érdekében folyamatosan konzultálnak és partnerszervezeteik, valamint más állami szervek bevonásával együttműködések hálózatát igyekeznek kialakítani. A résztvevők abban is megállapodtak, hogy minden évben találkoznak és áttekintik az együttműködést.
 2013. december 9-én, a korrupció elleni küzdelem világnapján, Dr. Navracsics Tibor, közigazgatási és igazságügyi miniszter, Domokos László, az Állami Számvevőszék elnöke, Dr. Kónya István, a Kúria elnökhelyettese, Dr. Polt Péter legfőbb ügyész és Dr. Handó Tünde, az Országos Bírósági Hivatal elnöke, az Állami Számvevőszék székházában értékelték az általuk vezetett intézmény éves korrupcióellenes tevékenységét, majd az eredményekről tájékoztatták a közvéleményt.
 Megalakulása óta a Kormány (Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium) az elmúlt húsz év legintenzívebb korrupcióellenes intézkedéssorozatát hajtotta végre, elfogadta egy korrupció-megelőzési programot, amelynek végrehajtása folyamatban van. A jog, a közigazgatás, a gazdaság terén a szigorúbb szabályozás megteremtésén túl most már a megelőzésre is hangsúly kerülhet. A korrupció három területét – a politikai, a társadalmi és a gazdasági korrupciót – együtt kell kezelni, mivel ezek hatással vannak egymásra, együttesen érvényesülnek. Az intézkedéssorozat kiemelten fontos elemei a következők:
 2011. november 18-án korrupcióellenes közös nyilatkozatot írt alá Navracsics Tibor közigazgatási és igazságügyi miniszter Domokos Lászlóval, az Állami Számvevőszék elnökével, Baka Andrással, a Legfelsőbb Bíróság elnökével és Polt Péter legfőbb ügyésszel, a korrupció elleni összehangolt, hatékony állami fellépésről. 2012. március 28-án pedig a Kormány elfogadta a közigazgatási korrupció-megelőzési programot, melynek fő célja, hogy az állam korrupcióval szembeni ellenálló képessége erősödjön, hogy korrupció jelenségét felismerő, azt elítélő és elhárító közszféra jöjjön létre. Továbbá egy olyan társadalmi összefogást is életre hív, amely elősegíti etikai értékeink gyakorlatban való megszilárdítását. A program előremutató, hiszen nemcsak a büntetőjogi eszközök alkalmazását hangsúlyozza, hanem fontos szerepet szán a korrupció megelőzésének, az integritás erősítésének is; illetve szorosan illeszkedik a Magyary Zoltán Közigazgatás-fejlesztési Program keretei közé is. A Kormány felhívta a korrupció elleni küzdelemért különös felelősséget viselő kormányzati szervezeteket, illetve a független állami szervezeteket, hogy korrupció-megelőzési tevékenységükről és együttműködésükről évente adjanak általános összefoglaló tájékoztatást, mely alapján a KIM jelentést készített a Kormány számára.
 Az összehangolt etikai szabályozás elősegítése érdekében Zöld Könyv készült az állami szerveknél érvényesítendő etikai követelményekről, amelyet a KIM társadalmi egyeztetésre is bocsátott. Különféle képzési formák segítségével már folyamatban van a kormánytisztviselők felkészítése a Hivatásetikai Kódex alkalmazására. A Nemzeti Közszolgálati Egyetem (NKE) szervezésében 2013 júliusában befejeződött az első, több mint 2000 fő érintő hivatásetikai képzési hullám is, valamint elkészült az az e-learning tananyag is, amelyből ezidáig több ezer kormánytisztviselő sajátíthatta el az új etikai követelmények elméleti és gyakorlati tudnivalóit. A korrupció elleni értékek megjelennek továbbá a 2013 őszén életbe lépett új Nemzeti Alaptantervben is; a NKE pedig 2013. február 22-én integritás tanácsadó szakirányú továbbképzés indított, mely nemzetközi jelentőségű képzési fejlesztés, hiszen példaértékűvé teszi hazánk korrupcióellenes intézkedéseit. Alapos szakmai előkészítést követően megkezdődött a közigazgatás legnagyobb továbbképzési programja, amely 720 vezetőt és összesen 8550 munkatársak céloz meg. A fővárosban és a megyeszékhelyeken szervezett tréningeken 2013. november 1-ig összesen több mint 3500 munkatárs vett részt. A kifejlesztett integritás oktatási módszertant a KIM a NKE-vel együttműködésben szervezett, „Teaching Integrity for Public Officials” című, 2013. december 10. és 13. között megrendezésre kerülő angol nyelvű nemzetközi konferencián mutatja be, ahol nemzetközi, többek között OECD szakértők is részt vesznek.
 Jelentős lépések történtek az államigazgatási szervek integritásának erősítése érdekében is: az Állami Számvevőszék Integritás Felmérésben 2013-ben – részben a felkérés mellé csatolt, Navracsics Tibor közigazgatási és igazságügyi miniszter által aláírt támogató levélnek is köszönhetően – közel 40%-kal több költségvetési szerv vett részt, mint 2012-ben. Annak érdekében, hogy átláthatóvá és a piac számára is hozzáférhetővé váljon a nyilvántartott közadatok rendszere, a KIM 80 millió forintos európai uniós forrásból az adatok, információk szolgáltatásával kapcsolatos jogszabály-felülvizsgálati programot indított, amely 2013 folyamán valósult meg. A korrupciómegelőzési projekttel kapcsolatos információk és szakmai anyagok közzétételére 2013. március 1-től új honlap is indult.
 A közigazgatási és igazságügyi miniszter a Kormány kérésének megfelelően felülvizsgálata a bejelentővédelmi szabályozást is, az új törvényi rendelkezés előkészítése 2013. júniusában lezárult. A törvényjavaslat a korrupció visszaszorítása érdekében a köz- és magánszférára egyaránt tartalmaz bejelentővédelmi intézkedéseket. A KIM széleskörű egyeztetés mellett és nemzetközi példák alapján dolgozta ki a számos egyéb jogszabályt is módosító törvényjavaslatot, melyet az Országgyűlés október 17-én fogadott el. A magánszférában a törvényjavaslat bevezeti a bejelentővédelmi ügyvéd intézményét. A Kormány jelentős lépéseket tett továbbá az igazságszolgáltatás felgyorsítása érdekében is, hogy a bűncselekményt elkövetők ne maradhassanak éveken át büntetlenül. A bíróságok működésének javítása érdekében a Kormány az Országgyűlés elé terjesztette a bírósági eljárások gyorsítását célzó, úgynevezett „gyorsító csomagot”, ami 2011. március 1-jén lépett hatályba. Az ügyészség és a bíróságok hatékonyabb, átláthatóbb és ésszerűbb működését garantálja az Országgyűlés által 2011-ben elfogadott igazságszolgáltatási reform is, amelynek egyik fő törekvése, hogy minden ügyben legfeljebb két éven belül jogerős ítélet szülessen. Az igazságszolgáltatási reform keretében alkotott alapvető új kódexekben, mint az új Polgári Törvénykönyvben és az új Büntető Törvénykönyvben is visszaköszönnek a közigazgatás fejlesztésében is kiemelt értékek: a korrupció elleni harc és az állami vagyonnal való felelős gazdálkodás elvárása.
 A kormányalakulást követően megkezdődött a korábbi hatalmi elit elszámoltatása, a nemzeti vagyonnal való felelőtlen bánásmód felderítése. A Kormány elszámoltatási és korrupcióellenes kormányzati feladatokért felelős kormánybiztost nevezett ki, aki az állami cégeknél történt korábbi visszaéléseket és az állami földek jogellenes elherdálását vizsgálta. A kormánybiztos, valamint a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal (KEHI) munkájának köszönhetően több ügyben kezdődött átfogó vizsgálat, született feljelentés és indult nyomozás. A Kormány által az Országgyűlés elé terjesztett egyik első törvény az állami vagyonnal való felelős gazdálkodás érdekében szükséges törvények módosításáról szóló törvénycsomag volt. Fontos továbbá, hogy az új Alaptörvény a magyar állam és az önkormányzatok tulajdonát nemzeti vagyonként határozza meg, 2011. december 23-án fogadta el az Országgyűlés a nemzeti vagyonról szóló sarkalatos törvényt, mely részletesen szabályozza ezt a területet. A Széll Kálmán Tervben vállaltaknak megfelelően 2012. január 1-jén új közbeszerzési törvény is életbe lépett, amely a visszaélések és a korrupció visszaszorítása érdekében bezárja azokat a kiskapukat, amelyeken keresztül az állam vagyona eddig elszivároghatott, tiszta és átlátható viszonyokat teremt.
 Végül, de nem utolsósorban Magyarország a korrupció elleni küzdelemben szorosan együtt kíván működni a nemzetközi szervezetekkel is, kiemelten az ENSZ-szel és az OECD-vel. Magyarország 2010 szeptemberében alapító tagként csatlakozott a Nemzetközi Korrupcióellenes Akadémiához (IACA). Magyarország csatlakozott továbbá az Amerikai Egyesült Államok, az Egyesült Királyság, Norvégia és további öt állam által 2011. szeptember 20-án aláírt, Nyílt Kormányzati Együttműködés (Open Government Partnership) kezdeményezéshez, melynek keretében a Kormány 2013 februárjában akciótervben rögzítette hazánk vállalásait. A Magyarország Kormánya és az OECD közötti közigazgatás-fejlesztési keretmegállapodás alapján elkészült a magyar antikorrupciós erőfeszítéseket értékelő jelentés is, mely jó gyakorlatként nevesíti a korrupciós kockázatelemzéseket és az integritásirányítási rendszer bevezetését, továbbá az integritás témájú képzéseket, ugyanakkor felhívja a figyelmet a korrupció visszaszorítása és az integritás erősítése érdekében szükséges további lépésekre, így a jogalkotási folyamat kockázataira, a módszertani fejlesztés szükségességére, valamint az etikai kódexek gyakorlatba való átültetésével kapcsolatos feladatokra.
 Az Állami Számvevőszék (ÁSZ) kiemelten kezeli és küldtetésének tekinti a korrupció elleni fellépést. Mindez illeszkedik az ÁSZ stratégiájához, amelyben hangsúlyos feladatként jelenik meg az integritás alapú, átlátható és elszámoltatható közpénzfelhasználás megteremtése, továbbá az ÁSZ szerepvállalása a korrupció és csalás elleni küzdelemben.
 Átlátható közpénzügyi rendszer nélkül, egyetlen állam sem lehet hatékony. A holland példa alapján kidolgozott, 2013-ban már harmadik alkalommal elvégzett Integritás felmérésünk a magyarországi közintézmények korrupciós kockázatait méri. A 2017-ig tartó felméréssorozat eredményeként évről-évre egyre jobban láthatóvá válnak a közszféra korrupciós kockázatai, átláthatóbbá válik a hazai igazgatási rendszer. Egyfajta „magyar modell”, hogy a felmérésünket az egész magyar közszférára kiterjesztettük.
 2013-ban minden korábbinál több, 1501 intézmény töltötte ki és küldte vissza a kérdőívet, ezek között vannak a korrupció elleni küzdelemben együttműködő állami intézmények is. A felmérésben résztvevő intézmények számának nagymértékű (a 2012. évhez képest 46,1%-os) növekedése jelzi, hogy a közszféra szervezeteiben egyre inkább tudatosul, hogy az őket fenyegető korrupciós kockázatok azonosítása és kezelése nélkül nem képesek eredményesen ellátni feladataikat, illetve megvalósítani céljaikat. A felmérés eredményeiről szóló összefoglaló tanulmányt az ÁSZ 2013. november 28-án nyilvánosságra hozta és a honlapján elérhetővé tette.
 Az idei felmérésben új elemként jelent meg, hogy az ÁSZ az adatfelvételre felkért szervezetek számára együttműködési ajánlatot tett, melynek elfogadásával az adott intézmény tagja lett az Integritást Támogatók Körének. Az adatszolgáltató intézmények 93 százaléka vállalta, hogy a következő évek során is részt vesz a felmérésben, ezáltal sokkal inkább összehasonlíthatóvá válnak az évenkénti felmérések. Az együttműködés keretében a válaszadó szervezetek felhasználói jogosultságot kaptak az ÁSZ Integritás portálon újonnan létrehozott Fórumhoz, amely lehetőséget biztosít a tagoknak észrevételeik, tapasztalataik megosztására, megvitatására, az integritás alapú kultúra terjesztésére.
 Az Állami Számvevőszéknél a módszertani megújulás részeként az ellenőrzési témák és helyszínek kiválasztása kockázatelemzésen alapul, amelynek során a pénzügyi helyzetből adódó kockázatok mellett az integritási felmérés eredményeinek figyelembe vételére is sor kerül. Mind központi, mind önkormányzati szinten nagy hangsúlyt fektetünk a belső kontrollok szabályozottságának és működésének ellenőrzésére. Megfelelően kiépített és működtetett belső kontrollrendszerrel ugyanis jelentősen csökkenthetők a korrupciós kockázatok, nélküle azonban nem valósítható meg a közpénzek, a közvagyon szabályszerű, gazdaságos, hatékony és eredményes felhasználása.
 Az integritás alapú közigazgatási kultúra megszilárdítását az ÁSZ szakmai-tudományos kapcsolatrendszerén keresztül is támogatta. A Közigazgatási és Igazságügyi Minisztériummal létrejött együttműködés keretében egyedülálló, 20 szakmai eseményt magában foglaló országos előadássorozatra kerül sor a helyi önkormányzatok integritásának erősítése érdekében. Az ÁSZ a Nemzeti Közszolgálati Egyetemmel való együttműködés keretében az idei évtől fővédnökként és szakmai támogatóként közreműködik az integritás tanácsadók képzésében. Az ÁSZ nemzetközi szinten is aktív szerepet vállal az integritás témakörét érintő konferenciákon, folyamatosan megosztja tapasztalatait. Ennek egyik pilléreként az ÁSZ szakmai támogatást kíván nyújtani a Legfőbb Ellenőrző Intézmények Nemzetközi Szervezete (INTOSAI) tagjai számára egy Magyarországon megrendezendő szemináriumsorozaton keresztül. A tervek szerint az első szeminárium 2014. március 3-7. között kerül megrendezésre, amelynek témája az ÁSZ Integritás Projektje.
 Az Állami Számvevőszék az erőforrások optimális felhasználása érdekében támogatja a projektszerű munkavégzést, elősegíti az ellenőrök kreatív együttműködését a minőségi eredmény elérése érdekében. Az esetleges befolyásolás, elfogultság elkerülése érdekében az ellenőrzést végző személyek rotációjának követelményét az SZMSZ és a belső szabályzatok is tartalmazzák. Az összeférhetetlenségre vonatkozó szabályok az ÁSZ honlapján 2012 decemberében közétett, az Állami Számvevőszék függetlenségének garanciális elemei című dokumentumba is beépültek. Az évek óta érvényben lévő ÁSZ Ellenőrzési Kézikönyv tartalmazza az ÁSZ alkalmazottainak magatartási szabályait. Ehhez kapcsolódva, a nemzetközi sztenderdek megújításával összhangban, 2012 decemberében elfogadásra került „Az Állami Számvevőszék Etikai Alapelvei” című dokumentum.
 A Kúria számára kiemelkedő fontosságú az állami szervekbe vetett bizalom fenntartása, éppen ezért nem csak a szorosan vett korrupciós bűncselekmények ellen kell küzdeni, hanem minden olyan jelenséget ki kell zárni, amely az adott állami szerv feladatainak jogszerű és etikus ellátását veszélyeztetheti. A Kúria kiemelt alkotmányos pozíciójából adódóan az állampolgárok által a Kúria működéséről alkotott kép a bírói hatalmi ág egészének megítélésére hatással van, az integritás erősítése ezért egyike a legfőbb bírósági szerv stratégiai célkitűzéseinek.
 A Kúria működésére vonatkozó jogszabályok betartása és betartatása, a közpénzek ésszerű felhasználása az igazságszolgáltatásba vetett bizalom megőrzésének szükséges, de nem elégséges feltételei. A XXI. században Magyarországon is fokozódik a világos, érthető bírói ítéletek iránti társadalmi igény: az állampolgárok gyakran a bírói hatalomtól várják a társadalmi jelentőségű konfliktusok megoldását.
 A Kúria 2013-ban középtávú intézményi stratégiát alkotott, amely általános célként az átlátható és eredményes működést jelölte meg. A Kúria emellett folyamatosan szabályozza az integritás szempontjából különösen érzékeny területeket: a 2013. évben gazdasági ügyrend készült, több gazdálkodást érintő szabályzat is megújult, új informatikai biztonsági szabályzat született. Az integritás megvalósulásának nyomon követése érdekében a 2013. évben a Kúria kiemelt figyelmet fordított a belső ellenőrzés működésének áttekintésére; megkezdődött a Belső Kontroll Kézikönyv összeállítása. A Kúria 2013-ban is – immár harmadik alkalommal – részt vett az ÁSZ Integritás Projekt keretében végzett korrupcióellenes felmérésben.
 A stratégiai tervezés, a modern szervezetfejlesztési módszerek, a szabályzatalkotás, az ellenőrzési folyamatok kidolgozása nem vezethetnek eredményre, ha közben megfeledkezünk a szervezetet működtető ember kvalitásairól, erkölcsi értékrendjéről. A Kúria ezért figyelemmel kíséri a készülő új bírói etikai kódex tervezetének előkészítését. Világos, számon kérhető magatartási szabályok megalkotása a cél, amelyek biztosítják az ítélkező bíró politikai semlegességét és tisztességes, pártatlan eljárását, ugyanakkor nem fogalmaznak meg túlzó vagy anakronisztikus elvárásokat.
 A Legfőbb Ügyészség vezetése 2010. év végén egyértelmű célkitűzésként fogalmazta meg, hogy az ügyészség aktívabb szerepet kíván játszani a korrupció elleni harcban. Ezen cél elérése érdekében, 2011. év áprilisában a sokszor szerteágazó, nagy tárgyi súlyú korrupciós ügyek nyomozására egy 15 fős – sokoldalúan képzett ügyészekből álló – osztály, a Korrupció Elleni Ügyek Osztálya alakult a Központi Nyomozó Főügyészségen.
 A korrupció elleni küzdelemhez kapcsolódó szervezeti átalakítás második üteme 2012. január elején valósult meg, a katonai ügyészség ügyészi szervezetbe történt integrációjával. Ennek következtében a korábbi területi katonai ügyészségek a Központi Nyomozó Főügyészség regionális osztályaiként működnek. A regionális osztályok – a meglévő belső tartalékaik felhasználásával, a katonai eljárásra tartozó ügyek nyomozása mellett – a közélet tisztasága elleni nyomozásokban is aktívan részt vesznek, ezzel is támogatva a központi szervezeti egység korrupció elleni tevékenységét.
 A Központi Nyomozó Főügyészség Korrupció Elleni Ügyek Osztálya a megalakulása óta eltelt két és fél évben 417 üggyel foglalkozott. Ezek közül 87 ügyben nyomozást rendelt el, melynek során 222 gyanúsítottat hallgatott ki. 13 ügyben emeltek vádat, összesen 107 vádlottal szemben.
 A nyomozott ügyek között több olyan nagy tárgyi súlyú, bonyolult ügy is van, melyben külön nyomozó csoport dolgozik. 2013. évben több nyomozócsoportban 10 odavezényelt rendőr és 4 pénzügyőr segítette a főügyészség korrupció elleni harcát. A nyomozó ügyészek és a tapasztalt rendőrök, illetve pénzügyőrök részvételével létrehozott nyomozócsoportok rendkívül hatékonynak bizonyultak, mivel a különböző előképzettségű, eltérő nyomozási taktikával és metodikával gondolkodó emberek közös munkája jelentős hozzáadott értéket képvisel.
 Eddig több ügyben – például az úgynevezett „bunda-ügyben”, vagy az egyes rendőri vezetőket is érintő korrupciós bűncselekmény-sorozat feltárása során – sikerült átütő eredményt elérni, illetve több olyan eljárási cselekmény, nyomozati lépés történt, amely egyedi vagy újszerű megoldásokat tartalmazott. A korrupció elleni küzdelmet továbbra is kiemelt prioritásként kezeli a Legfőbb Ügyészség vezetése. Ezen cél megvalósítását 2013. évben – a sokoldalúan képzett szakembergárda mellett – a Központi Nyomozó Főügyészség addigi elhelyezési gondjait megoldó beruházás is segítette.
 A Központi Nyomozó Főügyészség 2013 októberében átadott új budapesti székházában az ügyészek munkáját korszerű eszközökkel felszerelt bűnügyi technikai labor, magasan képzett informatikus szaktanácsadók segítik. Az elmúlt 3 évben jelentős informatikai fejlesztés történt, melynek során a legmodernebb, elektronikus hitelesítést adó, nagy teljesítményű másoló- és elemző rendszereket szerezett be az ügyészség, amely eszközpark a korrupciós jellegű bűncselekmények felderítéséhez és bizonyításához is jelentősen hozzájárul.
 Az Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnökének kiemelt stratégiai célja a bírósági szervezet integritása, az ítélkezési és igazgatási munka átláthatósága, utóbbi kiszámíthatósága és ellenőrzöttsége. Az OBH olyan módszerek kialakítására törekszik, amelyek révén a bíróságok ítélkezése és igazgatása – az adatvédelmi és biztonsági követelmények megtartása mellett – mind szélesebb körben ismertebb és elfogadottabb legyen.
 Bár a hazai és nemzetközi jelentések alapján is alacsony a bírósági szervezeten belüli korrupciós kockázat, a bíróságok törvényes, átlátható és tisztességes működésének fenntartása komoly feladat.
 A Magyar Bírói Egyesület 2004-ben fogadott el egy Etikai Kódexet, amelynek megtartását az egyesület által kilakított testületek bejelentés alapján vizsgálták. Ugyanakkor a Birák jogállására vonatkozó törvény fegyelmi vétségként is nevesíti azt az esetet, ha a bíró életmódjával, magatartásával a bírói hivatás tekintélyét sérti vagy veszélyezteti.
 Az OBH Elnöke által alapított Bírósági Integritási Munkacsoport 2013. évi feladatainak egyike volt az új Etikai Kódex tervezetének elkészítése. Ehhez kapcsolódóan a parlament előtt van az a törvénymódosítási javaslat, miszerint az Etikai Kodex elfogadására az Orszagos Bírói Tanács kap felhatalmazást. Igy az Etikai Kódex a szolgálati bíróság előtt folyó eljárásokban is alkalmazhatóvá válik.
 Az Etikai Kodex tervezete elkészült, azt a bírói kar már véleményezte, de annak végleges megszövegezése, elfogadása még további egyeztetéseket tesz szükségessé. A Magyar Bírói Egyesületnek e tekintetben továbbra is meghatározó szerepe lehet. Nem csupán a konkrét, helyes vagy kifogásolható magatartásokhoz kell ugyanis előrelátható szabályokat meghatározni, hanem olyan véleményformáló testületre is szükség van, amihez kétség esetén fordulhat egy bíró, bírósági vezető.
 Az Etikai Kódex megalkotásának a célja, hogy a magyar bírósági szervezet iránti közbizalmat erősítse. A szervezeti és személyi integritás erősítése érdekében szükséges meghatározni a bírák által követendő erkölcsi normákat. Az Etikai Kódex a bírói esküvel megerősített értékek mentén iránymutatásként fogalmazza meg a bírói hivatás etikai követelményeit. Támogatást nyújt a kockázatokat rejtő magatartások felismerésében, és védelmezi a hivatásukhoz méltó magatartást tanúsítókat.
 Az új Etikai Kódex azokkal az alapvető értékekkel foglalkozik, amelyeket a bíró hivatali és magánéleti viselkedésében követendőnek tart: ilyen a függetlenség, az összeférhetetlenség, a méltóság, a gondosság, a tisztesség, valamint a tisztelet és az együttműködés. Nevesítve vannak benne azonban azon jelenségek is, amelyek az elmúlt években előtérbe kerültek, mint például az internetes felületeken való megjelenés etikai vonatkozású kérdési.
 Az Etikai Kódex külön fejezetet szentel a vezető beosztású bírákkal szembeni elvárásoknak, előírásai irányadóak a nyugállományba vonult és más hivatást nem gyakorló bírák tekintetében is, így biztosítva azt, hogy a megkülönböztetésektől mentes és következetes igazgatási tevékenységen keresztül az átláthatóság, valamint a számonkérhetőség a bíróság egészének a működésében biztosítva legyen. Megosztás
 Lezárult az állami vagyon utóellenőrzése - Az Állami Számvevőszék megállapításai (2017.06.20.)
 Fehéredik a magyar gazdaság - Az Állami Számvevőszék elnökének előadása (2017.06.16.)
 Lezárult az MSZP ellenőrzése - Az Állami Számvevőszék megállapításai (2017.06.15.)
 Elfogadta az Országgyűlés az ÁSZ 2016-os beszámolóját - További módszertani fejlesztések várhatók az Állami Számvevőszék munkájában (2017.06.14.)
 Befejeződött két pártalapítvány ellenőrzése - Az Állami Számvevőszék megállapításai (2017.06.13.)
 Fókuszban a bíróság - Fotópályázat amatőr fotósok részére (2017.06.23.)


text:
Ugrás az oldalra: Előző 1, 2, 3 ... 6, 7, 8 ... 19, 20, 21 Következő
 Elküldve: 2009. Jún. 03. 15:37 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Nem kell elnézést kérned...fórumozunk
 Csatlakozott: FebruÃ¡r 26, csÃ1⁄4tÃ¶rtÃ¶k
 Elküldve: 2009. Jún. 15. 15:52 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Nagyon nagy segítségre lenne szükségem. A múlt héten kaptam meg a szabálysértési ügyeket, mivel a munkatárs gyorsan távozott, így magyarázatot sem kaptam az ügyekhez, illetve az ügymenetről sem.
 Utasításba annyit kaptam, hogy nézzek utána és ne hibázzak. Hát na..
 Szóval szeretném a segítségeteket kérni, hogy mi az eljárás menete, mit hogyan kell csinálni, (esetleg minták)ha nem tudom behajtani az a bírságot, hogy teszem át adók módjára történő behajtásra stb. stb.
 Email címem: andrea22kukaccitromailponthu
 Elküldve: 2009. Jún. 16. 07:03 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Írtam neked egy hosssssszú privit. Várom, hogy reagálj. Üdv.: Csilla
 Csatlakozott: JÃonius 17, szerda
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 09:52 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 127/A. § (1) A bíróság által kiszabott pénzbírság és a bíróság által megállapított egyéb pénzösszeg végrehajtásáról a XII. Fejezet végrehajtási szabályai szerint, az elkövető lakóhelye vagy tartózkodási helye, ennek hiányában az elkövetés helye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője gondoskodik.
 (2) A bíróság a jogerős határozat egy példányát megküldi az illetékes települési önkormányzat jegyzőjének.
 Kérdésem: Az elzárás végrehajtására kinek kell intézkedni?
 Önkormányzat vagy rendőri szerv.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 11:37 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Ha figyelmesen elolvasod az általad hivatkozott jogszabályhelyet abban már benne is van a válasz: a jegyző hajtja végre a bírság által szabálysértési ügyben kiszabott bírságot!
 Olvass vissza egy kicsit, ott van bővebben erről a kérdésről.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 12:16 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Viszont ha kicsit alaposabban átolvasod a 111. § akkor látod, hogy a jegyző az alapján nem intézkedik az elzárás végrehajtásáról, tehát a rendőrség intézi az elzárásra átváltoztató végzés végrehajtását.
 7/2000 (III.29) IM-BM együttes rendelet 3.§ az alábbiak szerint rendelkezik.
 „Intézkedés az elzárás végrehajtására
 3. § (1) ......
 (2) A bíróság által kiszabott pénzbírság átváltoztatása esetén a pénzbírságot helyettesítő elzárás végrehajtására az elkövető lakóhelye vagy tartózkodási helye szerint illetékes rendőri szerv intézkedik.
 (3) A bíróság a jogerős határozatát végrehajtás céljából az (1) és (2) bekezdésben meghatározott szervnek küldi meg”
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 12:41 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Szerintetek a 3.000 Ft-os "jelképes" pénzbírságot átváltoztathatom 1 napi közérdekű munkára? (1 napi közérdekű munka 5.000 Ft-nak felel meg.)
 Vagy a határozatban ne rendelkezzek meg nem fizetés esetén a közérdekű munkára átváltoztatásról?
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 12:52 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 A kérdésem előtt már hívtam a rendőrséget. Idéztem neki a 7/2000 (III.29.) IM-BM együttes rendelet 3. § (2) bekezdését. Ő akkor is azt mondja, hogy a jegyző jár el.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 13:58 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Ha neked a rendőr a főnököd akkor OK,de...
 A bíróság a 127/A.§ alapján keresi meg a jegyzőt.: A bíróság által kiszabott pénzbírság és a bíróság által megállapított egyéb pénzösszeg végrehajtásáról a XII.fejezet végrehajtási szabályai szerint ......jegyzője gondoskodik.
 Légyszi mondd meg nekem hol van a XII. fejezetben arról az elzárásról szó!
 Én bizony az összes ilyen ügyet még az elején visszaküldtem a rendőrségnek (itt is bepróbálkoztak) és azóta egy sem jött. Sőt a közmunkát nem vállalókat is felterjesztettem a bíróságnak és ők is a rendőrségnek küldik meg (erről egy titkárral beszéltem), így részemről a közérdekű munkával befejeztem a végrehajtást.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 14:16 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Köszi én is így teszek.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 14:24 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Küldtem egy PM-et, remélem segít.
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 14:32 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Pityu bocs! Naxa igazad van, tényleg a rendőrség végzi! Félreolvastam a kérdést!
 Elküldve: 2009. Jún. 18. 14:54 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Kösz a PM-et.
 Elküldve: 2009. Jún. 22. 10:40 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Sziasztok, kérdésem lenne. A végrehajtás sorrendje mennyire szigorúan jelent kötöttséget? Adott ugyanis most két ügyfél is, akiknek a végrehajtás adott szakaszában nem volt munkahelyük, így áttettük az adósokhoz. Nem sikerült behajtaniuk, nyilatkoztattuk őket közérdekűre, már erre is megjött a válaszuk. (Persze dolgoznának! ) Most kiderült, hogy időközben lett munkahelyük... Viszont szerintem már nem "ugrálhatok" vissza megelőző végrehatjási módhoz, hanem el kell küldeni a bíróságra átváltoztatásra, aztán nem fogják átváltoztatni (mivel ugye...dolgoznának...). Szerintetek jól gondolom?
 Elküldve: 2009. Jún. 22. 13:12 Hozzászólás témája: Re: Végrehajtás
 Szerintem nem. Ha a végrehajtások eredménytelenek voltak, akkor jöhet csak közmunka. Ráadásul a a munkahely beismerése önkéntes, és hacsak úgy tudomásodra jutott, akkor azt nem használhatod fel, szerintem. Ha ő ment be és közölte, hogy van munkahelye és emiatt pl. nem tud dolgozni, akkor én ezt úgy tekinteném, hogy kérte a letiltást (rá utaló magatartással XDDD)
 Legutóbb Naxa szerkesztette (2009. Jún. 22. 13:30), összesen 1 alkalommal


type: wikipedia

text:
Henriette Kjær (født 3. maj 1966 i Elsted ved Aarhus), er en dansk kommunikationsrådgiver og tidligere politiker, som repræsenterede Konservative i Folketinget fra 1994 til 2011; fra 2001 til 2005 var hun tillige minister.
 Hun trak sig tilbage, da en række skandaler omkring hendes samlever Erik Skov Pedersen kom frem.
 Baggrund
 Henriette Kjær blev født i 1966 i Elsted som datter af journalist Flemming Anton Kjær og husmoder Karen Nielsen. I 1982 afsluttede hun 9. klasse på Brobjerg Skolen, Aarhus i 1982 og blev 1985 matematisk-samfundsfaglig student fra Viby Amtsgymnasium. Fra 1986 til 1987 arbejdede hun som chauffør ved kurerfirmaet Budstikken. Fra 1988 havde Kjær forskellige stillinger på dagbladet Jyllands-Posten, senest i avisens arkiv og bibliotek. I 1993 begyndte hun som bibliotekarstuderende ved Biblioteksskolen i Aalborg, men afbrød studierne allerede i 1994, da hun blev valgt til Folketinget.
 Henriette Kjær har gennem en årrække boet med sin samlever den tidligere spindoktor, pressechef for Det Konservative Folkeparti og forretningsmand Erik Skov Pedersen. Sammen har de to sønner født i 1996 og 1999.
 De ejede en større villa i Hellerup men solgte den i 2011.
 Politisk karriere
 Fra 1983 til 1986 var Henriette Kjær formand for KU i Aarhus og fra 1985 til 1986 medlem af KU's forretningsudvalg.
 I 1988 blev hun partiets kandidat i Aarhus Nordkredsen, i 1991 kandidat Skanderborgkredsen og i 1992 i Aarhus Østkredsen.
 Denne kreds havde hun frem til 2007.
 Den 21. september 1994 blev hun konservativt folketingsmedlem for Århus Amtskreds.
 Hun blev valgt ind samtidig med to andre unge konservative kvinder, Lene Espersen og Gitte Seeberg, — en trio der gik under øgenavnet Kylle, Pylle og Rylle.
 Efter Folketingsvalget i 2007 blev hun valgt ind som kandidat i Østjyllands Storkreds.
 I Folketinget bestred Kjær en række ordførerskaber: Som forskningsordfører 1994-1995, it- og sundhedsordfører 1995-2001, miljøordfører 1998-2001, trafikordfører 2005–2011, kulturordfører 2007-2009 og politisk ordfører 2008-2011.
 Hun var formand for den Konservative Folkepartis folketingsgruppe 2008-2011.
 Kjær blev socialminister og minister for ligestilling den 27. november 2001. Hun fortsatte på disse poster frem til den 2. august 2004 da hun blev Minister for familie- og forbrugeranliggender; en post hun holdt frem til den 16. februar 2005.
 Den 16. februar 2005 gik hun af som minister efter at TV 2 Nyhederne afslørede, at hun i oktober og december 2004 var dømt for manglende betaling.
 Henriette Kjær opgav den 25. januar 2011 posterne som politisk ordfører og formand for den konservative folketingsgruppe efter en række avisartikler om uorden i hendes og hendes samlevers privatøkonomi, og kort tid efter kom det frem, at Kjærs samlever, Erik Skov Pedersen, var sigtet i en sag om bedrageri og dokumentfalsk. I 2012 blev han ved Østre Landsret idømt tre års fængsel for disse forhold.
 Det er den generelle opfattelse, at Erik Skov Pedersen er skyld i Henriette Kjærs exit i dansk politik. Til trods herfor er Kjær stadig sammen med Pedersen. Efter at parret måtte opgive villaen i Hellerup er de flyttet til en lejebolig i Charlottenlund.
 Senere karriere
 Efter Kjærs afgang fra den politiske scene begyndte hun i sommeren 2012 som lobbyist og kommunikationsmedarbejder hos Ehrenberg Kommunikation i København.
 Tillidserhverv og udmærkelser
 I 2003 blev Henriette Kjær udnævnt som en af Morgendagens Globale Ledere (Young Global Leaders) af World Economic Forum.
 Samme år blev hun Kommandør af Dannebrogordenen.
 Hun var medlem af Naturklagenævnet fra 2000 til 2001.
 Bibliografi
 Henriette Kjær har været medforfatter til Det borgerlige gennembrud fra 1991 og Den europæiske nødvendighed: 37 vinduer mod fremtidens EU fra 2002,
 og med Louise Raaschou skrev hun selvbiografien Henriette Kjær – indtil nu som udkom i 2005 på Ekstra Bladets Forlag.
 Journalisterne Andreas Karker og Thomas Nørmark Krog udgav i 2011 bogen Luksusfælden om Henriette Kjær og hendes samlever.
 Referencer
 Eksterne henvisninger
 Flickr fotoserie med Henriette Kjær
 Gammelt portrætfoto
 Danske ministre fra Det Konservative Folkeparti
 Ligestillingsministre fra Danmark
 Socialministre fra Danmark
 Folketingsmedlemmer i 1990'erne
 Folketingsmedlemmer i 2000'erne
 Folketingsmedlemmer i 2010'erne
 Personer fra Aarhus
 Selvbiografer fra Danmark
 Personer fra Hellerup
 Kommandører af Dannebrog
 Personer i Kraks Blå Bog
 Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
 Dansksprogede forfattere fra Danmark
 Familie- og forbrugerministre fra Danmark
 Regeringen Anders Fogh Rasmussen I