text:
Euroopan unionin päästöoikeuskauppa ja ilmastopolitiikka. Ympäristöekonomian professori Helsingin yliopisto. Helsingin Energia - PDF
 Euroopan unionin päästöoikeuskauppa ja ilmastopolitiikka. Ympäristöekonomian professori Helsingin yliopisto. Helsingin Energia
 Download "Euroopan unionin päästöoikeuskauppa ja ilmastopolitiikka. Ympäristöekonomian professori Helsingin yliopisto. Helsingin Energia"
 1 Kansantaloudellinen aikakauskirja 109. vsk. 3/2013 Euroopan unionin päästöoikeuskauppa ja ilmastopolitiikka Piia Aatola MMT, Tutkija VATT Elina Marjamaa Analyytikko Helsingin Energia Markku Ollikainen Ympäristöekonomian professori Helsingin yliopisto Kimmo Ollikka Tutkija VATT Päästöoikeuskaupan valinta Euroopan unionin ilmastopolitiikan pääohjauskeinoksi oli erinomainen päätös. EU:n päästökauppajärjestelmässä (European Union Emission Trading Scheme, EU ETS), kuten päästöoikeuskaupassa yleensä, säätelijä asettaa päästökauppasektorille päästökaton, jonka yritykset kohdistavat keskenään kustannustehokkaasti kaupankäynnin avulla. Päästöoikeuksien niukkuus luo hiilidioksidipäästöille hinnan, joka vaikuttaa monilla markkinoilla. Koska hiili on tyypillisesti sähkömarkkinoiden rajatuotantomuoto, päästöoikeuksien hinta siirtyy sähkön hintaan sekä sen välityksellä prosessiteollisuuteen ja signaloi yrityksille ja kuluttajille ilmastohaittaa. Tällä tavoin päästöoikeuskauppa edistää koko talouden rakenteiden muutosta vähähiiliseen suuntaan. Julkinen valta puolestaan voi seurata ja analysoida hintojen ja määrien kehitystä päästöoikeusmarkkinoilla ja saada näin palautetta ilmastopolitiikan onnistumisesta. Päästökauppa alkoi EU:ssa kokeiluperiodilla , mutta toinen kauppakausi tähtäsi jo EU:n Kioto-sopimuksen mukaisten ilmastositoumusten saavuttamiseen. Vuonna 2013 alkanut kolmas kauppakausi , pyrkii osaltaan saavuttamaan EU:n yksipuolisesti asettaman 20 % vähennystavoitteen hiilidioksidipäästöihin. Kolmannelle kaudelle päästökauppajärjestelmää kehitettiin ja aiemmista kausista poiketen päästöoikeudet huutokaupataan energiasektorille lämmöntuotantoa ja muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta. Päästökaupan rinnalle EU on asettanut maittain kohdistetun sitovan uusiutuvan energian lisäämistavoitteen vuoteen 2020 mennessä. Uusiutuvan energian lisäämisvaatimukset kohdistuvat päästökauppasektoriin ja toimivat siten päästökaupalle päällekkäisenä ohjauskeinona. Tämän ohella EU on hyväksynyt energiatehokkuusdirektiivin sekä vaatimukset biopolttoaineiden osuuden kasvattamisesta liikenteessä. Energiatehokkuusdirektiivi vaikuttaa sekä päästökauppasektorissa että sen ulkopuolella. Biopolttoainevaatimukset vaikuttavat päästökauppasektorin ulkopuolella. Unionin päästöoikeuskauppa toimii erinomaisesti päästöoikeuksien kustannustehok- 275
 2 KAK 3/2013 kaana kohdentajana: markkinat ovat likvidit ja päästöoikeuksien vaihto aktiivista. Julkisessa keskustelussa on kuitenkin todettu, että päästökauppa on kriisissä. Tällöin yleensä viitataan päästöoikeuksien alhaiseen hintaan, joka ei enää ohjaa investointeja pois hiilestä (Syri ym. 2013) sekä uusiutuvaa energiaa koskevien vaatimusten päällekkäisyyteen. Uusiutuvan energian käytön kasvattamisen sitovat tavoitteet lisäävät päästökauppasektorilla hiilivapaan energian tarjontaa, laskevat päästöoikeuksien tarvetta ja hintaa sekä luovat lisää tilaa hiilen käytölle (Helm 2012). Toinen päästökauppakausi päätyi päästöoikeuksien ylijäämään ja alhaiseen päästöoikeuden hintaan. Tällä hetkellä EU:ssa investoidaan lisääntyvästi kivihiileen ja suljetaan kaasuvoimaloita, joiden päästöt ovat merkittävästi pienemmät kuin hiilivoimaloiden päästöt. EU:n komissio etsii parhaillaan ratkaisuja päästöoikeuksien hinnan kohottamiseksi, mm. päästöoikeuksien huutokauppojen siirtämistä (backloading) on ehdotettu. Tarkastelemme tässä kirjoituksessa, mitä päästöoikeusmarkkinoilla on tapahtunut, millaisia kokemuksia päästöoikeuksien huutokaupoista on saatu ja millaiselta juuri alkanut kolmas päästökauppakausi näyttää. Esitämme kokoavan arvion kuluneesta kauppakaudesta, päästöoikeuksien ylijäämään johtaneista tekijöistä sekä päästöoikeuksien hinnan kehityksestä. Tarkastelemme sen jälkeen, miltä kolmas kauppakausi ( ) näyttää yksinkertaisen päästöoikeuksien tarvetta ennustavan simulointimallin avulla (malli esitelty tässä lehdessä aiemmin, ks. Aatola ym. 2008). 1. Arvio EU:n päästöoikeuskaupasta toisella kauppakaudella Toisella kauppakaudella (ns. Kioto-velvoitekausi) päästökauppasektorin yritykset saattoivat käyttää alkujaossa saamiaan päästöoikeuksia (EU Emission Allowance, EUA) sekä puhtaan kehityksen ja yhteistoteutusmekanismien kautta hankkimiaan kauppakelpoisia päästövähennysyksiköitä (Certified Emission Reduction, CER ja Emission Reduction Unit, ERU). Yksi päästöoikeus tarkoittaa yhtä tonnia CO 2 -ekvivalentteja päästöjä. 1 Toisella kaudella alkoi myös lentoliikenteen päästöoikeuskauppa, mutta sivuutamme sen tarkastelusta. Taulukko 1 kuvaa päästöoikeuksien alkujakoa, yritysten tilittämiä päästöoikeuksia sekä käytettyjä CERjä ja ERUja, joihin viittamme jatkossa termillä hankeyksiköt. Taulukko 1 hyödyntää kolmea ylijäämän käsitettä. Ylijäämä 1 viittaa päästöjen ja alkujaon vuotuiseen erotukseen, ylijäämä 2 ottaa huomioon hankeyksiköiden vuotuisen käytön. Kumulatiivinen ylijäämä kertoo, kuinka paljon ylijäämä on kasvanut vuodesta toiseen. Kumulatiivisessa ylijäämässä 1 hankeyksiköt eivät ole mukana, mutta ne on luettu kumulatiiviseen ylijäämään 2. Kun tarkastellaan koko kauppakautta (viimeinen sarake), yrityksille jaettiin yhteensä 1 Ensimmäisellä päästökauppakaudella päästökauppa kattoi vain CO2-päästöt. Toisella kaudella mukaan tuli osittain myös typpioksidipäästöjä. Kolmannella kaudella järjestelmä laajentui kattamaan laajemmin metalliteollisuutta, typpihapon ja kipsilevyjen valmistusta sekä kemianteollisuutta ja näiden perfluorihiilivety- (PFC) ja typpioksiduuli- (N2O) päästöjä. Uusien kaasujen osalta yksi päästöoikeusyksikkö vastaa yhtä tonnia CO2-ekvivalenttia, tco2ekv. Jatkossa käytämme tätä yksikköä tekstissä kaikkien kausien osalta. 276
 3 Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka Taulukko 1. Päästöoikeuksien alkujako, hankeyksiköiden käyttö ja markkinoiden vuotuinen ja kumulatiivinen ylijäämä (miljoonaa tco 2 ekv)* yhteensä Jaetut päästöoikeudet 1958, ,3 2001,4 2005,4 9937,6 CO2-päästöt yhteensä 2119,8 1879,5 1938,5 1858,9 1858,9 9655,6 Ylijäämä 1-161,3 94,5 59,8 142,5 146,5 282 Kumulatiivinen ylijäämä 1-161,3-66, , Käytetyt hankeyksiköt 82,5 81, , Ylijäämä 2-78,8 176,3 196,8 397,2 638, Kumulatiivinen ylijäämä 2-78,8 97,5 294,3 691, Lähde: EU:n päästökaupparekisteri. *) Islannin ja Liechtensteinin luvut puuttuvat. noin miljoonan tonnin (MtCO 2 ekv) edestä oikeuksia. Yritykset käyttivät hankeyksiköitä noin MtCO2ekv, joten käytettävissä on ollut liki MtCO 2 ekv päästöyksikköä. Yritykset käyttivät alkujaossa saamiaan päästöoikeuksia noin MtCO 2 ekv ja palauttivat hankeyksiköitä noin MtCO 2 ekv (näistä ERUja 378 MtCO 2 ekv). Päästöoikeuksien ylijäämä markkinoilla oli noin MtCO 2 ekv. Vuositason tarkastelu osoittaa, että ilman hankeyksiköiden käyttöä vuosi 2008 oli 161,3 miljoonaa päästöoikeutta alijäämäinen, eli yritykset päästivät enemmän kuin vuodelle oli jaettu oikeuksia. Hankeyksiköiden käyttö laski kuitenkin alijäämän noin 80 MtCO 2 ekv tasolle. Vuodesta 2009 lähtien markkinat muuttuivat ylijäämäiseksi: oikeuksien alkujako oli suurempi kuin yritysten päästöt, mutta kumulatiivisesti ylijäämäiseksi ilman hankeyksiköitä markkinat tulivat vasta Ilman hankeyksiköitä päästöoikeusmarkkinat olisivat olleet kaikkiaan noin 280 MtCO 2 ekv ylijäämäiset. On selvää, että finanssikriisi ja sen jälkeinen taantuma ja tuotannon lasku selittävät merkittävän osan päästöoikeuksien alkujaon ja päästöjen erotuksesta. Hankeyksiköiden tarjonnan kasvu erityisesti vuosina 2011 ja 2012 oli voimakasta, mikä liittyy osittain siihen, että hankemekanismien käyttömahdollisuudet ovat tulevaisuudessa rajoitetumpia. Voimme päätellä, että taloudellinen taantuma ja suuri hankeyksiköiden käyttö (tarjonta) selittävät merkittävän osan toisen kauppakauden ylijäämästä, joka siirtyi sellaisenaan kolmannelle kauppakaudelle. Kiinnostavaa on kysyä, kuinka merkittävästi taloudellinen taantuma ja uusiutuvan energian politiikka ovat vaikuttaneet ylijäämään ja mikä on ollut hankeyksiköiden käytön osuus. Vuonna 2008 päästöt olivat noin 2100 MtCO 2 ekv ja vastasivat toiselle kauppakaudelle laatimaamme päästöennustetta (ks. Aatola ym. 2008). Toisen kauppakauden keskimääräiset vuotuiset päästöt olivat 1930 MtCO 2 ekv. Tästä voi päätellä, että lama ja uusiutuvan energian päällekkäiset vaatimukset laskivat päästöjä karkeasti viiden vuoden aikana yhteensä 855 MtCO 2 ekv. Loput ylijäämästä, noin 500 MtCO 2 ekv, on peräisin hankemekanismien tarjonnasta. Van der Bergh ym. (2013) arvioivat uusiutuvan energian tavoitteiden vaikutusta päästöihin kaudella keski- ja etelä-eurooppalaisissa maissa. 277
 4 Ylijäämä 1-161,3 94,5 59,8 142,5 146,5 282 Kumulatiivinen ylijäämä 1-161,3-66, , Käytetyt hankeyksiköt 82,5 81, , Ylijäämä 2-78,8 176,3 196,8 397,2 638, Kumulatiivinen ylijäämä 2-78,8 97,5 294,3 691, KAK 3/2013 Kuva 1. Kuva Päästöoikeuksien 1. Päästöoikeuksien hintakuvaajat hintakuvaajat vuosilta 2005 vuosilta Seuraavan joulukuun Seuraavan forward-sopimus. joulukuun forward-sopimus. Kausi I ( ) Kausi II ( ) Kausi III ( ) /tco2ekv Lähde: ICE Futures Europe (https://www.theice.com/). Lähde: ICE Futures Europe (https://www.theice.com/). Heidän arvionsa mukaan tuet selittävät vähintään 10 % sähköntuotantosektorin päästöjen laskusta näissä maissa. Jos tämä arvio ulotetaan kaikkiin EU-maihin, saadaan laman osuudeksi noin 700 MtCO 2 ekv ja päällekkäisen uusiutuvan energian vaikutuksen osuudeksi noin 150 MtCO 2 ekv. Kyseessä on luonnollisesti karkea arvio, jota tulee tarkentaa tarkemmalla tutkimuksella. 2. Päästöoikeuksien hinnan kehittyminen päästökaupan aikana Päästöoikeuksien hinta määräytyy niiden kysynnän ja tarjonnan pohjalta. Tarjontaan vaikuttaa vuotuinen päästökatto sekä markkinoille tuotavien hankeyksiköiden määrä. Kysyntään vaikuttavat energian- ja teollisuustuotannon vuotuiset päästömäärät. Valtaosa kaupasta käydään forward-sopimuksilla. Koska päästöoikeudet siirtyvät kauppakaudelta toiselle, niiden hinnassa heijastuvat myös odotukset tulevasta päästötasosta. Useissa empiirisissä töissä on osoitettu, että päästöoikeuden hinta heijastelee markkinafundamentteja ja on siten luonut luotettavan hintasignaalin kannustamaan puhtaampaan tuotantoon (esim. Aatola ym. 2013; Alberola ym. 2008). Energiasektori on suurin yksittäinen päästökaupan piiriin kuuluva tuotannon ala ja niinpä korrelaatiot sähkön hintojen, erityisesti suurimman jäsenmaan Saksan, perusvoiman sähkön, ja polttoaineiden hintojen kanssa ovat perinteisesti olleet korkeita. Kuva 1 esittää forward-aikasarjaa kahden kuluneen ja meneillään olevan päästökauppakauden hinnoista heinäkuuhun 2013 saakka. Ensimmäisellä kaudella ( ) päästöoikeuden hinta nousi nopeasti ennätyskorkeuteen, noin 30 tasolle, kunnes hinta romahti 278
 5 Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka Kuva 2. Kaupankäynnin volyymi (Mt) Kuva 2. Kaupankäynnin volyymi (Mt) Lähde: Tendance Carbone (2013) Lähde: Tendance Carbone (2013) keväällä 2006, kun vuoden 2005 päästötarkastuksessa Taulukko selvisi, 2. Arvio että päästöistä markkinoilla ja päästöoikeuksien on runsaasti tarpeesta baalista kauppakaudelle kriisistä. Vuoden *, 2009 kun lopulla EU:n talous hinnat roopan talouskasvun palautuessa hitaasti glo- ylijäämää kasvaa oikeuksista. maltillisesti (MtCO Markkinat 2 ekv) siis reagoivat heilahtelivat voimakkaasti Kööpenhaminan ilmastokokouksen alla. Ilmastoneuvotteluiden informaatioon tehokkaasti. Ensimmäisellä Yhteensä päästökauppakaudella oikeudet eivät olleet laimeat tulokset näkyivät päästöoikeuden hinnassa laskuna. Hinta nousi keväällä 2010 het- Jaetut päästöoikeudet siirrettävissä tuleville kausille, joten niiden arvo Hankeyksiköiden käyttö putosi lähelle nollaa nopeasti. Seuraavilla päästökauppakausillkellisesti, kun komissio hyväksyi huutokauppamenettelyn kolmannelle kaudelle. Vuoden Oikeudet yhteensä Arvioidut päästöt ylijäävien päästöoikeuksien talletusmahdollisuus seuraaville kausille on 2010 loppupuolisko oli suhteellisen vakaata Ylijäämä olemassa. Tämä näkyi mm. siinä, että toisen aikaa päästöoikeusmarkkinoilla hinnan seuratessa markkinafundamenttien hintojen vaihte- Kumulatiivinen ylijäämä kauden ( ) päästöoikeus säilytti arvonsa huolimatta siitä, että kausi päätyi ylijäälua. Kesällä 2011 komissio hyväksyi suunnitel- *) Islannin, Liechtensteinin ja Kroatian luvut puuttuvat. mään. Taulukko 3. Arvio päästöistä ja päästöoikeuksien tarpeesta man energiatehokkuusdirektiivistä. kauppakaudelle *, kun EU:n Kaksi talous päivää hyväksymisen jälkeen päästöoikeuden Toisen jää taantumaan kauden (MtCO hintataso 2 ekv) oli suhteellisen korkea, kunnes se alkoi reagoida voimakkaasti hinta laski noin 20 %. Energiatehokkuusdirektiivi on osittain päällekkäinen ohjauskeino Yhteensä maailmanlaajuiseen taantumaan, mikä näkyy Jaetut päästöoikeudet Hankeyksiköiden vuoden 2008 käyttö lopulta alkaneena jyrkkänä laskusuhdanteena yhteensä ja laskuna hinnassa. Vuoden 2009 päästöoikeuksien kysyntää samalla tapaa kuin päästökauppajärjestelmän kanssa ja heikentää Oikeudet Arvioidut alkupuoliskolla päästöt hinta kuitenkin 1864 nousi 1864 ennätysalhaisista lukemista noin uusiutuvan 1854 energian 1859 tukipolitiikka Kun lisäksi Ylijäämä tuntumaan Eu- 142 eurokriisi 104 alkoi 62 syventyä 15 syksyllä , päästö Kumulatiivinen ylijäämä *) Islannin, Liechtensteinin ja Kroatian luvut puuttuvat. 279
 6 KAK 3/2013 oikeuden hinta jatkoi laskemistaan. Vuonna 2012 valmistauduttiin kolmannen kauden alkuun ja sen tuomiin muutoksiin. Samalla alkoivat spekulaatiot siitä, mitä kumuloituvalle ylijäämälle tulisi tehdä, ja pitäisikö markkinoihin puuttua hallinnollisin keinoin. Kolmas päästökauppakausi alkoikin siis epävarmuuden saattelemana ja hinta oli vahvassa laskussa. Päästökaupan volyymi on kasvanut alkuvuosina voimakkaasti. Suurin osa päästöoikeuksien kaupasta käydään nykyään pörssikauppana. Päästökaupan sääntelyn piiriin kuuluvien yritysten lisäksi myös pankkiiri- ja rahoituslaitokset sekä spekulantit toimivat aktiivisesti markkinoilla. Kuva 2 esittää kaupankäyntivolyymien (sekä spot- että forward sopimukset) kehitystä toisella ja kolmannella päästökauppakaudella. Markkinavolyymit ja markkinoiden likviditeetti osoittavat, että päästökauppamarkkinat toimivat. Tämänhetkisellä hintatasolla sen tuotantoa ohjaava vaikutus tosin vain jää nimelliseksi. 3. Arvioita päästöoikeuksien tarpeesta kolmannella päästökauppakaudella Kolmas päästökauppakausi poikkeaa aiemmista kausista useassa suhteessa. Kun toisella kaudella päästökattoa vielä kasvatettiin, nyt päästökattoa kiristetään asteittain joka vuosi (1,74%). Kolmannella päästökauppakaudella luovuttiin myös kansallisesta päästöoikeuksien jakamisesta (national allocation plan, NAP) ja komissio määrää suoraan päästöoikeuksien jakamisesta markkinatoimijoille. Energiasektori, lämmöntuotantoa ja muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta, joutuu ostamaan kaikki oikeutensa huutokaupoista tai jälkimarkkinoilta, mutta hiilivuotoalttiille prosessiteollisuudelle oikeudet jaetaan edelleen ilmaiseksi. 2 Ilmaisjako perustuu benchmark-käytäntöön. Päästökauppajärjestelmän piiriin lisättiin kolmannella kaudella uusia kasvihuonekaasuja ja sen myötä uusia toimialoja. Lisäksi otettiin käyttöön unionin laajuinen yhteinen päästöoikeusrekisteri (European Union Transaction Log, EUTL). Jo nyt arvellaan yleisesti, että päästöoikeuksia on jaettu kolmannelle kauppakaudelle liikaa, kun otetaan huomioon taloudellisen taantuman jatkuminen ja toisen kauppakauden merkittävän ylijäämän siirtyminen nykyiselle kaudelle. Päästöoikeuksien tarve määräytyy pitkälti taloudellisen aktiivisuuden pohjalta, joten on tärkeää arvioida, miten EU nousee taloudellisesta taantumasta ja miltä talouskasvu näyttää vuoteen Tarkastelemme EU:n hiilidioksidipäästöjen kehitystä kahden vaihtoehtoisen talouskasvuskenaarion valossa. Perusskenaariossa oletamme, että EU:n BKT lähtee kahden prosentin maltilliseen kasvuun vuonna 2014 ja kasvu säilyy sellaisena aina vuoteen 2020 saakka. Talouden taantumaskenaariossa oletetaan, että kasvu yskii ja on pitkään lievästi negatiivinen; EU ei nouse taantumasta helposti. Sähköntuotantoa ja fossiilisia polttoaineiden käyttöä koskevat oletukset myötäilevät näitä kasvuoletuksia (tarkat luvut esitetty liitteessä, taulukko 1). Laskelmissa oletamme, että sähköntuotannon määrä kasvaa tulevaisuudessa puolet bruttokansantuotteen kasvuvauh- 2 Hiilivuodolla viitataan tilanteeseen, jossa jossain maassa tai maaryhmässä asetettu päästökatto hiilidioksidille johtaa hiilidioksidipäästöjen lisääntymiseen jossakin muussa tai muissa maissa ja tämä päästöjen kasvu johtuu juuri asetetusta päästökatosta. Hiilivuodosta seuraa, että ilmastopolitiikasta tulee tehottomampaa ja kalliimpaa verrattuna tilanteeseen jossa vuotoa ei olisi. 280
 7 Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka Taulukko 2. Arvio päästöistä ja päästöoikeuksien tarpeesta kauppakaudelle *, kun EU:n talous kasvaa maltillisesti (MtCO 2 ekv) Yhteensä Jaetut päästöoikeudet Hankeyksiköiden käyttö Oikeudet yhteensä Arvioidut päästöt Ylijäämä Kumulatiivinen ylijäämä *) Islannin, Liechtensteinin ja Kroatian luvut puuttuvat. dista ja puolet sähköntuotannosta tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla. Historiallisen datan perusteella päästökaupan markkinatoimijoiden vuosien sähköntuotannosta 53,2 % tuotettiin fossiilisilla polttoaineilla (ENTSO-E 2012), joten oletuksemme mukaan fossiilisten polttoaineiden osuus kokonaistuotannosta pienenee tulevaisuudessa. Taulukko 2 esittää kolmannelle kaudelle jaettavat päästöoikeudet ja arvion hankemekanismien käytöstä, eli oikeuksien efektiivisen tarjonnan. Sen jälkeen arvioidaan päästökauppasektorin päästöt sekä vuotuinen ja kumulatiivinen ylijäämä. Vuoden 2013 jakoon (suuruudeltaan 2039,2 MtCO 2 ekv) on lisätty toiselta kauppakaudelta siirtyvä ylijäämä (1330 Mt- CO 2 ekv). Päästöoikeuksien alkujako laskee vuosittain leikkurin 1,74 % mukaisesti ja vuonna 2020 se on 262,1 MtCO 2 ekv alhaisempi kuin vuonna Vuosien yhteenlasketuksi hankeyksiköiden käyttökiintiöksi on arvioitu 1,4-1,8 miljardia päästövähennysyksikköä. Tästä kiintiöstä on tähän saakka käytetty 1048 MtCO 2 ekv. Arvio hankemekanismien käytöstä nykyisellä kauppakaudella, 69 Mt- CO 2 ekv on määritetty vuotuisena keskiarvona vielä käyttämättömien hankeyksiköiden määrästä 552 MtCO 2 ekv. Taulukon 2 viesti on yksikäsitteinen. Vaikka EU:n talouden oletetaan kasvavan noin kaksi prosenttia vuodessa, markkina jää jopa ylijäämäisemmäksi kuin toisella kauppakaudella. Ylijäämä on 1975 MtCO 2 ekv. Kumulatiivinen ylijäämä saavuttaa huippunsa 2018 ja on tällöin 2095 MtCO 2 ekv, mutta laskee runsaat 100 Mt- CO 2 ekv verran kauden loppuvuoteen mennessä. Tarjonnan ja kysynnän vuotuinen erotus kääntyy negatiiviseksi (kysyntä ylittää tarjonnan) vuonna Hankeyksiköitä on yritysten käytössä yhteensä noin 552 MtCO 2 ekv, joten niillä on suuri vaikutus ylijäämään, joskaan ei yhtä merkittävä kuin edellisellä kaudella. On uskottavaa, että ylijäämän ollessa näin merkittävä, päästöoikeuden hinta säilyy varsin alhaisena. Mikäli EU ei onnistu vakiinnuttamaan kasvuaan ja jää pidempiaikaiseen taantumaan, tilanne näyttää vielä synkemmältä. Taulukossa 3 esitämme arviomme kolmannen päästöoikeuskauppakauden ylijäämästä, kun EU jää pidemmäksi aikaa taantumaan. Taulukon 3 sanoma on samankaltainen kuin edellä, mutta vieläkin dramaattisempi: päästöoikeusmarkkinoiden ylijäämä on 2248 MtCO2ekv, eli noin puolentoista vuoden päästöoikeuksien tarve päästökauppasektorilla. Kumulatiivisen ylijäämän huippu saavutetaan 281
 8 KAK 3/2013 Taulukko 3. Arvio päästöistä ja päästöoikeuksien tarpeesta kauppakaudelle *, kun EU:n talous jää taantumaan (MtCO 2 ekv) Yhteensä Jaetut päästöoikeudet Hankeyksiköiden käyttö Oikeudet yhteensä Arvioidut päästöt Ylijäämä Kumulatiivinen ylijäämä *) Islannin, Liechtensteinin ja Kroatian luvut puuttuvat. kauden toiseksi viimeisenä vuotena 2019 ja vain vuonna 2020 vuotuinen tarve ylittää päästöoikeuksien tarjonnan. Taantuman oloissa kokonaispäästöiksi saadaan MtCO 2 ekv, kun ne olivat 2 % kasvun tapauksessa MtCO 2 ekv. Näiden skenaarioiden erotus on kuitenkin suhteellisen pieni 273 MtCO 2 ekv, mikä viittaa suhteellisen runsaaseen oikeuksien alkujakoon, joskin erotus kasvaa kasvun ollessa voimakkaampaa kuin 2 %. 4. Kokemuksia päästöoikeuksien huutokaupoista Vuoden 2013 alusta alkaen huutokauppa on ollut EU ETS:n pääasiallinen päästöoikeuksien alkujakotapa yrityksille (energiasektori). Huutokaupat siis korvaavat vanhan ilmaisjaon alkujakoperiaatteena. Mikäli yritysten hankkimat määrät päästöoikeuksia eivät vastaa niiden tarpeita huutokauppojen välillä, yritykset voivat edelliskausien tapaan ostaa tai myydä oikeuksia keskinäisen kaupankäynnin kautta ns. jälkimarkkinoilla, eli pörsseissä tai kahdenvälisenä kauppana. Tehokkailla markkinoilla huutokaupan selvityshinnan ja jälkimarkkinahinnan tulisi olla yhtä suuri. Toimiessaan tehokkaasti huutokauppa on yksinkertainen, läpinäkyvä ja tasapuolinen tapa jakaa päästöoikeudet niitä tarvitseville yrityksille. Tällöin se toteuttaa kolme keskeistä ympäristöpolitiikan tavoitetta. Ensinnäkin se on kustannustehokas. Tehokas oikeuksien allokaatio takaa, että viimeisen puhdistettavan päästöyksikön kustannus on kaikille yrityksille odotusarvoisesti yhtä suuri. Toiseksi se kerää tehokkaasti informaatiota puhdistuskustannuksista ja tarjoaa oikean hintasignaalin talouden suunnittelijoille. Kolmanneksi huutokauppatuotoilla voidaan korjata mahdollisia muita talouden vääristymiä kuten alentaa työn verotusta tai tukea investointeja puhtaaseen teknologiaan (ympäristöverotuksen kaksoishyötyhypoteesi). Huutokauppatuottojen maksimointi ei kuitenkaan ole päästöoikeusmarkkinoilla ensisijainen tavoite. Keskeisintä on toteuttaa asetettu puhdistustavoite mahdollisimman alhaisilla kustannuksilla. EU:n päästöoikeuskaupan kolmannen kauppakauden ( ) oikeudet huutokaupataan sähköntuotannon osalta kokonaan ja teollisuustuotannossa huutokauppaan siirrytään vähitellen. Kun vuonna 2013 teollisuudelle jaetaan ilmaiseksi 80 % päästöoikeuksista, ilmaisjako kattaa vuonna 2020 enää 30 % ja vuonna 2027 ilmaisjako loppuu kokonaan. Suurin osa EU:n jäsenvaltioista, mukaan lukien Suomi, myyvät päästöoikeutensa EU:n yhtei- 282
 9 Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka sellä huutokauppapaikalla (noin 60 % huutokaupattavista päästöoikeuksista). Ainoastaan UK, Saksa ja Puola ovat päättäneet myydä päästöoikeutensa omilla, ns. opt out -huutokauppapaikoillaan. EU:n yhteisenä sekä Saksan oikeuksien kauppapaikkana toimii European Energy Exchange (EEX) Leipzigissä. UK myy oikeutensa ICE Futures Europe (ICE) -pörssissä Lontoossa. Puola ei ole vielä osoittanut omaa kauppapaikkaansa ja toistaiseksi se käyttää EU:n yhteistä huutokauppaa. Oikeuksia huutokaupataan 500 päästöoikeuden erissä, joille voi tehdä tarjouksia 0,01 tarkkuudella. Huutokaupat toteutetaan yhden kierroksen suljettuna huutokauppana ja hinta määräytyy yhtenäishinnoittelun perusteella. Kun huutokauppa avataan, voivat yritykset ja muut huutokauppaan osallistuvat toimijat (kuten sijoittajat ja yhdistykset) huutaa päästöoikeuksia, kunnes tarjousaika päättyy. Huutajat eivät näe toistensa tarjouksia. Huutokaupanpitäjä laskee kysytyt määrät yhteen korkeimmasta tarjotusta hinnasta alkaen, kunnes yhteenlaskettu määrä on yhtä suuri kuin päästöoikeuksien kokonaistarjonta. Huutokaupan selvityshinta määräytyy alimman voittaneen tarjouksen mukaan. Voittaneita tarjouksia ovat kaikki selvityshintaa korkeammat tai yhtä suuret tarjoukset. Jokaisesta huutokaupassa voitetusta päästöoikeudesta maksetaan selvityshinnan suuruinen maksu. Tasatilanteessa alin hyväksytty tarjous arvotaan. Kolmannen kauden päästöoikeuksia on EU:n yhteisellä kauppapaikalla huutokaupattu kolmesti viikossa vuoden 2012 lopulta alkaen. Saksan oikeuksien huutokauppa järjestetään kerran viikossa ja UK:n kolmannen kauden päästöoikeuksia huutokaupataan kahden viikon välein. Huutokauppa on peruttava, jos tarjousten yhteismäärä on pienempi kuin huutokaupattava määrä. Lisäksi huutokauppapaikan on mitätöitävä huutokauppa, jos huutokaupan selvityshinta on merkittävästi alhaisempi kuin jälkimarkkinoilla tarjousajan kuluessa ja välittömästi sitä ennen vallitseva hinta, kun otetaan huomioon päästöoikeuksien lyhytaikainen hinnanvaihtelu tietyllä aikavälillä ennen huutokauppaa (Komission asetus (EU) N:o 1031/2010, Artikla 7). Huutokaupassa on täten reservaatiohinta, jota ei ilmoiteta etukäteen, mutta joka määräytyy jälkimarkkinoiden hintanoteerausten perusteella. Onko EU ETS:ään valittu huutokauppatapa tehokas? Tämä on kysymys, johon empiirinen tai teoreettinen huutokauppakirjallisuus ei anna toistaiseksi vastausta. Monen yksikön yhtenäishinnoittelun huutokaupoissa ongelmana on yritysten halukkuus asettaa kysyntätarjoukset puhdistuskustannuksiaan alemmiksi (bid shading, collusive seeming bidding). Lisäksi suuremmat yritykset pyrkivät vaikuttamaan hintaan enemmän kuin pienemmät. Tämän seurauksena myös huutokaupan selvityshinta voi olla varsin matala (Wilson, 1979; Ausubel ja Cramton, 2002; Cramton ja Kerr, 2002). Tällöin huutokauppa ei tuota tehokasta päästöoikeuksien allokaatiota, hintasignaali ei ole oikea ja huutokaupan tuotot alenevat. Yhden hinnan huutokaupoissa voidaan rajoittaa strategista käyttäytymistä muun muassa tekemällä päästöoikeuksien tarjonnasta joustava hinnan suhteen tai sopeuttamalla tarjontaa kysyntätarjousten jättämisen jälkeen (Back ja Zender, 1993; Li- Calzi ja Pavan, 2005; McAdams, 2007). Myös reservaatiohinnoittelulla voidaan estää erittäin alhaisten selvityshintojen toteutuminen. Taulukossa 4 esitetään perustietoja kolmannen kauden huutokaupoista. Kiinnostavaa on katsoa erityisesti markkinoiden tehokkuutta, eli kuinka lähellä huutokaupan selvityshinta on 283
 10 KAK 3/2013 Taulukko 4. EU:n päästökaupan kolmannen kauden huutokaupat Huutokauppa n Spread (%) osallistujien lkm kysyntä/tarjonta ka Min Max Ka Min Max Ka Min Max EU 86 1,3-20,8 8,7 16, ,8 1,2 5,3 Saksa 31 2,2-1,6 22,0 16, ,8 1,1 7,7 Iso-Britannia 15 2,2-2,9 21,0 15, ,2 1,1 3,1 Kaikki 132 1,6-20,8 22,0 16, ,7 1,1 7,7 Lähteet: ICE Futures Europe (https://www.theice.com/) ja EEX (https://www.eex.com/). Spread on huutokauppapäivän kanssa samana päivänä noteeratun spot-hinnan ja huutokaupan selvityshinnan (Clearing Price) välinen suhteellinen erotus: Spread = (Spot Price Clearing Price) / Clearing Price. Taulukon laskelmissa spot-hintana on käytetty EUA:n seuraavan kuukauden forward-sopimuksen hinnan painotettua keskiarvoa päivän aikana käydyistä kaupoista. reservaatiohintaa. Tätä mittaa taulukossa 4 spread, joka määritellään selvityshinnan ja samana päivänä noteeratun spot-hinnan suhteellisena erotuksena. Spot-hinnan sijaan spreadiä laskettaessa on käytetty ICE Futures Europe -pörssin noteerausta EUA:n seuraavan kuukauden forward-sopimukselle. Spot- ja forwardhintojen ero alle yhden kuukauden periodilla ei ole merkittävä. Mitattuna spreadillä, huutokaupan selvityshinta on EU ETS:n kolmannen kauden huutokaupoissa ollut hyvin lähellä odotusarvoista reservaatiohintaa. Selvityshinta on ollut keskimäärin 1,6 prosenttiyksikköä alempi kuin samana päivänä noteerattu seuraavan kuukauden forward-sopimus. Kun selvityshinta on alhaisempi kuin noteerattu spot-hinta (tässä forward-hinta), arbitraasivoiton tekeminen huutokauppoihin osallistumalla on mahdollista. Artikkelin kirjoitushetkellä kolme huutokauppaa on jouduttu perumaan, koska selvityshinta on jäänyt reservaatiohinnan alle. Saksan päästöoikeuksien huutokauppa peruttiin ja sekä EU:n yhteinen huutokauppa Selvityshinnan ja seuraavan kuukauden forward-hinnan eroamista toisistaan selittää se, että huutokauppoihin on toistaiseksi osallistunut varsin pieni määrä huutajia. Keskimäärin osallistujia on ollut 17 ja voittavien huutajien keskiarvo on ollut 11, kun päästökauppaan osallistuvia yrityksiä on liki Huutokauppojen vähäinen osallistujamäärä on seurausta siitä, että monet yritykset ostavat tarvitsemansa päästöoikeudet jälkimarkkinoilta tai huutokauppoihin osallistuvien välittäjien kautta 3. Lisäksi yrityksillä ei ole tällä hetkellä merkittävää tarvetta ostaa päästöoikeuksia, sillä niiden hallussa on runsaasti toiselta kauppakaudelta siirtyneitä oikeuksia. Kun huutokauppakäytäntö tulee yrityksille tulevaisuudessa paremmin tutuksi, huutokauppoihin voidaan saada enemmän osallistujia. Mitä vähemmän osallistujia huutokaupoissa on, sitä suuremman uhan strateginen käyttäytyminen aiheuttaa huutokaupan tehokkuudelle. Yritykset saattavat pelätä huutokauppoihin osallistumista 3 Esimerkiksi helmikuussa 2013 huutokaupoissa myytiin kaikkiaan noin 65 miljoonaa päästöoikeutta. Vertailun vuoksi todettakoon, että jälkimarkkinoiden spot- ja forwardtuotteiden yhteenlaskettu kaupankäyntivolyymi oli samassa kuussa yli kymmenkertainen, vajaa 900 Mt CO2ekv. (Tendance Carbone 2013). 284
 11 Iso-Britannia ,9 21,0 15, ,2 1,1 3,1 Kaikki ,8 22,0 16, ,7 1,1 7,7 Lähteet: ICE Futures Europe (https://www.theice.com/) ja EEX (https://www.eex.com/). Spread on huutokauppapäivän kanssa samana päivänä noteeratun spot-hinnan ja huutokaupan selvityshinnan (Clearing Price) välinen suhteellinen erotus: Spread = (Spot Price Clearing Price) / Clearing Price. Taulukon laskelmissa spot-hintana on käytetty EUA:n seuraavan kuukauden forward-sopimuksen hinnan painotettua keskiarvoa päivän aikana käydyistä kaupoista. Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka Kuva 3. EU:n päästöoikeuden jälkimarkkinahinnat sekä selvityshinnat EU:n, Saksan (DE) ja Iso-Britannian (UK) huutokaupoissa Kuva 3. EU:n päästöoikeuden jälkimarkkinahinnat sekä selvityshinnat EU:n, Saksan (DE) ja Iso-Britannian (UK) huutokaupoissa EUA seuraavan kk sopimus EU huutokauppa DE huutokauppa UK huutokauppa Peruttu huutokauppa /tco2ekv Lähteet: ICE Futures Europe (https://www.theice.com) ja EEX (https://www.eex.com/). Lähteet: ICE Futures Europe (https://www.theice.com) ja EEX (https://www.eex.com/). myös kustannusten takia, sillä huutokauppapaikat edellyttävät osallistujilta erilaisia jäsenyyksiä pörsseihin, joten arbitraasivoiton tulisi kattaa ainakin kustannukset, jotta osallistuminen huutokauppoihin olisi yritysten kannalta mielekästä. Kuva 3 havainnollistaa huutokauppojen selvityshintojen ja päästöoikeuksien jälkimarkkinahintojen suhdetta. Kuvassa on seuraavan kuukauden forward-sopimuksen hintakuvaaja ja vaakaviivoin on merkitty EU:n huutokauppojen hinnat. Kolmiot ovat Saksan ja vinoneliöt UK:n huutokauppojen selvityshinnat. Kuva 3 vahvistaa taulukon 4 tulokset. Huomattakoon myös, että toukokuun pohjalukemien jälkeen huutokauppojen selvityshinnat ja jälkimarkkinahinta ovat nousseet lievästi kohti alkuvuoden 5 euron tasoa. Entä kuinka hyvin huutokaupat ovat toimineet muilla vastaavilla markkinoilla? Yhdysvaltojen osavaltioista Kalifornialla on oma CO 2 :n cap-and-trade -ohjelmansa ja koillisosan yhdeksällä osavaltiolla on oma kasvihuonekaasujen kauppaohjelma RGGI (Regional Greenhouse Gas Initiative). Kaliforniassa on käyty kolme huutokauppakierrosta ( , ja ) ja RGGI:n puitteissa on päästöoikeuksia jaettu 20 huutokaupassa vuoden 2008 jälkeen. Huutokaupat on järjestetty yhden hinnan suljettuna huutokauppana, mutta toisin kuin EU ETS:n huutokaupoissa, reservaatiohinta ilmoitetaan ennen huutokaupan avautumista. Huutokauppaa ei myöskään peruta, mikäli kysytty määrä alittaa tarjonnan. Suuressa osassa näistä huutokaupoista selvityshinta on jäänyt reservaatiohinnan tasolle tai lähelle 285
 12 KAK 3/2013 sitä. 4 Alhaisia hintoja on selitetty muun muassa uusiutuviin energiamuotoihin sekä energiatehokkuuteen liittyvällä ohjauksella, joka on päällekkäistä kauppajärjestelmän kanssa. 5 On vaikea sanoa, onko esimerkiksi peruttujen tai reservaatiohinnalla toteutuneiden huutokauppojen taustalla alhaisten hintojen strategioita. EU:n päästömarkkinoilla päästöoikeuksien kysyntä ja samalla hinta ovat olleet pitkään varsin matalalla tasolla. Tämä on seurausta suhteellisen runsaasta alkujaosta, ennakoitua heikommasta taloudellisesta toimeliaisuudesta ja esimerkiksi uusiutuvien energiamuotojen tukipolitiikasta. Varmaa on kuitenkin se, että monen yksikön huutokauppoihin liittyy paljon avoimia kysymyksiä, joiden tutkimiseen päästöoikeuksien huutokaupat tarjoavat mielenkiintoista empiiristä aineistoa. 5. EU:n päästökauppajärjestelmän tulevaisuudesta Innokkaimmat ovat jo veikanneet loppua päästökaupalle. Tätä kirjoitettaessa pohdinta päästökauppajärjestelmän kehittämiseksi on käynnissä. Yleinen arvio on, että tarvitaan toimia, joilla päästöoikeuden hintaa nostetaan lyhyellä aikavälillä, jotta haitallinen siirtymä takaisin hiileen saadaan pysäytetyksi. Päästöoikeuskauppa toimii nousu- ja laskusuhdanteissa ns. automaattisena vakauttajana, sillä päästöoikeuksien 4 California Air Resources Board (ARB), Auction Information (http://www.arb.ca.gov/cc/capandtrade/auction/auction.htm); Regional Greenhouse Gas Initiative, CO2 Auctions (http://www.rggi.org/rggi). 5 Esimerkiksi Dallas Burtraw ja Clayton Munnings ( ), California s First Carbon Auction Successful (http://common-resources.org/2012/californias-first-carbonauction-successful/). hinta nousee kasvun kiihtyessä ja laskee kasvun hiipuessa. Ilmastopolitiikan pitkän aikavälin ohjauksen kannalta on kuitenkin ajateltu, että vaihteluväliä tulisi rajoittaa investointeihin liittyvän epävarmuuden pienentämiseksi. Tiukemman ilmastotavoitteen asettaminen vuodelle 2030 loisi välittömästi niukkuutta myös nykyiselle kauppakaudelle ja nostaisi hintaa. Päästökauppamekanismin kehittämiseksi esimerkiksi vuoden 2020 jälkeen on ehdotettu mm. katto- ja lattiahintojen asettamista, joustavien tarjontamekanismien luomista komission harkinnan piiriin, vuotuisen päästöleikkurin kiristämistä sekä päästökaupan piiriin luettavien toimialojen laajentamista. Saatujen kokemusten huolellinen arviointi onkin tarpeen, jotta päästökaupan markkinaehtoisuus säilyy samalla, kun ilmastopoliittinen kannustavuus kasvaa. Erityisesti on pohdittava, kuinka järkevää on asettaa erillisiä tavoitteita ja päällekkäisiä ohjauskeinoja uusiutuvalle energialle ja energiatehokkuudelle päästökauppasektorilla. Toisen kauden päällekkäisen ohjauksen ongelmat ovat ilmeiset: vakiintuneen uusiutuvan energian tuki ei vähentänyt päästöjä, joita ohjaa päästökatto, mutta laskiessaan päästöoikeuden hintaa se loi lisää tilaa hiilen käytölle. Edellä sanottu ei tarkoita, etteikö energiatukia tarvittaisi. Tuki on taloustieteellisesti perusteltu uusiutuvan energian tutkimus- ja kehitystyölle ja siihen liittyvän tiedon sekä uusien teknologioiden diffuusiolle. EU:n tulisikin siirtää tukipolitiikkaansa juuri tutkimus- ja kehitystyötä kannustavaan suuntaan huolimatta siitä, että tällaisten tukien määritys on hankalaa. Vaikka EU:n ilmastopolitiikka tällä hetkellä ontuu, EU:lla ja sen päästökauppajärjestelmällä on ollut tärkeä globaali merkitys. Yhä useampi maa on ottanut tai ottamassa päästökauppajärjestelmiä osaksi kansallisia ohjelmiaan. 286
 13 Piia Aatola, Elina Marjamaa, Markku Ollikainen ja Kimmo Ollikka Samalla ne voivat oppia EU:n päästökaupan ongelmista esimerkiksi Australia aloitti päästökauppajärjestelmänsä kiinteällä hinnalla lähtien. Toisin kuin EU, Australia ja Uusi-Seelanti ovat sisällyttäneet päästökauppaohjelmaansa maa- ja metsätalouden, joten ne voivat tarjota kokemuksia näiden luonteeltaan kompleksisten sektoreiden (sektoreissa yhdistyvät tuotantoon liittyvät päästöt sekä maankäytön muutokset) ohjaamisesta. Kiina aloitti pilottikaupan kuluvana vuonna ja mikäli kokemukset ovat hyviä, kauppa laajenee koko maahan Näköpiirissä on myös järjestelmien yhdentymistä: Islanti, Liechtenstein ja Norja kuuluvat jo EU:n päästökaupan piiriin ja EU solmi vuonna 2012 sopimuksen Australian kanssa päästökauppajärjestelmien asteittaisesta yhdentymisestä vuoteen Päästökauppajärjestelmistä ja niiden yhdentämisestä onkin tulossa merkittävä rinnakkainen prosessi YK:n ilmastoneuvotteluille. Nämä prosessit tukevat toisiaan ja päästökaupan kehittymisestä ja verkostoitumisesta voi tulla myös merkittävä ilmastoneuvottelujen vauhdittaja. Kirjallisuus Aatola, P., Ollikainen, M. ja Toppinen, E. (2013), Price determination in the EU-ETS market: Theory and econometric analysis with market fundamental, Energy Economics 36: Aatola, P., Ollikainen, M. ja Ollikka, K. (2008), Kolme vuotta EU:n päästökauppaa: kokemuksia ja luotausta tulevaa, Kansantaloudellinen aikakauskirja 104: Alberola, E., Chevallier, J., ja Chèze, B. (2008), Price Drivers and Structural Breaks in European Carbon Prices , Energy Policy 36: Ausubel, L., Cramton, P.,(2002), Demand Reduction and Inefficiency in Multi-Unit Auctions. Mimeo, University of Maryland, College Park, MD. Back, K., Zender, J.F. (1993), Auctions of divisible goods: on the rationale for the treasury experiment, Review of Financial Studies 6: Cramton, P. ja Kerr, S. (2002), Tradeable Carbon Permit Auctions: How and Why to Auction and Not Grandfather, Energy Policy 30, European Network of Transmission System Operators for Electricity (ENTSO-E). (2012), https:// viitattu Helm, D. (2012), The Carbon Crunch: How We re Getting Climate Change Wrong - and How to Fix it, Yale University Press, Princeton and London. LiCalzi, M. ja Pavan, A. (2005), Tilting the supply schedule to enhance competition in uniformprice auc-tions, European Economic Review 49: McAdams, D. (2007), Adjustable supply in uniform price auctions: Non-commitment as a strategic tool #,. Economics Letters 95: Syri, S, Vihma, A., Airaksinen, M., Hast, A. Järvelä, M., Ollikainen, M., Savolainen, I. ja Soimakallio, S. (2013), Kansainvälinen ja EU:n ilmastopolitiikan ajankohtaisia teemoja, Ilmastopaneeli, Raportteja 6/2013. Tendances Carbone ( 2013), The Monthly bulletin on the European Carbon Market. A newsletter of CDC Climat Research, Paris. Van der Bergh, K., Delarue E. ja D haeseleer, W. (2012), Impact of renewables deployment on the CO2 price and CO2 emissions in the European electricity sector, Robert Schuman Center for Advanced Studies, European University Institute, EUI Working Papers 66/2012. Wilson, R. (1979),. Auctions of shares, Quarterly Journal of Economics 93:
 14 KAK 3/2013 Liite. Taulukko A1. Oletukset talouskasvusta ja energian tuotannon kehityksestä BKT:n odotettu kasvu, % Lievä kasvu Taantuma Sähköntuotannon kasvu, % Lievä kasvu 0, Taantuma 0,5 0-0,5-0,5 0 0,5 1 1 Fossiilisten polttoaineiden käytön kasvu, % Lievä kasvu 0,25 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 Taantuma 0,25 0-0,25-0,25 0 0,25 0,5 0,5 Muiden kuin sähköntuotannon polttolaitosten tuotannon kasvu, % Lievä kasvu 0,25 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 Taantuma 0,25 0-0,25-0,25 0 0,25 0,5 0,5 Muun teollisuuden tuotannon kasvu, % Lievä kasvu 0,25 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 Taantuma 0,25 0-0,25-0,25 0 0,25 0,5 0,5 Taulukko A2. Päästöjen kehitys aloittain, kun EU:n talous kasvaa 2% vuosittain Sähkön tuotanto, TWh Fossiilinen sähkö Päästöt lähteittäin, MtCO 2 ekv Sähköntuotanto Muut polttolaitokset Muu teollisuus Yhteensä Taulukko A3. Päästöjen kehitys aloittain, kun EU:n talous jää taantumaan Sähkön tuotanto, TWh Fossiilinen sähkö Päästöt lähteittäin, MtCO 2 ekv Sähköntuotanto Muut polttolaitokset Muu teollisuus Yhteensä
 Kuinka hyvin EU:n päästökauppajärjestelmä toimii?
 Kuinka hyvin EU:n päästökauppajärjestelmä toimii? YE6.1 Luento 30.3.2015 Piia Remes & Kimmo Ollikka Luennon kulku Onko päästökauppa lunastanut lupauksensa? Kokemuksia ensimmäiseltä vuosikymmeneltä Minkälaisia
 Päästöoikeuksien huutokauppa ja jälkimarkkinat
 Päästöoikeuksien huutokauppa ja jälkimarkkinat Kimmo Ollikka Valtion taloudellinen tutkimuskeskus VATT YE6.1 Ilmasto- ja energiapolitiikka, 1.4.2015 Päästöoikeuksien alkujako Miksi alkujako on tärkeä?
 Kolme vuotta EU:n päästökauppaa: kokemuksia ja luotausta tulevaan
 Kansantaloudellinen aikakauskirja 104. vsk. 1/2008 Kolme vuotta EU:n päästökauppaa: kokemuksia ja luotausta tulevaan Piia Aatola Tutkija helsingin yliopisto Kimmo Ollikka Tutkija helsingin yliopisto Markku