type: other

text:
Zákon o zvláštní ochraně svědka a dalších osob v souvislosti s trestním řízením a o změně zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů - Zákony.cz
 Zákon č. 137/2001
 o zvláštní ochraně svědka a dalších osob v souvislosti s trestním řízením a o změně zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů
 § 1 (1) Účelem tohoto zákona je upravit poskytování zvláštní ochrany a pomoci svědku a dalším osobám, kterým v souvislosti s trestním řízením zřejmě hrozí újma na zdraví nebo jiné vážné nebezpečí, (dále jen "ohrožená osoba").
 § 1 (2) Podle tohoto zákona se postupuje, jen nelze-li bezpečnost ohrožené osoby zajistit jiným způsobem.[1]
 § 1 (3) Podle tohoto zákona lze zvláštní ochranu a pomoc poskytnout i na žádost příslušného orgánu cizího státu, který rozhoduje o obdobné ochraně osoby podle práva cizího státu (dále jen "orgán cizího státu"), nebo na žádost mezinárodního trestního soudu, mezinárodního trestního tribunálu, popřípadě obdobného mezinárodního soudního orgánu, které splňují alespoň jednu z podmínek uvedených v § 145 odst. 1 zákona o mezinárodní justiční spolupráci ve věcech trestních (dále jen „soudní orgán“).
 § 1 (4) Na poskytnutí zvláštní ochrany a pomoci podle tohoto zákona není právní nárok.
 Ohrožená a chráněná osoba
 § 2 (1) Za ohroženou osobu se pro účely tohoto zákona považuje osoba, která
 a) podala nebo má podat vysvětlení, svědeckou výpověď nebo vypovídala či má vypovídat jako obviněný anebo jinak pomáhala nebo má pomoci podle ustanovení trestního řádu k dosažení účelu trestního řízení, nebo
 b) je znalcem nebo tlumočníkem anebo obhájcem, pokud obviněný, kterého jako obhájce zastupuje, vypovídal nebo má vypovídat, aby pomohl k dosažení účelu trestního řízení, anebo
 c) je osobou blízkou[2]osobě uvedené v písmenu a) nebo b).
 § 2 (2) Chráněnou osobou je ohrožená osoba uvedená v odstavci 1, které je poskytována zvláštní ochrana a pomoc.
 § 3 (1) Zvláštní ochrana a pomoc je soubor opatření, která zahrnují
 a) osobní ochranu,
 b) přestěhování chráněné osoby včetně příslušníků její domácnosti[3]a pomoc chráněné osobě za účelem jejího sociálního začlenění v novém prostředí,
 c) zastírání skutečné totožnosti chráněné osoby,
 d) prověřování dodržování podmínek poskytování zvláštní ochrany a pomoci.
 § 3 (2) Zvláštní ochranu a pomoc poskytuje Policie České republiky (dále jen "policie") a Vězeňská služba České republiky (dále jen "vězeňská služba") výkonem opatření uvedených v odstavci 1. Vězeňská služba může vykonávat jen opatření uvedená v odstavci 1 písm. a) a c). Policie a vězeňská služba jsou povinny při plnění úkolů podle tohoto zákona si navzájem pomáhat.
 § 3 (3) Orgány veřejné správy jsou povinny v rozsahu nezbytném k dosažení účelu tohoto zákona spolupracovat s policií a vězeňskou službou při výkonu opatření uvedených v odstavci 1. K zastírání skutečné totožnosti chráněné osoby je policie oprávněna vytvořit legendu o jiné osobní existenci (dále jen „legenda“) a zajistit v informačních systémech vedených podle zvláštních právních předpisů vložení, změnu, vyjmutí, vymazání nebo blokování údajů vyplývajících z této legendy. Tyto údaje se zvlášť neoznačují a vedou se společně s ostatními osobními údaji[4], pokud policie nestanoví jinak. Pro tvorbu legendy lze se souhlasem chráněné osoby využít některé její osobní údaje.
 POSKYTOVÁNÍ ZVLÁŠTNÍ OCHRANY A POMOCI
 § 4 (1) Zvláštní ochranu a pomoc lze poskytnout, jestliže
 b) ministr vnitra (dále jen "ministr") schválí návrh policie, soudce nebo státního zástupce, aby zvláštní ochrana a pomoc byla ohrožené osobě poskytována; soudce nebo státní zástupce podávají takový návrh prostřednictvím ministra spravedlnosti.
 § 4 (2) Souhlas podle odstavce 1 písm. a) se vyžaduje před podáním návrhu na poskytování zvláštní ochrany a pomoci ministru; to neplatí, jde-li o návrh soudce nebo státního zástupce. Ohrožená osoba musí být policií přiměřeně svému věku a rozumovým schopnostem informována o nebezpečí, které jí hrozí, seznámena se způsobem a podmínkami poskytování zvláštní ochrany a pomoci a s povinnostmi stanovenými v tomto zákoně. Dále musí být upozorněna, že informace týkající se zvláštní ochrany a pomoci jsou utajovány podle zvláštního zákona[5]a podle takového zákona musí být i poučena. O poučení policie sepíše záznam.
 § 4 (3) Hrozí-li ohrožené osobě nebezpečí bezprostředně, policie se souhlasem policejního prezidenta, a vykonává-li ohrožená osoba vazbu nebo trest odnětí svobody, vězeňská služba se souhlasem generálního ředitele vězeňské služby poskytne zvláštní ochranu a pomoc ještě před tím, než ministr návrh na poskytnutí zvláštní ochrany a pomoci schválí. V těchto případech lze zvláštní ochranu a pomoc dočasně poskytovat i bez souhlasu uvedeného v odstavci 1 písm. a), jestliže přechodně zhoršený zdravotní stav neumožňuje ohrožené osobě souhlas dát.
 § 5 (1) Je-li ohroženou nebo chráněnou osobou osoba nezletilá[6]nebo osoba, která byla rozhodnutím soudu zbavena způsobilosti k právním úkonům nebo jejíž způsobilost k právním úkonům byla rozhodnutím soudu omezena, souhlas podle § 4 odst. 1 písm. a) dává její zákonný zástupce.
 § 5 (2) Má-li být ohrožená nebo chráněná osoba uvedená v odstavci 1 podle tohoto zákona vyrozuměna, vyrozumí se zákonný zástupce.
 § 5 (3) Mohlo-li by dojít ke střetu zájmů mezi ohroženou nebo chráněnou osobou a zákonným zástupcem, souhlas podle odstavce 1 lze vyžádat jen od zvláštního zástupce[7]nebo opatrovníka.[8]
 § 5 (4) Do doby, než zákonný zástupce, zvláštní zástupce nebo opatrovník souhlas dá, lze vykonávat jen opatření uvedené v § 3 odst. 1 písm. a).
 b) řídit se pokyny příslušníků policie (dále jen "policista") a příslušníků vězeňské služby,
 § 7 (1) Poskytování zvláštní ochrany a pomoci se ukončí, jestliže chráněná osoba vezme písemně zpět souhlas podle § 4 odst. 1 písm. a). Poskytování zvláštní ochrany a pomoci podle § 4 odst. 3 se také ukončí, neschválí-li ministr návrh na její poskytnutí.
 § 7 (2) Ministr rozhodne o ukončení zvláštní ochrany a pomoci, jestliže nebezpečí, které chráněné osobě hrozilo, pominulo.
 § 7 (3) Ministr může rozhodnout o ukončení zvláštní ochrany a pomoci, jestliže chráněná osoba
 d) poruší povinnost zachovávat tajnost utajovaných informací.
 § 7a (1) Řízení o ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci podle § 7 odst. 2 a 3 se zahajuje na návrh policie.
 § 7a (2) Účastníkem řízení je chráněná osoba.
 § 7a (3) Písemnosti se účastníkům řízení doručují prostřednictvím policie.
 § 7b (1) Stejnopis písemného vyhotovení rozhodnutí o ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci se bezodkladně doručí policii.
 § 7b (2) Rozhodnutí o ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci nelze přezkoumat v přezkumném řízení. Proti rozhodnutí o ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci nelze podat rozklad nebo žádost o obnovu řízení.
 § 7b (3) Proti rozhodnutí o ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci lze podat do 15 dnů ode dne jeho doručení žalobu podle soudního řádu správního[11]. Osoba, které bylo poskytování zvláštní ochrany a pomoci ukončeno, je povinna policii bez zbytečného odkladu informovat o podání žaloby.
 § 7b (4) Do doby pravomocného rozhodnutí soudu o žalobě vykonává policie a vězeňská služba nezbytná opatření k ochraně života a zdraví osoby, které byla zvláštní ochrana a pomoc poskytována.
 OPRÁVNĚNÍ A POVINNOSTI POLICIE A VĚZEŇSKÉ SLUŽBY
 Oprávnění zpracovávat osobní údaje
 § 8 (1) Policie a vězeňská služba jsou pro účely tohoto zákona oprávněny zpracovávat a využívat osobní údaje ohrožené nebo chráněné osoby.
 § 8 (2) Na činnost policie a vězeňské služby uvedenou v odstavci 1 se vztahuje zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, s výjimkou § 16 až 19 a § 27.
 § 9 (1) Je-li to k zajištění bezpečnosti chráněné osoby nezbytně nutné, je policista oprávněn
 a) vstoupit do objektu a provést prohlídku prostoru, ze kterého by bylo možné účinně ohrozit bezpečnost chráněné osoby, a prohlídku osob, dopravních prostředků a věcí nacházejících se v tomto prostoru,
 b) zakázat vstup nebo pobyt v prostoru uvedeném v písmenu a) nebo jeho části na dobu, než budou provedena nezbytná opatření, aby k ohrožení bezpečnosti chráněné osoby nemohlo z tohoto prostoru dojít.
 § 9 (2) Prohlídku prostoru podle odstavce 1 písm. a) je policista oprávněn provést pouze se svolením uživatele. Bez tohoto svolení je oprávněn ji provést, je-li důvodné podezření, že z prostoru má být proveden útok na bezpečnost chráněné osoby. Policista je povinen zajistit přítomnost nezúčastněné osoby. Nemusí tak učinit, hrozí-li nebezpečí z prodlení nebo mohlo-li by dojít k ohrožení života nebo zdraví nezúčastněné osoby. Po provedení služebních úkonů souvisejících se vstupem do prostoru je policista povinen neprodleně vyrozumět uživatele prostoru a zajistit zabezpečení prostoru, nemůže-li tak učinit uživatel nebo jiná oprávněná osoba.
 § 9 (3) Osobní prohlídku je policista oprávněn provést pouze tehdy, pokud osoba na jeho výzvu prostor uvedený v odstavci 1 písm. a) ihned neopustí nebo pokud hrozí nebezpečí z prodlení. Osobní prohlídku provádí osoba stejného pohlaví. Nemůže-li osobní prohlídku provést osoba stejného pohlaví a je-li důvodné podezření, že osoba u sebe ukrývá zbraň, může výjimečně, hrozí-li nebezpečí z prodlení, osobní prohlídku prov��st také osoba opačného pohlaví. Je-li třeba se přesvědčit, zda zbraň není ukryta v tělních dutinách, je oprávněn osobní prohlídku provést pouze odborně způsobilý zdravotnický pracovník.
 § 9 (4) Prohlídkami uvedenými v odstavci 1 písm. a) nesmí být sledován jiný účel než zajištění bezpečnosti chráněné osoby.
 Oprávnění při zajišťování bezpečnosti chráněného prostoru
 Je-li důvodné podezření, že bude uskutečněn útok na život a zdraví chráněné osoby nebo na její majetek, je policista oprávněn v nezbytném rozsahu a na nezbytně nutnou dobu vymezit prostor, kde se chráněná osoba zdržuje nebo se bude zdržovat anebo kde se nachází její majetek, jako prostor chráněný (dále jen "chráněný prostor"). K vyznačení nebo ohraničení chráněného prostoru nebo jeho části je policista oprávněn použít technické prostředky. Při zajišťování bezpečnosti chráněného prostoru je policista oprávněn
 a) zjišťovat totožnost osoby, která do chráněného prostoru vstupuje nebo chráněný prostor opouští,
 b) zjišťovat důvod vstupu osoby do chráněného prostoru,
 c) provést prohlídku vnášených a vynášených věcí,
 d) zastavovat vjíždějící a vyjíždějící dopravní prostředky a provést jejich prohlídku,
 e) přesvědčit se, zda osoba, která vstupuje do chráněného prostoru, nemá u sebe zbraň, a pokud ji má, na dobu pobytu osoby v prostoru zbraň odebrat,
 f) zakázat vstup nebo pobyt v chráněném prostoru nebo jeho části.
 Oprávnění k prověřování chráněné osoby
 § 10a (1) Je-li dáno podezření, že chráněná osoba nedodržuje povinnosti uvedené v § 6, a nelze-li toto podezření prověřit jiným způsobem, je policie oprávněna v nezbytně nutném rozsahu získávat poznatky utajovaným způsobem pomocí technických nebo jiných prostředků; při tom je oprávněna pořizovat zvukové, obrazové nebo jiné záznamy, provádět odposlech a záznam telekomunikačního provozu a požadovat po osobě vykonávající telekomunikační činnost údaje o uskutečněném telekomunikačním provozu, které jsou předmětem telekomunikačního tajemství nebo na něž se vztahuje ochrana osobních a zprostředkovacích dat.
 § 10a (2) Pořizování zvukových, obrazových nebo jiných záznamů, provádění odposlechu a záznamu telekomunikačního provozu a požadování údajů o uskutečněném telekomunikačním provozu je možné pouze s předchozím souhlasem předsedy senátu vrchního soudu příslušného podle sídla útvaru policie nebo vězeňské služby, která poskytuje zvláštní ochranu a pomoc. Proti rozhodnutí o povolení nebo zamítnutí žádosti není přípustný opravný prostředek.
 Oprávnění k zastírání činnosti policie
 K zastírání činnosti policie při poskytování zvláštní ochrany a pomoci je policista oprávněn založit obchodní společnost, žádat o živnostenské oprávnění nebo žádat o povolení k podnikání na základě jiného než živnostenského oprávnění podle zvláštních předpisů. Účelem činnosti však není podnikání.[9]
 Policista je při poskytování zvláštní ochrany a pomoci oprávněn používat krycí doklady, konspirativní prostředky, zabezpečovací techniku a zvláštní finanční prostředky.
 § 13 (1) Krycím dokladem se pro účely tohoto zákona rozumí dokument sloužící k zastírání skutečné totožnosti chráněné osoby nebo policisty, který poskytuje zvláštní ochranu a pomoc, nebo k jiným podobným účelům.
 § 13 (2) Krycí doklad opatřuje nebo vydává policie nebo Ministerstvo vnitra (dále jen „ministerstvo“) se souhlasem ministra. Krycím dokladem smí být i doklad chráněné osoby nebo osoby, jíž bylo poskytování zvláštní ochrany a pomoci ukončeno, udělí-li k tomu svůj souhlas.
 § 13 (3) Krycím dokladem nesmí být průkaz poslance nebo senátora, člena vlády, guvernéra České národní banky, člena Nejvyššího kontrolního úřadu a soudce Ústavního soudu, služební průkaz soudce a státního zástupce a doklad jiné žijící nebo zemřelé osoby.
 § 13 (4) Orgány veřejné správy provedou na žádost policie nebo ministerstva změny v informačních systémech a vydají krycí doklady; při tom postupují tak, aby nedošlo k vyzrazení činnosti policie nebo ministerstva.
 § 13 (5) Ministerstvo vede evidenci krycích dokladů.
 § 13 (6) Policie spravuje vydané krycí doklady chráněných osob i po ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci.
 Konspirativním prostředkem se rozumí věc nebo prostor sloužící k zastírání skutečné totožnosti chráněné osoby nebo policisty anebo činnosti policie při poskytování zvláštní ochrany a pomoci.
 Zabezpečovací technikou se rozumí technické prostředky, zařízení a jejich soubory používané za účelem předcházení nebo odstranění ohrožení života a zdraví chráněné osoby nebo k zabezpečení ochrany jejího majetku.
 § 16 (1) Zvláštními finančními prostředky se rozumí vyčleněné finanční prostředky, které jsou používány k úhradě některých výdajů v souvislosti s poskytováním zvláštní ochrany a pomoci. Na nakládání se zvláštními finančními prostředky se nevztahují právní předpisy upravující hospodaření s peněžními prostředky státu.
 § 16 (2) Policista nakládající se zvláštními finančními prostředky je povinen s nimi nakládat hospodárně a řádně v souladu s účelem, na který byly poskytnuty.
 § 16 (3) Pravidla pro nakládání se zvláštními finančními prostředky stanoví na návrh policejního prezidenta ministr.
 Jiná oprávnění
 § 17 (1) Jestliže je to pro poskytování zvláštní ochrany a pomoci nezbytné, je policie oprávněna
 a) zastupovat chráněnou osobu v rozsahu jejího pověření,
 b) poskytnout chráněné osobě finanční prostředky.
 § 17 (2) Jsou-li pro to závažné důvody, je policie se souhlasem ministra a chráněné osoby oprávněna i po ukončení poskytování zvláštní ochrany a pomoci umožnit této osobě zastírat její skutečnou totožnost, využívat vytvořenou legendu a krycí doklady nebo jí poskytnout jinou podobnou pomoc.
 § 17 (3) V případech hodných zvláštního zřetele může policie se souhlasem ministra umožnit chráněné osobě nebo osobě, jíž bylo poskytování zvláštní ochrany a pomoci ukončeno, použití dříve vydaných krycích dokladů nebo dokladů skutečné totožnosti.
 Policista a příslušník vězeňské služby jsou povinni při využívání oprávnění uvedených v tomto zákoně dbát cti, vážnosti a důstojnosti osob i své vlastní a nepřipustit, aby osobám v souvislosti s touto činností vznikla bezdůvodná újma a případný zásah do jejich práv a svobod překročil míru nezbytnou k dosažení účelu sledovaného tímto zákonem.
 § 19 (1) Stát odpovídá za škody způsobené policií nebo policistou v souvislosti s poskytováním zvláštní ochrany a pomoci podle tohoto zákona.
 § 19 (2) Náhradu škody poskytuje ministerstvo.
 § 21 (1) V rámci mezinárodní spolupráce se utajované informace do zahraničí poskytují bez souhlasu příslušného státního orgánu.[10]
 § 21 (2) Je-li to třeba k plnění úkolů policie podle tohoto zákona, lze na základě mezinárodní smlouvy, kterou je Česká republika vázána, nebo, není-li taková smlouva uzavřena, se souhlasem policejního prezidenta a se souhlasem příslušného orgánu cizího státu využít k plnění těchto úkolů příslušníka zahraničního bezpečnostního sboru. Příslušník zahraničního bezpečnostního sboru přitom má práva a povinnosti policisty podle tohoto zákona.
 § 21 (3) Při provádění úkonů podle odstavce 2 řídí činnost příslušníka zahraničního bezpečnostního sboru služební funkcionář stanovený policejním prezidentem.
 § 21 (4) Policie je s předchozím souhlasem chráněné osoby oprávněna požádat orgán cizího státu o pomoc při poskytování zvláštní ochrany a pomoci.
 Poskytnutí zvláštní ochrany a pomoci na žádost
 § 21a (1) Policie může po předchozím souhlasu ministra poskytnout zvláštní ochranu a pomoc podle tohoto zákona jiné než ohrožené osobě na žádost orgánu cizího státu nebo soudního orgánu. Podmínkou poskytnutí této zvláštní ochrany a pomoci je předchozí souhlas takové osoby se způsobem a podmínkami poskytování zvláštní ochrany a pomoci včetně zpracovávání a využívání jejích osobních údajů.
 § 21a (2) Policie poskytování zvláštní ochrany a pomoci podle odstavce 1 ukončí
 a) na žádost orgánu cizího státu nebo soudního orgánu, nebo
 b) po předchozím oznámení orgánu cizího státu nebo soudnímu orgánu.
 Náklady na poskytování zvláštní ochrany a pomoci nese stát.
 [1] Například § 50 zákona č. 273/2008 Sb., o Policii České republiky, § 55 odst. 2 a § 209 zákona č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád), ve znění pozdějších předpisů.
 [2] § 116 zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník.
 [3] § 115 občanského zákoníku.
 [4] § 5 odst. 1 písm. c) zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.
 [5] Zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti, ve znění pozdějších předpisů.
 [6] § 9 občanského zákoníku.
 [7] § 30 občanského zákoníku.
 [8] § 37 zákona č. 94/1963 Sb., o rodině, ve znění pozdějších předpisů.
 [9] § 2 odst. 1 zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník.
 [10] § 74 zákona č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti.
 [11] Zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů.
 Zákon č. 137/2001ze dne 29. března 2001 o zvláštní ochraně svědka a dalších osob v souvislosti s trestním řízením a o změně zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů
 § 2 Ohrožená a chráněná osoba
 § 3 Zvláštní ochrana a pomoc
 [+] ČÁST DRUHÁ POSKYTOVÁNÍ ZVLÁŠTNÍ OCHRANY A POMOCI
 § 6 Chráněná osoba je povinna
 [+] ČÁST TŘETÍ OPRÁVNĚNÍ A POVINNOSTI POLICIE A VĚZEŇSKÉ SLUŽBY
 § 14 Konspirativní prostředky
 § 15 Zabezpečovací technika
 § 17 Jiná oprávnění
 [+] ČÁST ČTVRTÁ SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
 § 21 Mezinárodní spolupráce
 § 22 Náklady


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 5.12.2016
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 454/18
 Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2016. uputio Tribunale civile di Trapani (Italija) – Giuseppa Santoro protiv Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 (Predmet C-494/16)
 (2016/C 454/32)
 Jezik postupka: talijanski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Tribunale civile di Trapani
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: Giuseppa Santoro
 Tuženici: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 Prethodna pitanja
 1.
 Predstavlja li jednakovrijednu i učinkovitu mjeru, u smislu presuda Suda u predmetima Mascolo [i dr. (C-22/13, od C-61/13 do C-63/13 i C-418/13)] i Marrosu [i Sardino] (C-53/04), dodjela naknade u visini između 2,5 i 12 mjesečnih iznosa posljednje plaće (članak 32. stavak 5. Zakona br. 183/2010) javnom službeniku, žrtvi zlouporabe uzastopnog sklapanja ugovora o radu na određeno vrijeme, koji ima mogućnost da mu se u cijelosti naknadi šteta samo ako dokaže da je propustio druge mogućnosti za zaposlenje ili ako dokaže da bi bio uspio na redovnom natječaju da je on bio raspisan?
 2.
 Treba li se načelo jednakovrijednosti, koje Sud (između ostalih) navodi u navedenim presudama, shvatiti na način da, ukoliko država članica odluči da u javnom sektoru neće primijeniti promjenu statusa radnog odnosa (koja se primjenjuje u privatnom sektoru), ona mora radniku jamčiti jednaku mogućnost, eventualno putem naknade štete čiji je predmet nužno vrijednost radnog mjesta na neodređeno vrijeme?


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0607
 Förslag till rådets förordning om antagande av autonoma övergångsbestämmelser för import av vissa bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Polen och Bulgarien /* KOM/99/0607 slutlig  ACC 99/0250 */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om antagande av autonoma övergångsbestämmelser för import av vissa bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Polen och Bulgarien(framlagt av kommissionen) MOTIVERINGDet paraferade anpassningsprotokollet till Europaavtalet med Polen och Bulgarien har, i motsats till anpassningsprotokollen med övriga länder i Central- och Östeuropa, ännu inte trätt i kraft. Med tanke på att det formella förfarandet för antagande av dessa protokoll avseende Polen och Bulgarien ännu inte är klart, är det troligt att protokollen inte kan tillämpas den 1 januari 2000.Målsättningen med detta förslag är därför att förlänga de autonoma bestämmelser som tillämpas av Europeiska unionen för import av bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Polen och Bulgarien, fram till utgången av år 2000.De medgivanden som har beviljats kommer, under förutsättning att ömsesidighet finns mellan de berörda parterna, att fortsätta tillämpas autonomt om anpassningsprotokollet inte skulle ha trätt i kraft den 1 januari år 2000. Om det protokoll som antagits avseende något av länderna träder i kraft under år 2000, kommer de medgivanden som fastställs i protokollet att ersätta bestämmelserna i bilagorna till förslaget till förordning från och med den dag då anpassningsprotokollet börjar tillämpas. Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom antagande av autonoma övergångsbestämmelser för import av vissa bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Polen och BulgarienEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl :(1) Rådets förordning nr 27/1999 [1] har antagits i avvaktan på ikraftträdandet av anpassningsprotokollen, i synnerhet protokoll nr 3 till de Europaavtal som slutits med länderna i Central- och Östeuropa. [1] Rådets förordning (EG) av den 21 december 1998 om antagande av autonoma övergångsbestämmelser för förmånshandeln med Polen, Ungern, Slovakien, Tjeckiska republiken, Rumänien och Bulgarien avseende vissa bearbetade jordbruksprodukter (EGT L 5, 9.1.1999, s. 7.).(2) Då förfarandet för ett formellt antagande av anpassningsprotokollen om de handelsrelaterade delarna av Europaavtalen med Polen och Bulgarien ännu inte är avslutat, kommer anpassningsprotokollen troligen inte att hinna träda i kraft den 1 januari år 2000. Det är därför nödvändigt att förlänga giltigheten av de autonoma medgivanden som gjorts till förmån för Polen och Bulgarien fram till den 31 december år 2000.(3) Eftersom de åtgärder som skall tillämpas i samband med ett upphävande av denna förordning är förvaltningsåtgärder i den mening som avses i artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [2], bör det föreskrivas att dessa åtgärder skall beslutas i enlighet med det förvaltningsförfarande som anges i artikel 4 i nämnda beslut.[2] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(4) I kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen [3], konsolideras bestämmelserna om förvaltningen av tullkvoter som skall tilldelas i kronologisk ordning i förhållande till dagen för godkännande av övergången till fri omsättning.[3] EGT L 253, 11.10.1993, s.1. Förordningen ändrades senast genom förordning (EG) nr 1662/1999 (EGT L 197, 29.7.1999, s. 25).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Från och med den 1 januari till och med den 31 december år 2000 skall de produkter med ursprung i Polen och Bulgarien som upptas i förteckningen i bilaga I respektive bilaga II till denna förordning omfattas av medgivanden i enlighet med de villkor som anges i dessa bilagor. De basbelopp som skall beaktas vid beräkningen av den minskade jordbruksrelaterade avgiftsdelen och de tilläggstullar som skall tillämpas på import till gemenskapen från dessa länder anges i tabell 3 i respektive bilaga.Artikel 2Om Polen och Bulgarien inte längre tillämpar motsvarande bestämmelser till förmån för gemenskapen kan kommissionen, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 3 i denna förordning, upphäva artikel 1.Artikel 3Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 3448/93( [4]). I de fall då det hänvisas till den här artikeln skall det förvaltningsförfarande som föreskrivs i artikel 4 i beslut 1999/468/EG tillämpas. Den tidsperiod som anges i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.[4] EGT L 318, 20.12.1993, s. 18. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2491/98 (EGT L 309, 19.11.1998, s. 28)Artikel 41. De medgivanden som berör handel med bearbetade jordbruksprodukter och som fastställs i anpassningsprotokollen med de länder som anges i artikel 1, skall ersätta de medgivanden som avses i de berörda bilagorna till denna förordninga) från och med den 1 januari 2000 om anpassningsprotokollet med det berörda landet har trätt i kraft vid denna tidpunkt, ochb) från och med dagen för ikraftträdandet av anpassningsprotokollet med det berörda landet om detta träder i kraft efter den 1 januari 2000.2. De detaljerade bestämmelserna om hur de åtgärder som avses i denna förordning skall genomföras skall även tillämpas på motsvarande åtgärder i respektive anpassningsprotokoll.Artikel 5De kvoter som upptas i tabell 1 i bilagorna till denna förordning skall förvaltas av kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artikel 308 a-d i förordning (EEG) nr 2454/93.Artikel 6Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2000.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA I>Plats för tabell>>Plats för tabell> BILAGA II>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell> >Plats för tabell>


text:
 15.6.2015
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 198/50
 Auto del Tribunal de la Función Pública (Sala Tercera) de 30 de abril de 2015 — Maraoud/SEAE
 (Asunto F-71/14) (1)
 ((Función Pública - Personal del SEAE - Agente contractual - Misión en un país tercero - Accidente sobrevenido en el ejercicio de sus funciones - Indemnización en concepto de condiciones de vida - Días de vacaciones no disfrutados - Cobertura de asistencia sanitaria - Inobservancia del procedimiento administrativo previo - Inadmisibilidad manifiesta))
 (2015/C 198/68)
 Lengua de procedimiento: francés
 Partes
 Demandante: Hayet Maraoud (Bruselas, Bélgica) (representantes: L.F. de Castro Fernández y J.-L. Gillain, abogados)
 Demandada: Servicio Europeo de Acción Exterior (representantes: S. Marquardt y M. Silva, agentes)
 Objeto
 Pretensión de que se anule la decisión de no seguir pagando la indemnización en concepto de condiciones de vida (ICV), la indemnización complementaria (IC) dadas las condiciones de vida del lugar de destino de la demandante y una indemnización diaria (ID), de pagar 49 días de vacaciones del año 2012 no disfrutados, y pretensión de indemnización del perjuicio sufrido por la falta de asistencia y abandono que siguieron al accidente laboral del que fue víctima la demandante.
 Fallo
 1)
 Declarar el recurso manifiestamente inadmisible.
 2)
 El Sr. Maraoud cargará con sus propias costas y con las del Servicio Europeo de Acción Exterior.
 (1) DO C 388, de 3.11.2014, p. 29.


text:
 IL-KUMMISSJONI EWROPEA
 Brussell, 30.9.2016
 COM(2016) 624 final
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
 dwar il-Mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza fl-2016
 MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI
 1.KUNTEST TAL-PROPOSTA
 Ir-Regolament tal-Kunsill (UE, EURATOM) Nru 1311/2013 tat-2 ta' Diċembru 2013 li jistabbilixxi l-qafas finanzjarju pluriennali għas-snin 2014-2020
 1
 (“ir-Regolament QFP”) jippermetti l-mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza sa 0,03 % tal-Introjtu Nazzjonali Gross biex l-UE-28 jirreaġixxu għal ċirkostanzi mhux previsti bħala strument tal-aħħar għażla. Fl-aġġustament tekniku tal-QFP għall-2016
 2
 , ibbażat fuq l-Artikolu 6 tar-Regolament QFP, l-ammont assolut tal-Marġni ta' Kontinġenza għas-sena 2016 hu stabbilit għal EUR 4 438,2 miljun.
 Skont l-Artikolu 13 tar-Regolament QFP, u wara li ġew eżaminati l-possibilitajiet kollha għall-finanzjament addizzjonali u ħtiġijiet ta' impenn mhux previsti, il-Kummissjoni tipproponi li timobbilizza l-Marġni ta' Kontinġenza għall-2016 għal ammont ta' EUR 240,1 miljun sabiex jikkumplimenta l-approprjazzjonijiet ta' impenn relatati man-nefqa fl-intestatura 3 Sigurtà u Ċittadinanza fil-baġit ġenerali tal-Unjoni Ewropea għas-sena finanzjarja 2016, lil hinn mil-limitu ta' impenn ta' EUR 2 546 miljun fi prezzijiet attwali.
 Skont il-Punt 14 tal-Ftehim Interistituzzjonali tat-2 ta’ Diċembru 2013 bejn il-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni dwar dixxiplina baġitarja, dwar kooperazzjoni f’materji baġitarji u dwar ġestjoni finanzjarja tajba
 3
 , il-Kummissjoni wettqet analiżi tal-possibbiltà ta' allokazzjoni mill-ġdid ta' ammonti sinifikanti fi ħdan il-baġit eżistenti.
 Skont l-Artikolu 13(3) tar-Regolament QFP, il-Kummissjoni tipproponi li tpaċi r-rinfurzar tal-limiti massimi tan-nefqa tal-intestatura 3 kontra l-marġni mhux allokat disponibbli taħt il-limitu massimu tan-nefqa tal-intestatura 5 Amministrazzjoni fl-2016.
 Din il-proposta tikkumplimenta d-Deċiżjoni (UE) 2016/253 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-25 ta’ Novembru 2015 li timmobilizza l-ammont kollu tal-Istrument ta’ Flessibilità
 4
 disponibbli għall-2017 (EUR 520 miljun), għall-2016 (EUR 510 miljun) u għall-2015 (EUR 500 miljun), sabiex tkopri l-kost għal miżuri baġitarji immedjati biex tiġi indirizzata l-kriżi tar-refuġjati.
 2.ĠUSTIFIKAZZJONI TA’ MOBILIZZAZZJONI
 2.1.INTRODUZZJONI
 Id-dimensjoni interna tal-kriżi tal-migrazzjoni, tar-refuġjati u tas-sigurtà tiġi ffinanzjata mill-intestatura 3 permezz tal-Fond għall-Asil, il-Migrazzjoni u l-Integrazzjoni (l-AMIF), għall-Fond għas-Sigurtà Interna (ISF) kif ukoll permezz ta’ aġenziji speċjalizzati bħal Frontex, EASO, ue-LISA u l-Europol. Barra minn hekk, fil-15 ta’ Marzu 2016
 5
 il-Kunsill adotta strument ġdid li jippermetti l-għoti ta’ appoġġ ta’ emerġenza ta’ natura umanitarja b’reazzjoni għaż-żieda fl-influss ta’ refuġjati u migranti fl-Unjoni.
 Skont il-proposta relatata tal-Kummissjoni
 6
 , il-ħtiġijiet ta’ finanzjament għal dan l-istrument ġdid ta’ emerġenza fl-2016 ġie stmat għal EUR 300 miljun f’ approprjazzjonijiet ta’ impenn u EUR 241 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ pagament
 7
 . EUR 199 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn u EUR 130,2 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ pagament ġew riallokati mill-AMIF, l-ewwel fil-kuntest tal-baġit emendatorju Nru 1/2016 adottat fit-13 ta’ April 2016
 8
 (EUR 100 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn u EUR 80,2 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ pagament) u mbagħad, permezz ta’ trasferiment ta’ approprjazzjonijiet tal-Kummissjoni implimentat f’Awwissu skont l-Artikolu 26(1)(c) tar-Regolament Finanzjarju (EUR 99 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn u EUR 50 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ pagament).
 Aktarx li l-ħtiġijiet pendenti relatati ma’ strument ta’ emerġenza ġdid, li bħalissa huwa stmat li hu EUR 50 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn u EUR 10 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ pagament, għad iridu jiġu ffinanzjati fl-2016. Barra minn hekk, l-aħħar rivalutazzjoni tal-ħtiġijiet tal-AMIF sa tmiem is-sena jeħtieġ li r-riallokazzjonijiet imsemmija hawn fuq jiġu kkumpensati parzjalment b’approprjazzjonijiet ġodda għal ammont ta’ EUR 130 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn biss. Dan ir-riforniment parzjali tal-AMIF jingħaqad ma’ tisħiħ tal-fergħa tal-Fruntieri tal-Fond għas-Sigurtà Interna (FSI-Fruntieri) b’EUR 70 miljun f’approprjazzjonijiet ta' impenn, sabiex jirrispondi għat-talba reċenti tal-Bulgarija għal assistenza ta’ emerġenza. Dan jikkunsidra l-fatt li l-assistenza ta’ emerġenza tal-FSI attwalment disponibbli fil-baġit 2016 huwa kważi eżawrit.
 Wara li kkunsidrat r-riallokazzjonijiet possibbli identifikati fuq linji baġitarji oħra fl-intestatura 3 (EUR 9,9 miljun), il-Kummissjoni talbet li jiżdiedu l-approprjazzjonijiet ta’ impenn minn EUR 240,1 miljun ’il fuq mil-limitu massimu ta’ din l-intestatura fl-abbozz ta’ baġit emendatorju Nru 4/2016
 9
 .
 Il-limitu tan-nefqa tal-intestatura 3 fl-2016 jammonta għal EUR 2 546 miljun fi prezzijiet attwali. L-approprjazzjonijiet ta’ impenn għall-intestatura 3 awtorizzati fil-baġit tal-2016 huma ta’ EUR 4 052 miljun, li diġà kienu jeħtieġu l-mobilizzazzjoni tad-disponibilità kollha tal-Istrument tal-Flessibilità (EUR 1 506 miljun) lil hinn mil-limitu massimu tal-intestatura 3, b’konformità mal-Artikolu 11(2) tar-Regolament QFP.
 L-infiq marbut mal-migrazzjoni, ir-refuġjati u s-sigurtà jirrappreżenta aktar minn 70 % tan-nefqa totali taħt il-limitu massimu tal-intestatura 3. Il-Kummissjoni eżaminat bir-reqqa l-possibbiltajiet kollha għar-riallokazzjoni. Madankollu, minħabba spazju limitat għall-immanuvrar f’din l-intestatura, huwa possibbli biss li jkun kopert perċentwal żgħir tal-ħtiġijiet f’approprjazzjonijiet ta’ impenn kif deskritt hawn fuq mingħajr ma jkun ipperikolat il-funzjonament tajjeb ta’ programmi oħra relattivament iżgħar.
 Konsegwentement, il-mobilizzazzjoni tal-marġni ta’ Kontinġenza huwa l-uniku rikors possibbli biex jintlaħqu l-ħtiġijiet baġitarji f’approprjazzjonijiet ta’ impenn. Id-disponibilità ta’ marġnijiet f’intestaturi oħra tippermetti li din il-mobilizzazzjoni tiġi kompletament ikkumpensata fl-2016.
 Il-bżonnijiet f’approprjazzjonijiet ta’ pagament se jkunu akkomodati fil-limitu massimu tal-2016 għal pagamenti, biex b’hekk il-mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza għal pagamenti ma tkunx neċessarja.
 2.2.IL-MARĠNI TA’ KONTINĠENZA BĦALA L-ISTRUMENT TAL-AĦĦAR GĦAŻLA
 L-Artikolu 13(1) tar-Regolament QFP jiddefinixxi l-Marġni ta’ Kontinġenza bħala l-istrument tal-aħħar għażla biex issir reazzjoni għal ċirkostanzi mhux previsti. Fil-Baġit 2016, fid-dawl tan-nuqqas ta' marġni mhux allokat taħt il-limitu massimu ta’ impenn tal-intestatura 3, il-Kummissjoni eżaminat il-possibbiltajiet kollha għal riallokazzjoni fl-intestatura.
 Minħabba l-mobilizzazzjoni tal-istrument ta' flessibbiltà kollu fil-Baġit 2016 (EUR 1 530 miljun), il-mobilizzazzjoni ta' EUR 240,1 miljun permezz tal-Marġni ta' Kontinġenza għall-2016 hi għalhekk l-uniku strument disponibbli biex jiġi indirizzat in-nuqqas bejn il-livell tal-limitu ta' nefqa tal-intestatura 3 u l-ħtiġijiet mhux previsti addizzjonali stmati għall-2016.
 2.3.IMPATT BAĠITARJU TA' ĊIRKOSTANZI MHUX PREVISTI FL-2016
 Minkejja li l-kriżi tal-migrazzjoni, tar-refuġjati u tas-sigurtà bdiet fl-2015, l-impatt u l-konsegwenzi tagħha għadhom qed jevolvu fuq bażi ta’ kuljum. Deċiżjonijiet politiċi f’pajjiżi terzi dwar l-aċċettazzjoni ta’ rifuġjati fit-territorju tagħhom u l-ftuħ u l-għeluq tal-fruntieri għamluha diffiċli ħafna li wieħed jipprevedi l-evoluzzjoni fuq żmien qasir u fit-tul f’dan il-qasam. Il-karattru li qed jinbidel u l-imprevedibbiltà tal-kriżi jiġġustifikaw l-użu tal-marġni ta’ Kontinġenza bħala l-għodda aħħarija biex jiġu indirizzati l-konsegwenzi mhux prevedibbli tal-kriżi tal-migrazzjoni, tar-refuġjati u tas-sigurtà fuq il-ħtiġijiet tan-nefqa taħt l-intestatura 3.
 3.IL-KUMPENS TAL-MARĠNI TA’ KONTINĠENZA KONTRA L-LIMITI MASSIMI TAL-QFP
 L-Artikolu 13(3) tar-Regolament QFP jirrikjedi li l-ammonti magħmula disponibbli permezz tal-mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza għandhom jiġu kkumpensati kompletament kontra l-marġni għas-sena finanzjarja attwali jew għas-snin finanzjarji futuri.
 Skont l-Artikolu 13(4) tar-Regolament QFP, l-ammonti kkumpensati ma għandhomx ikunu mobilizzati ulterjorment fil-kuntest tal-QFP, b’tali mod li t-total tal-limiti massimi ta’ approprjazzjonijiet ta’ impenn u ta’ pagament stabbiliti fil-QFP għas-sena finanzjarja attwali jew għas-snin finanzjarji futuri, ma jinqabiżx. Konsegwentement, il-mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza għal approprjazzjonijiet ta’ impenn taħt l-intestatura 3 fl-2016 u l-kumpens relatat irid jirrispetta l-limitu totali massimu ta’ impenn għas-snin 2017 sa 2020.
 Minħabba li marġni suffiċjenti huwa disponibbli taħt il-limitu massimu tan-nefqa għall-2016 tal-intestatura 5, il-Kummissjoni tipproponi li tibbilanċja bis-sħiħ fl-2016 sabiex ma tippreġudikax il-ħtiġijiet f’approprjazzjonijiet ta’ impenn għas-snin 2017-2020. L-ammont ikkumpensat fl-intestatura 5 se jkun EUR 240,1 miljun, li jħalli marġni ta' EUR 291,9 miljun fl-2016. Il-limitu massimu globali għall-impenji għall-2016 u għall-QFP kollu se jibqa' l-istess.
 4.ELEMENTI ADDIZZJONALI
 Il-Parlament Ewropew u l-Kunsill huma mfakkra li l-pubblikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea m’għandhiex issir aktar tard mill-pubblikazzjoni tal-abbozz ta' baġit emendatorju Nru 4/2016, skont l-aħħar sentenza tal-Artikolu 13(1) tar-Regolament QFP.
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
 dwar il-Mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza fl-2016
 IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
 Wara li kkunsidraw il-Ftehim Interistituzzjonali tat-2 ta’ Diċembru 2013 bejn il-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni dwar dixxiplina baġitarja, dwar kooperazzjoni f’materji baġitarji u dwar ġestjoni finanzjarja tajba
 10
 , u b’mod partikolari t-tieni subparagrafu tal-punt 14 tiegħu,
 Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
 Billi,
 (1) L-Artikolu 13 tar-Regolament tal-Kunsill Nru 1311/2013
 11
 stabbilixxa marġni ta’ Kontinġenza sa 0,03 % tal-Introjtu Nazzjonali Gross tal-Unjoni,
 (2) Skont l-Artikolu 6 ta' dan ir-Regolament, il-Kummissjoni kkalkolat l-ammont assolut ta' dan il-Marġni ta' Kontinġenza għall-2016
 12
 ,
 (3) Wara li ġew eżaminati l-possibbiltajiet finanzjarji kollha l-oħra li jirreaġixxu għal ċirkostanzi mhux previsti fi ħdan il-limiti massimi ta’ nefqa għall-2016 għall-intestatura 3 Sigurtà u Ċittadinanza, u wara li jkun propost li jiġi mmobilizzat l-Istrument ta’ Flessibbiltà għall-intestaturi 3 u 4 għall-ammont sħiħ ta’ EUR 1 530 miljun disponibbli fl-2016, il-mobilizzazzjoni tal-Marġni ta’ Kontinġenza hi meħtieġa biex tindirizza l-ħtiġijiet li jirriżultaw mill-kriżi tal-migrazzjoni, tar-refuġjati u tas-sigurtà billi jiżdiedu l-approprjazzjonijiet ta' impenn tal-intestatura 3 fil-baġit ġenerali tal-Unjoni Ewropea għas-sena finanzjarja 2016, aktar mil-limitu massimu ta’ din l-intestatura,
 (4) Wara li kkunsidraw din is-sitwazzjoni partikolari ħafna, il-kundizzjoni tal-aħħar għażla fl-Artikolu 13(1) tar-Regolament (UE, Euratom) Nru 1311/2013 hija ssodisfata,
 ADOTTAW DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Għall-baġit ġenerali tal-Unjoni għas-sena finanzjarja 2016, il-Marġni ta’ Kontinġenza għandu jiġi mobilizzat biex jipprovdi EUR 240,1 miljun f’approprjazzjonijiet ta’ impenn lil hinn mil-limitu massimu tal-intestatura 3 tal-qafas finanzjarju pluriennali.
 Artikolu 2
 L-EUR 240,1 miljun f’approprjazzjonijiet ta' impenn immobilizzati permezz tal-Marġni ta' Kontinġenza għas-sena finanzjarja 2016 għandu jiġi paċut mal-marġnijiet tal-intestatur 5 Amministrazzjoni.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Parlament Ewropew
 Għall-Kunsill
 Il-President
 Il-President
 (1)
 ĠU L 347, 20.12.2013, p. 884.
 (2)
 COM(2015) 320, 22.5.2015.
 (3)
 ĠU C 373, 20.12.2013, p. 1.
 (4)
 ĠU L 47, 24.2.2016, p. 6.
 (5)
 ĠU L 70, 16.3.2016, p. 1.
 (6)
 COM(2016) 115, 2.3.2016.
 (7)
 80 % ta’ prefinanzjament.
 (8)
 ĠU L 143, 31.5.2016.
 (9)
 COM(2016) 623, 30.9.2016.
 (10)
 ĠU C 373, 20.12.2013, p. 1.
 (11)
 Ir-Regolament tal-Kunsill (UE, Euratom) Nru 1311/2013 tat-2 ta' Diċembru 2013 li jistabbilixxi l-qafas finanzjarju pluriennali għas-snin 2014-2020 (ĠU L 347, 20.12.2013, p. 884).
 (12)
 Komunikazzjoni mill-Kummissjoni lill-Kunsill u lill-Parlament Ewropew tat-22 ta' Mejju 2015 dwar l-aġġustament tekniku tal-qafas finanzjarju għall-2016 skont movimenti fl-ING (COM(2015) 320, 22.5.2015).


text:
 21.2.2009
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 44/20
 Acórdão do Tribunal de Justiça (Terceira Secção) de 18 de Dezembro de 2008 (pedido de decisão prejudicial da High Court of Justice (Chancery Division) — Reino Unido) — Afton Chemical Limited/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 (Processo C-517/07) (1)
 («Directiva 92/81/CEE - Impostos especiais sobre o consumo de óleos minerais - Artigos 2.o, n.os 2 e 3, e 8.o, n.o 1, alínea a) - Directiva 2003/96/CE - Tributação dos produtos energéticos e da electricidade - Artigo 2.o, n.os 2 a 4, alínea b) - Âmbito de aplicação - Aditivos para carburantes com a qualidade de óleos minerais ou de produtos energéticos, mas que não são utilizados como carburantes - Regime fiscal nacional»)
 (2009/C 44/33)
 Língua do processo: inglês
 Órgão jurisdicional de reenvio
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Partes no processo principal
 Recorrente: Afton Chemical Limited
 Recorridos: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 Objecto
 Interpretação dos artigos 2.o, n.o 3, e 8.o, n.o 1, da Directiva 92/81/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à harmonização das estruturas do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais (JO L 316, p. 12), do artigo 2.o, n.os 3 e 4, alínea b), da Directiva 2003/96/CE do Conselho, de 27 de Outubro de 2003, que reestrutura o quadro comunitário de tributação dos produtos energéticos e da electricidade (JO L 283, p. 51) e do artigo 3.o da Directiva 92/12/CEE do Conselho, de 25 de Fevereiro de 1992, relativa ao regime geral, à detenção, à circulação e aos controlos dos produtos sujeitos a impostos especiais de consumo (JO L 76, p. 1) — Óleos minerais adicionados aos carburantes para outros fins que não o de alimentar o veículo mas não destinados a serem colocados à venda ou a serem consumidos como carburante — Tributação como carburante?
 Parte decisória
 Os artigos 2.o, n.o 3, e 8.o, n.o 1, da Directiva 92/81/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à harmonização das estruturas do imposto especial sobre o consumo de óleos minerais, conforme alterada pela Directiva 94/74/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 1994, no que se refere ao período que se estende até 31 de Dezembro de 2003, e o artigo 2.o, n.os 3 e 4, da Directiva 2003/96/CE do Conselho, de 27 de Outubro de 2003, que reestrutura o quadro comunitário de tributação dos produtos energéticos e da electricidade, no que se refere ao período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Outubro de 2004, devem ser interpretados no sentido de que os aditivos para carburante, como os que estão em causa no processo principal, que têm a qualidade de «óleos minerais», na acepção do artigo 2.o, n.o 1, da primeira dessas directivas, ou de «produtos energéticos», na acepção do artigo 2.o, n.o 1, da segunda delas, mas que não se destinam a ser utilizados, colocados à venda ou a serem consumidos como carburante, devem ser sujeitos ao regime de tributação previsto nas referidas directivas.
 (1) JO C 22 de 26.1.2008.


type: contracts

text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0128
 Официален вестник n° L 022 , 24/01/2002 стр. 0009 - 0010 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 11 - 12 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 11 - 12 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 11 - 12 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 11 - 12 LV.ES глава 11 том 07 стр. 11 - 12 MT.ES глава 11 том 07 стр. 11 - 12 PL.ES глава 11 том 07 стр. 11 - 12 SK.ES глава 11 том 07 стр. 11 - 12 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 11 - 12
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 128/2001от 23 ноември 2001 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението бе изменено с Решение No 102/2001 на Съвместния комитет на ЕИП от 26 октомври 2001 г. [1].(2) Решение 2000/302/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за изменение на Решение 95/124/ЕО относно списъка на лицензираните рибовъдни стопанства в Германия [2] се включва в споразумението.(3) Решение 2000/310/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за одобряване на програмата, представена от Италия относно рибовъдните стопанства в провинция Удине, свързана с инфекциозната хематопоетична некроза и вирусната хеморагична септицемия, [3] се включва в споразумението.(4) Решение 2000/311/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за изменение на Решение 98/361/ЕО със списъка териториите, одобрени в Испания във връзка с инфекциозната хематопетична некроза и вирусната хеморагична септицемия [4], се включва в споразумението.(5) Решение 2000/312/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за одобряване на представената от Германия програма за инфекциозната хематопетична некроза и вирусната хеморагична септицемия [5] се включва в споразумението.(6) Настоящото решение не важи за Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Приложение I, глава I, раздел 4.2 от споразумението се изменя, както следва:1. Към точка 29 (Решение 95/124/ЕО на Комисията) се прибавя следното тире:- "— 32000 D 0302: Решение 2000/302/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. (ОВ L 100, 20.4.2000 г., с. 51)."2. Към точка 49 (Решение 98/361/ЕО на Комисията) се прибавя следното тире:- "— 32000 D 0311: Решение 2000/311/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. (ОВ L 104, 29.4.2000 г., с. 77)."3. Към подзаглавието "АКТОВЕ, КОИТО ДЪРЖАВИТЕ ОТ ЕАСТ И НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ СЛЕДВА ПОДОБАВАЩО ДА ЗАЧИТАТ" след точка 47 (Решение 2000/174/ЕО на Комисията) се добавят следните точки:"48. 32000 D 0310: Решение 2000/310/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за одобряване на програмата, представена от Италия относно рибовъдните предприятия в провинция Удине, свързана с инфекциозната хематопетична некроза и вирусната хеморагична септицемия (ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 75).Настоящият акт се прилага и за Исландия.49. 32000 D 0312: Решение 2000/312/ЕО на Комисията от 7 април 2000 г. за одобряване на представената от Германия програма за инфекциозната хематопетична некроза и вирусната хеморагична септицемия (ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 80).Настоящият акт се прилага и за Исландия."Член 2Текстовете на Решения 2000/302/ЕО, 2000/310/ЕО, 2000/311/ЕО и 2000/312/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 24 ноември 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [******].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 23 ноември 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 322, 6.12.2001 г., стр. 6.[2] ОВ L 100, 20.4.2000 г., стр. 51.[3] ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 75.[4] ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 77.[5] ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 80.[******] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Baltabruvis strazdas (Turdus iliacus) – strazdinių (Turdidae) šeimos žvirblinis paukštis.
 Paplitęs Eurazijoje nuo Skandinavijos iki Kolymos slėnio. Gyvena nuo Arkties vandenyno pakrančių šiaurėje iki Tuvos, Sajanų pietuose. Sutinkamas Islandijoje, Fareruose. Žiemoja prie Viduržemio jūros.
 Lietuvoje gausesnis šiaurės rytuose, tačiau dauguma baltabruvių strazdų per Lietuvą tik migruoja.
 Gyvena lapuočių ir spygliuočių miškuose, kur gausu krūmų. Laikosi prie miško upių, ežerų, pelkynų. Lizdą krauna neaukštai nuo žemės: ant stuobrio, tarp žemutinių medžių šakų, krūmuose. Deda 5-6 pilkšvai žalsvus kiaušinius. Peri 13 dienų.
 Tar žolių, samanų, supuvusių lapų ieško vabzdžių, lervų, moliuskų. Kartais gaudo esančius ant šakų ar skraidančius.
 Šaltiniai
 Strazdiniai


text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 12.3.2018
 COM(2018) 122 final
 2018/0056(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar vid 99:e sessionen i Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) sjösäkerhetskommitté om antagandet av ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1, godkännandet av relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och om antagandet av ändringarna av 2010 års internationella kod för tillämpande av brandprovningsförfaranden
 MOTIVERING
 1.Fråga som behandlas i förslaget
 Detta förslag rör beslutet om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar vid 99:e sessionen i Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) sjösäkerhetskommitté i samband med det planerade antagandet av ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 samt relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och av 2010 års internationella kod för tillämpande av brandprovningsförfaranden (nedan kallad 2010 års FTP-kod)
 2.Bakgrund till förslaget
 2.1.Konventionen om upprättande av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO)
 Genom konventionen om upprättande av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) inrättas Internationella sjöfartsorganisationen, vars syfte är att tillhandahålla ett forum för samarbete mellan regeringar i fråga om statliga regler och praxis som rör tekniska frågor av alla slag som påverkar den internationella handelssjöfartens område, och att främja ett allmänt införande av högsta möjliga standarder i fråga om sjösäkerhet, effektiv navigering och förebyggande och bekämpning av havsföroreningar från fartyg, vilket främjar lika villkor, och att ta itu med relaterade administrativa och rättsliga frågor.
 Konventionen trädde i kraft den 17 mars 1958.
 Samtliga medlemsstater är parter i konventionen.
 Alla medlemsstater är parter i den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas) från 1974, som trädde i kraft den 25 maj 1980. Unionen är inte part i Solas.
 2.2.Internationella sjöfartsorganisationen
 Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) är en specialiserad byrå inom FN med ansvar för säkerhet och trygghet inom sjöfarten och för att förhindra att fartygen förorenar havet. Byrån är den globala normgivande myndigheten för säkerhet, skydd och miljöprestanda i fråga om internationell sjöfart. Byråns viktigaste uppgift är att skapa ett regelverk för sjöfartsindustrin som är rättvist och effektivt och som antas och tillämpas globalt.
 Medlemskap i organisationen är öppen för alla stater och alla EU:s medlemsstater är medlemmar i IMO. Europeiska kommissionen har haft observatörsstatus i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) sedan 1974 på grundval av ett avtal om samarbete och samarbete mellan den mellanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO)
 1
 och Europeiska gemenskapernas kommission om frågor av ömsesidigt intresse för parterna.
 IMO:s sjösäkerhetskommitté består av IMO:s alla medlemmar och sammanträder minst en gång om året. Sjösäkerhetskommittén behandlar alla frågor inom organisationens behörighet som rör navigationshjälpmedel, byggande och utrustning av fartyg, säkerhetsaspekter på bemanningskrav, regler för förhindrande av kollisioner, hantering av farligt gods, förfaranden och krav på sjösäkerhet, hydrografisk information, loggböcker och navigeringsinformation, undersökning av olyckor till havs, räddning och bärgning, och eventuella andra frågor som direkt berör sjösäkerhet.
 IMO:s sjösäkerhetskommitté tillhandahåller resurser för att utföra de uppgifter den tilldelats genom IMO-konventionen, IMO:s generalförsamling eller IMO:s råd, eller uppgifter inom ovan nämnda tillämpningsområde som kommittén tilldelas genom eller enligt andra internationella instrument och som godkänts av IMO. Beslut av sjösäkerhetskommittén, och av dess underordnade organ, ska antas av en majoritet av medlemmarna.
 2.3.Den föreslagna rättsakten från IMO:s sjösäkerhetskommitté
 Den 16–25 maj 2018 ska sjösäkerhetskommittén vid sin 99:e session (MSC 99) anta ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 samt relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och av 2010 års internationella kod för tillämpande av brandprovningsförfaranden (nedan kallad 2010 års FTP-kod).
 Syftet med de föreslagna ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 är att utvidga kraven i Solas-regel II-1/8-1.3 om datoriserade stöd för befälhavaren för stabilisering vid översvämning till existerande passagerarfartyg.
 Syftet med den planerade ändringen av 2010 års FTP-kod är att stryka åtskillnaden på brandskyddskrav i koden mellan fartyg med färre än 36 passagerare och fartyg med fler än 36 passagerare, för att förtydliga tillämpningen av kraven för exponerad golvbeläggning i tabell 1 i bilaga 3 till 2010 års FTP-kod för passagerarfartyg, så att kraven även kommer att gälla passagerarfartyg med färre än 36 passagerare.
 3.Den ståndpunkt som ska antas på unionens vägnar
 3.1.Ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8.1 och relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning
 Vid den 94:e sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC 94), som ägde rum i London den 17–21 november 2014, lade Bahamas och andra medlemmar fram en begäran, som bifölls, om ett nytt resultat (MSC 94/6/1) från ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1.
 Vid den tredje sessionen i IMO:s underkommitté för fartygs utformning och konstruktion (SDC 3), som ägde rum i London den 18–22 januari 2016, noterades att arbetsgruppen för indelnings- och skadestabilitet bara helt kort hade kunnat diskutera förslaget att utvidga kravet i Solas-regel II-1/8-1.3 om datoriserade stöd för befälhavaren för stabilisering vid översvämning till existerande passagerarfartyg, som rör stöd till befälhavaren i form av regelbundet uppdaterad information om restskadorna på fartygets stabilitet efter översvämning.
 Även om arbetsgruppen för indelnings- och skadestabilitet ansåg att de föreslagna ändringarna av Solas-regel II-1/8-1.3 var tillräckliga för att kunna slutföras vid den 4:e sessionen i IMO:s underkommitté för fartygs design och konstruktion (SDC 4), noterade SDC 3 också att ytterligare överväganden skulle vara nödvändiga för tillämpningen av det reviderade utkastet till Riktlinjer om operativ information för befälhavare på passagerarfartyg för säkert återvändande till hamn för egen maskin eller vid bogsering (Guidelines on operational information for masters of passenger ships for safe return to port by own power or under tow) (MSC.1/Circ.1400) för existerande passagerarfartyg och uppmanade till synpunkter till SDC 4.
 SDC 4, som ägde rum i London den 13–17 februari 2017, och efter att ha diskuterat hur tillämpningen av Solas-regel II-1/8-1.3 bör tillämpas för existerande passagerarfartyg, gav sitt stöd till åsikten att alla begränsningar av tillämpligheten av de nuvarande riktlinjerna, dvs. MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 och MSC.1/Circ.1229, bör behandlas genom utveckling av en ny uppsättning riktlinjer om datorer för stabilitetsberäkning och landbaserat stöd för passagerarfartyg byggda före den 1 januari 2014.
 SDC 4 godkände utkastet till ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 avseende datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning (SDC 4/16, bilaga 2), men kunde inte besluta om förfarandet för ikraftträdande av de föreslagna ändringarna på grund av att de komplexa kriterierna för datorerna för stabilitetsberäkning i de nya riktlinjerna skulle inverka på det datum från och med vilket det nya utkastet till regler för existerande passagerarfartyg skulle kunna tillämpas.
 Vid den 98:e sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC 98), som ägde rum i London den 7–16 juni 2017, godkändes utkastet till ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8–1 med målet att anta utkastet vid MSC 99, under förutsättning att den 5:e sessionen i IMO:s underkommitté för fartygs utformning och konstruktion (SDC 5) bekräftar det datum från och med vilket utkastet till Solas-regel II-1/8-1.3 ska tillämpas och färdigställer utkastet till riktlinjer om datorer för stabilitetsberäkning och landbaserat stöd för passagerarfartyg byggda före den 1 januari 2014. SDC 5, som ägde rum i London den 22–26 januari 2018, godkände att passagerarfartyg byggda före den 1 januari 2014 ska uppfylla kraven i Solas-regel II-1/8-1.3 senast vid den första undersökningen för förnyande fem år efter datumet för ikraftträdande. SDC 5 godtog dessutom att lämna de därmed förknippade riktlinjerna till MSC 99 för godkännande.
 Ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 anges i bilaga 13 till IMO-dokument MSC 98/23/Add.1. I punkt 10.9 i MSC 98-rapporten (MSC 98/23) anges att ändringarna kommer att antas vid MSC 99.
 3.2.Ändringar av 2010 års FTP-kod
 Vid den tredje sessionen i IMO:s underkommitté för fartygssystem och -utrustning (SSE 3), som ägde rum i London den 14–18 mars 2016, ansågs att bestämmelserna om exponerad golvbeläggning i tabell 1 i bilaga 3 till 2010 års FTP-kod, som gäller för passagerarfartyg som medför fler än 36 passagerare, även bör gälla för passagerarfartyg som medför färre än 36 passagerare. SSE 3 stödde även ståndpunkten att vägledning om kraven för exponerad golvbeläggning för passagerarfartyg som medför fler än 36 passagerare också bör gälla för passagerarfartyg som färre än 36 passagerare. SSE 3 enades vidare om att uppdra åt arbetsgruppen för brandskydd att ytterligare överväga frågan och vid behov vägleda underkommittén.
 Med beaktande av bestämmelserna i tabell 1 i bilaga 3 till 2010 års FTP-kod 2010, och med tanke på ståndpunkten från arbetsgruppen för brandskydd, enades SSE 3 om att tabell 1 i bilaga 3 till 2010 års FTP-kod också bör gälla för passagerarfartyg som medför färre än 36 passagerare och att en möjlig lösning skulle kunna vara att ta bort frasen ”som medför fler än 36 passagerare”.
 Denna möjliga lösning rapporterades dock inte till den 97:e sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC 97), som ägde rum i London den 21–25 november 2016, eftersom SSE 3 hade behandlat ärendet under en punkt på dagordningen om ”En enhetlig tolkning av IMO-bestämmelser om konventioner som rör säkerhet, skydd och miljö (”Unified interpretation of provisions of IMO safety, security, and environment related conventions”).
 MSC 98 övervägde i stället att de föreslagna ändringarna av 2010 års FTP-kod och godkände dem med sikte på antagande vid MSC 99.
 Ändringarna av 2010 års FTP-kod anges i bilaga 25 till MSC 98-rapporten (MSC 98/23/Add.1). I punkt 12.47 i MSC 98-rapporten (MSC 98/23) anges att ändringarna kommer att antas vid MSC 99.
 3.3.Relevant EU-lagstiftning och EU-befogenhet
 3.3.1.Ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8.1 och relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning
 I artikel 6.2 a i) i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg fastställs att nya passagerarfartyg i klass A till fullo ska uppfylla kraven i 1974 års Solas-konvention, i dess ändrade lydelse.
 3.3.2.Ändringar av 2010 års FTP-kod
 2010 års FTP-kod innehåller internationella krav för laboratorieprovning, typgodkännande och brandprovningsförfaranden för produkter som anges i Solas, kapitel II-2 (som omfattar regler om brandskydd, upptäckande av brand och brandsläckning). Ändringar av den internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas) för att göra den internationella koden för tillämpning av brandprovningsförfaranden (International Code for the Application of Fire Test Procedures) (2010 års FTP-kod) obligatorisk trädde i kraft den 1 juli 2012 (resolution MSC.307(88).
 I artikel 6.2 a i) i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg fastställs att nya passagerarfartyg i klass A till fullo ska uppfylla kraven i 1974 års Solas-konvention, i dess ändrade lydelse. Genom kapitel II-2 del A och del B i bilaga I till direktiv 2009/45/EG tillämpas dessutom koden för brandsäkerhetssystem som antagits genom resolution MSC.98(73) på fartyg av klass B, C och D, byggda från och med den 1 januari 2003.
 3.3.3.EU-befogenhet
 Ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 och relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och 2010 års FTP-kod skulle påverka EU-lagstiftningen genom tillämpningen av direktiv 2009/45/EG.
 4.Rättslig grund
 4.1.Förfarandemässig rättslig grund
 4.1.1.Principer
 I artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) föreskrivs att beslut ska antas ”om fastställande av vilka ståndpunkter som på unionens vägnar ska intas i ett organ som inrättas genom ett avtal, om detta organ ska anta akter med rättslig verkan, med undantag av sådana akter som kompletterar eller ändrar avtalets institutionella ram.”.
 Artikel 218.9 i EUF-fördraget är tillämplig oberoende av om unionen är medlem i organet eller part i avtalet
 2
 .
 Begreppet ”akter med rättslig verkan” omfattar akter som har rättslig verkan med stöd av de regler i internationell rätt som tillämpas på organet i fråga. Det omfattar även instrument som inte har bindande verkan enligt internationell rätt, men som är ”ägnade att på ett avgörande sätt påverka innehållet i de bestämmelser som antas av unionslagstiftaren”
 3
 .
 4.1.2.Tillämpning i det aktuella fallet
 IMO:s sjösäkerhetskommitté är ett organ som inrättats genom ett avtal, nämligen konventionen om upprättande av Internationella sjöfartsorganisationen.
 De akter som ska antas av IMO:s sjösäkerhetskommitté utgör akter med rättslig verkan. De planerade akterna är påtagligt kan påverka innehållet i EU:s lagstiftning, nämligen Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg. Detta beror på att direktiv 2009/45/EG fastställer att nya passagerarfartyg i klass A till fullo ska uppfylla kraven i 1974 års Solas-konvention, i dess ändrade lydelse, så som anges i punkterna 3.1 och 3.2 ovan.
 Ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 och relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och 2010 års FTP-kod skulle därför påverka EU-lagstiftningen genom tillämpningen av direktiv 2009/45/EG.
 De planerade akterna varken kompletterar eller ändrar avtalets institutionella ram.
 Den förfarandemässiga rättsliga grunden för det föreslagna beslutet är därför artikel 218.9 i EUF-fördraget.
 4.2.Materiell rättslig grund
 4.2.1.Principer
 Den materiella rättsliga grunden för ett beslut enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget är främst beroende av syftet med och innehållet i den planerade akt avseende vilken en ståndpunkt antas på unionens vägnar. Om den planerade akten har två syften eller två beståndsdelar av vilka det ena syftet eller den ena beståndsdelen kan identifieras som det eller den huvudsakliga, medan det eller den andra endast är av underordnad betydelse, måste det beslut som antas enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget ha en enda materiell rättslig grund, nämligen den som krävs med hänsyn till det huvudsakliga eller avgörande syftet eller den huvudsakliga eller avgörande beståndsdelen.
 4.2.2.Tillämpning i det aktuella fallet
 Den planerade aktens huvudsakliga syfte och innehåll avser sjöfart. Den materiella rättsliga grunden för förslaget till beslut är därför artikel 100.2 i EUF-fördraget.
 4.3.Slutsats
 Den rättsliga grunden för förslaget till beslut bör vara artikel 100.2 jämförd med artikel 218.9 i EUF-fördraget.
 2018/0056 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar vid 99:e sessionen i Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) sjösäkerhetskommitté om antagandet av ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1, godkännandet av relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och om antagandet av ändringarna av 2010 års internationella kod för tillämpande av brandprovningsförfaranden
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2 jämförd med artikel 218.9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)Unionens åtgärder inom sjötransportsektorn bör syfta till att förbättra sjösäkerheten.
 (2)Konventionen om upprättande av Internationella sjöfartsorganisationen (nedan kallad IMO) trädde i kraft den 17 mars 1958.
 (3)IMO är en specialiserad byrå inom FN med ansvar för säkerhet och trygghet inom sjöfarten. I enlighet med artikel 28 b i konventionen om Internationella sjöfartsorganisationen, ska sjösäkerhetskommittén, som är en kommitté inom IMO, tillhandahålla resurser för att utföra de uppgifter den tilldelats genom IMO-konventionen, IMO:s generalförsamling eller IMO:s råd, eller uppgifter inom den artikelns tillämpningsområde som kommittén tilldelats genom andra internationella instrument och som godkänts av IMO.
 (4)Den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (nedan kallad SOLAS-konventionen) trädde i kraft den 25 maj 1980.
 (5) I enlighet med artikel VIII b iii i SOLAS-konventionen får IMO:s sjösäkerhetskommitté anta ändringar av Solas-konventionen.
 (6)Den 16–25 maj 2018 ska sjösäkerhetskommittén vid sin 99:e session (MSC 99) anta ändringar av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 samt relevanta riktlinjer för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och 2010 års internationella kod för tillämpande av brandprovningsförfaranden (nedan kallad FTP-koden).
 (7)Det är lämpligt att fastställa den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar vid MSC 99, eftersom ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8–1 och de relevanta riktlinjerna för datoriserade stöd för befälhavaren i fråga om existerande passagerarfartyg för stabilisering vid översvämning och FTP-koden påtagligt kan påverka innehållet i unionslagstiftningen, nämligen Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG
 4
 .
 (8)Ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 och riktlinjerna om datoriserade stabilitetsstöd till befälhavaren genom att tillhandahålla regelbundet uppdaterad information om restskadorna på fartygets stabilitet efter en översvämningsincident bör leda till operativa riktlinjer för existerande passagerarfartyg.
 (9)Ändringarna av FTP-koden vad gäller provningskrav för exponerad golvbeläggning bör innebära att dessa bestämmelser också bör gälla för passagerarfartyg som medför färre än 36 passagerare.
 (10)Unionens ståndpunkt ska uttryckas av de medlemsstater som är medlemmar i IMO:s sjösäkerhetskommitté och som handlar gemensamt.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 De ståndpunkter som ska intas på unionens vägnar vid den 99:e sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté ska vara följande:
 a) Att godkänna ändringarna av Solas-reglerna II-1/1 och II-1/8-1 och de relevanta riktlinjer som anges i bilaga 13 till IMO-dokument MSC 98/23/Add.1, som bifogas detta beslut.
 b) Att godkänna ändringarna av tabell 1 i bilaga 3 till den internationella koden för tillämpande av brandprovningsförfaranden, 2010, som fastställs i bilaga 25 till IMO-dokument MSC 98/23/Add.1, som bifogas detta beslut.
 Artikel 2
 1. De ståndpunkter som avses i artikel 1 a och b ska uttryckas av de medlemsstater som är medlemmar i IMO:s sjösäkerhetskommitté och som handlar gemensamt.
 2. Mindre ändringar av de ståndpunkter som avses i artikel 1 a och b ska godkännas utan något nytt beslut av rådet.
 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Namnet ändrades 1982 till Internationella sjöfartsorganisationen (IMO).
 (2)
 Mål C-399/12 – Tyskland mot rådet (OIV), ECLI: EU: C: 2014: 2258, punkt 64.
 (3)
 Mål C-399/12 – Tyskland mot rådet (OIV), ECLI: EU: C: 2014: 2258, punkterna 61–64.
 (4)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG av den 6 maj 2009 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (EUT L 163, 25.6.2009, s. 1).


text:
IEEE 802.1X Port Based Authentication, eli porttikohtainen todentaminen on IEEE:n 802.1X-standardi, jota käytetään IEEE 802 lähiverkoissa eli Ethernet-verkoissa ja WLAN-verkoissa. 802.1X:n tarkoituksena on estää luvattoman asiakaslaitteen kommunikointi lähiverkon liityntäpisteen kautta. IEEE 802.3 tai IEEE 802.5 verkoissa liityntäpiste on esimerkiksi kytkimen portti ja IEEE 802.11 verkoissa tukiaseman (Access Point) looginen portti.
 Historia ja kehityksen motivaattorit
 Tietoturvavaatimusten kasvu ja 802.11-verkkojen yleistyminen sekä heikko tietoturva ovat luoneet todellisen tarpeen 802.1X:n kehittämiselle. Lähiverkkojen datasiirto on siirtynyt fyysisestä siirtotiestä käyttämään radiotaajuuksia, jolloin verkkoon pääsyä ei voida rajata tiettyyn fyysiseen pisteeseen. Tästä syystä verkkojen omistajatahoilla on syntynyt selkeä tarve kontrolloida verkkoon pääsyä, koska kuka tahansa pystyy hyödyntämään langattoman verkon resursseja kytkemällä WLAN-verkkokortin tietokoneeseen ja kytkeytymään verkkoon ollessaan tukiaseman kantomatkan sisäpuolella. Sama ongelma on myös langallisen IEEE 802 -verkon liityntäpisteissä, jotka sijaitsevat julkisissa tiloissa.
 Koska kytkimen portti tai langattoman verkon liityntäpiste (AP) toimii käyttäjälle lähiverkon pääsykohtana, on se luonnollinen paikka kontrolloida verkkoon pääsyä sekä suodattaa datavirrasta protokollia ja paketteja.
 Monet organisaatiot ovat kyllästyneet hajautettuihin käyttäjätietokantoihin. Internet-palveluiden lisääntyessä operaattorit ovat joutuneet kasvattamaan soittosarjojen ja palveluiden lukumäärää, jonka seurauksena käyttäjätunnus/salasanatietokantoja on jouduttu monistamaan ja niitä on useita. Käyttäjätunnus/salasanatietokantojen hallinnointi on paisunut mahdottomaksi, jonka takia organisaatiot ovat tarvinneet keskitetyn käyttäjätunnusten hallinnoinnin. Tämä on tarkoittanut investointeja Authentication, Authorization ja Accounting (AAA-protokolla) -palvelun toteuttaviin protokolliin. Eräs tunnetuimmista protokollista on Remote Authentication Dial-In User Service (RADIUS). Avainidea on tuottaa yksi keskitetty tietokanta, jonka avulla käyttäjät voidaan tunnistaa turvallisesti kaikissa olosuhteissa, jossa AAA–protokollat kuljettavat verkon reunalta autentikointiliikenteen turvallisesti verkon autentikointipalvelimelle.
 Pian langattomien verkkojen julkaisun jälkeen, niiden ensimetreillä, todettiin langattoman verkon Wired Equivalent Privacy (WEP) -protokollan suojauksen purun olevan helppoa. WEP:n tarkoitus oli turvata päätelaitteen ja liityntäpisteen välinen dataliikenne. Protokollan toteutus oli heikko ja siinä ei ollut ominaisuuksia, jolla salausavaimien jakelu ja hallinnointi olisi voitu toteuttaa helposti. Monet tahot ovat esittäneet 802.1X:n tavaksi jolla avainten jakelu voidaan toteuttaa turvallisesti liityntäpisteelle ja päätelaitteille.
 Terminologia
 Portti
 Portti on liityntäpiste, jonka kautta kytkeydytään verkkoon. Portti voi olla fyysinen portti, kuten keskitin tai kytkin. Se voi olla myös looginen portti, kuten 802.11-verkoissa – liikkuvan päätelaitteen ja tukiaseman välinen assosiaatio, jossa loogiset portit kommunikoivat aina asiakkaan portin kanssa.
 Asiakas
 Asiakas (Supplicant) on fyysiseen porttiin tai virtuaaliporttiin kytketty päätelaite, joka on velvollinen vastaamaan autentikaattorin lähettämiin pyyntöihin.
 Autentikaattori
 Autentikaattori (Authenticator) on arkkitehtuurikehyksen mukaan laite, joka sisältää portin tai portteja, jotka ovat liityntäpisteitä. Liityntäpisteen laite toimii autentikaattorina. Virtuaaliseen porttiin kytketyn asiakkaan on kerrottava tarvittavat tiedot autentikaattorille ennen kuin se voi kommunikoida muun verkon kanssa autentikaattorin kontrolloidusta portista. Autentikaattori vastaa asiakkaan ja autentikaattorin välisestä keskustelusta, sekä autentikointitietojen välittämisestä autentikointipalvelimelle, joka suorittaa autentikoinnin ja välittää tiedon onnistuneesta autentikoinnista takaisin autentikaattorille ja sallii asiakkaan liikennöinnin kontrolloidun portin kautta. Portin tila muutetaan tällöin kontrolloidusta kontrolloimattomaksi.
 EAP
 Extensible Authentication Protocol (EAP) -protokollaa käytetään Asiakkaan ja Autentikaattorin välisessä autentikointitiedon siirrossa. EAP-protokollaa käytetään yleensä jonkun AAA-protokollan kanssa, jolloin saadaan automaattisesti todentamis-, valtuutus- ja tilastointipalvelut käyttöön verkkotyppistä riippumatta.
 Proxy
 Autentikaattorin ja Autentikontipalvelimen välissä voi sijaita proxy-palvelin, jonka tehtävänä on välittää EAP-viestit edelleen autentikoinnin osapuolille.
 EAPOL
 Extensible Authentication Protocol Over LAN (EAPOL) on paketointitekniikka, jolla EAP-viestit kuljetetaan Autentikaattorin ja Autentikointipalvelimen välillä.
 AAA-palvelin
 Autentikointipalvelin, joka sisältää keskitetyn käyttäjätietokannan asiakkaista ja käyttöoikeuksista, jotka liikennöivät verkon reuna-alueen portin kautta.
 Arkkitehtuuri
 802.1X-standardin perusajatuksena on luoda kaksi erillistä porttia autentikoituvalle asiakkaalle – auktorisoitu ja auktorisoimaton looginen portti verkkoon pääsyn tarjoavalta laitteelta. Autentikaattori toimii arkkitehtuurin kannalta autentikoijana. Alkuvaiheessa asiakas voi liikennöidä ainoastaan auktorisoimattoman portin kautta, mikä tarkoittaa sitä, että autentikoija ohjaa liikenteen autentikointipalvelimelle. Auktorisoimattoman portin (uncontrolled port) kautta välitetään vain autentikointiviestit (EAP) autentikoinpalvelimelle. Autentikoija ja autentikointipalvelin voivat olla sama fyysinen laite, mutta käytännössä joustavuus- ja skaalautuvuussyistä niiden toiminnallisuudet sijaitsevat yleensä eri laitteissa. Autentikointipalvelimen tehtävänä on puolestaan tehdä varsinainen päätös verkkoon pääsyn sallimisesta tai kieltämisestä. Asiakkaan täytyy siis autentikoida itsensä onnistuneesti autentikointipalvelimelle, jonka jälkeen autentikoijan looginen portti (controlled port) voidaan muuttaa auktorisoituun tilaan ja asiakas voi aloittaa normaalin liikennöinnin ja palveluiden käytön.
 Autentikointi langattomissa verkoissa
 802.1X-arkkitehtuurissa on langattoman verkon kannalta kaksi merkittävää ominaisuutta, jotka keskittyvät porttikohtaiseen hallintaan langattomissa verkoissa:
 Virtuaaliportit: Virtuaaliportti muodostetaan asiakkaan MAC-osoitteen perusteella, jolloin EAPOL -viestin lähdeosoitteena on laitteen oma osoite ja kohdeosoitteena vastapuolen MAC-osoite. Jos taas käytössä on tekniikka, joka ei välitä vastapuolen MAC-osoitteesta, lähdeosoitteena on edelleen asiakkaan MAC-osoite, mutta kohdeosoitteena on ryhmäosoite 01-08-C2-00-00-03.
 Avainten vaihto: liityntäpisteellä on ominaisuus välittää keskitetysti avaimia EAPOL-Key-viestein autentikointipalvelimelta asiakkaalle ja päinvastoin.
 Virtuaaliportin ja MAC-osoitteen välinen assosiaatio
 Langattomissa verkoissa asiakkaat eivät ole fyysisesti yhteydessä lähiverkkoon. Langattomissa verkoissa asiakkaat jakavat siirtotien toisten asiakkaiden kanssa. Langattomissa verkoissa asiakkaan ja liityntäpisteen välillä täytyy olla assosiaatio, jotta asiakas voi kommunikoida lähiverkkoon. Assosiaation mahdollistava protokolla sallii asiakkaan ja liityntäpisteen oppia toistensa MAC-osoitteen, jonka perusteella virtuaalinen portti voidaan luoda liityntäpisteeseen. Kun assosiointi on valmis asiakkaan ja liityntäpisteen välillä, asiakas voi aloittaa autentikoinnin EAP-protokollalla.
 Salausavainten hallinta
 802.1X ei välttämättä vaadi WEP-salausta tai muita salausalgoritmeja, mutta se tarjoaa mekanismin välittää salausavaininformaation liityntäpisteeltä asiakkaalle lähettämällä EAPOL-Key-viestin. Avain voi olla yhteyskohtainen ja se voidaan uusia tietyn väliajoin.
 Ensimmäisissä WLAN-liityntäpisteissä käytetty WEP-salaus muodosti staattisen tunnelin, jonka tietoturva oli paperilla hyvä, mutta käytännössä olematon. Kuuntelemalla verkkoa ja kaappaamalla yhteyden paketteja riittävästi, pystyttiin salaus murtamaan tehokkaalla työasemalla jopa 20 minuutissa. Tietokoneiden laskentatehon kasvaessa avainten murtamiseen kuluu enää minuutteja tai jopa sekunteja. Tästä syystä tulisi käyttää vahvempia salausalgoritmeja. Dynaamisella salausavaimella muodostetun "tunnelin" etuna on se, että "tunnelin" elinaika voidaan määrittää riittävän lyhyeksi. Tunnelin elinaika on määritetty yhteysavaimen elinaikaan. Määrittämällä yhteysavaimen elinaika/uusimisaika riittävän pieneksi varmistutaan siitä, että mahdollinen tunkeutuja ei pysty kaappaamaan riittävästi paketteja murtaakseen salauksen.
 Assosiaatio ja EAP-autentikoinnin proseduuri
 Asiakkaan täytyy ensin kytkeytyä haluttuun liityntäpisteeseen. Kun asiakas ja liityntäpiste ovat tietoisia toisistaan voivat ne aloittaa EAP viestien välityksen liityntäpisteen kautta autentikointipalvelimelle kontrolloidun portin auktorisoimiseksi. Jos looginen portti ei ole auktorisoitu, voi se välittää vain EAP-viestejä.
 EAP-viestit välitetään asiakkaan ja autentikaattorin välillä EAPOL:n avulla, josta autentikaattori välittää ne autentikointipalvelimelle. Kun käyttäjä on onnistuneesti autentikoitunut palvelimelle, autentikointipalvelin lähettää EAP-Key -paketin autentikaattorin kautta takaisin asiakkaalle. Tarkempi keskustelun kulku kuvassa.
 802.1X ja RADIUS
 802.1X:ssä käytettävissä todennusprotokollissa käytetään nykyisin useimmiten molemminpuolista autentikointia. Jos käytettävä todennusprotokolla on esimerkiksi Protected EAP (PEAP), ensimmäisessä vaiheessa RADIUS-palvelin lähettää digitaalisen sertifikaatin käyttäjälle todistaakseen olevansa luotettava taho. Kun palvelin pystyy osoittamaan luotettavuutensa, ovat myös pyyntöjä lähettävät verkon liityntäpisteet luotettavia, sillä RADIUS-palvelin hyväksyy vain niiltä laitteilta lähetykset joiden välillä sillä on luottamussuhde.
 Aikaisemmissa EAP-protokollissa kuten EAP-SRP:ssä verkon todentamista ei oltu huomioitu. Tämä altisti käyttäjän tunnukset nappaamiselle, koska joku saattoi pystyttää WLAN-tukiaseman luotetulla SSID:llä ja ohjelmalla, joka väärensi EAP-todennuspyyntöjä käyttäjälle. Käyttäjän työasema assosioitui tällöin automaattisesti tukiasemaan ja pyynnöstä lähetti EAP-protokollalla käyttäjän tunnuksen ja salasanan väärennetyn tukiaseman pystyttäneelle hakkerille.
 Toisessa vaiheessa kun palvelin on todennettu, lähettää käyttäjä omat autentikointitietonsa RADIUS-palvelimelle. Autentikointitiedot voidaan välittää Extensible Authentication Protocol (EAP) – Transport Layer Security (TLS) -metodilla, jossa jokaisella käyttäjällä täytyy olla oma sertifikaatti. EAP-TLS lisää luonnollisesti ylläpito- ja hallinnointikustannuksia, koska käyttäjien sertifikaatteja hallinnoidaan, jaetaan ja peruutetaan käyttäjäkohtaisesti.
 Autentikointitietojen välittämisessä voidaan käyttää myös EAP Tunneled TLS Authentication Protocol (EAP-TTLS) -menetelmää, jossa sertifikaatit sijaitsevat keskitetysti RADIUS-palvelimella, joka tunnistaa käyttäjän perinteisellä käyttäjätunnus/salasana -menetelmällä, jossa tunnus salataan palvelimella olevalla sertifikaatilla. Keskitetyn hallinnoinnin etuna ovat huomattavasti pienemmät hallinnointikustannukset käyttäjää kohti.
 Palvelimen hyväksyessä saadut autentikointitiedot, se generoi dynaamisen yhteysavaimen, jonka palvelin lähettää takaisin asiakkaalle liityntäpisteen kautta yhteyden hyväksyntäviestinä, jossa avaimella muodostetaan dynaaminen WEP-tunneli. Tunnelin muodostuksen jälkeen voidaan aloittaa varsinainen dataliikenne.
 802.1X-protokollan hyötyjä
 Yhteiskunnan nopea verkottuminen sekä uusien teknologien käyttöönotto asettaa uusia vaatimuksia tietoturvalle. Uusien teknologioiden myötä tunkeutumismetodit kehittyvät ja verkkojen luvaton käyttö ja käytön yritykset lisääntyvät. Usein esimerkiksi yritysympäristöissä tehokkaampien tietoturvaratkaisujen käyttöönotto on välttämätöntä, kun tietoverkkojen tärkeys ja tietoverkoissa siirrettävän tiedon tärkeys liiketoiminnalle kasvaa.
 Reunalla tapahtuva autentikointi
 802.1X tarjoaa tehokkaan ja turvallisen tavan autentikoida käyttäjä siellä missä autentikoinnin on järkevintä tapahtua – liityntäpisteessä, verkon reuna-alueella. Verkon reuna-alueet ovat luonnollinen paikka autentikoinnille – miksi päästää asiakas liikennöimään syvemmälle verkkoon kuin sen on tarve. WLAN- ja LAN-ympäristössä 802.1X tarjoaa kontrolloidun pääsyn verkkoon. Käyttäjä ei pääse reuna-aluetta syvemmälle, ellei käyttäjä autentikoi itseään. Reunan liityntäpisteeltä välitetään verkon keskukseen vain autentikointiliikenne, ellei autentikointia ole suoritettu hyväksytysti.
 Dynaaminen salausavain
 Langattomien verkkojen yleistymisen kasvua on heikentänyt heikko tietoturva. WEP-protokollalla salattu liikenne pystytään purkamaan nopeasti. Esimerkiksi WPA:n kanssa vastaava ongelma on huomattavasti pienempi. Salauksen murtamisen ongelmia voidaan pienentää käyttämällä vahvempia salausalgoritmejä yhdessä 802.1x-protokollan kanssa. Salauksessa käytetään dynaamista salausavainta staattisen avaimen sijasta. Dynaamisessa salauksessa avaimen elinaika voidaan määrittää halutun pituiseksi. Salausavaimen elinajan päättyessä vaaditaan uusi avain, jolloin verkkoon liitetyn koneen on autentikoiduttava autentikointipalvelimelle uudelleen. Tyypillisissä toteutuksissa käyttäjän ei tarvitse osallistua uudelleenautentikointiin.
 Datapaketin koko
 802.1X ei kapseloi kehystä, kuten esimerkiksi WEP-protokolla tekee, joten se ei kasvata siirrettävän paketin kokoa. Monet uudet verkon aktiivilaitteet saadaan tukemaan 802.1X:ää ohjelmistopäivityksellä. Usein esimerkiksi ilman hallintatoimintoja olevat kytkimet aiheuttavat kalliita laitteiston uusimistarpeita. Tulevaisuudessa verkkokorttien valmistajat saattavat sisällyttää toiminnallisuuden laiteajureihin, jolloin käyttöjärjestelmää ei tarvitsisi päivittää tai vaihtaa uuteen versioon.
 Avoin standardi
 802.1X integroituu AAA-ympäristöihin ja se voidaan implementoida olemassa oleviin verkkoihin, joita käytetään esimerkiksi VPN- ja etäkäyttöyhteyksillä. Ehdottomana vaatimuksena käyttöönotolle on, että esimerkiksi RADIUS-palvelimen on tuettava EAP-protokollaa.
 Käyttöjärjestelmien tuki 802.1X-protokollalle
 Windows-tuki
 Windowsissa on sisäänrakennettuna tuki 802.1X-protokollalle Windows XP:ssä ja sitä uudemmissa versioissa. Sen voi konfiguroida minkä tahansa verkkokortin tiedoista (properties → authentication). Windows 2000 sisältää tuen uusimmassa päivityspaketissa. Muille versioille pitää useimmiten löytää erillinen ohjelmisto, mutta myös verkkokortin ajureissa voi olla tuki 802.1X:lle.
 Mac OS X
 Tuki 802.1X:lle sisäänrakennettuna versiosta 10.3 lähtien.
 Linux
 Vaatii erillisen ohjelman käyttämisen, esimerkiksi wpa supplicant, joka käy sekä langallisiin että langattomiin verkkoihin.
 Ethernet
 IEEE 802


text:
 Важна правна забележка
 |
 21973A1123(01)
 Официален вестник n° L 034 , 07/02/1974 стр. 0008 - 0010 специално финландско издание: глава 2 том 2 стр. 0025 специално шведско издание: глава 2 том 2 стр. 0025 специално гръцко издание: глава 11 том 6 стр. 0125 специално испанско издание: глава 11 том 5 стр. 0096 специално португалско издание глава 11 том 5 стр. 0096 специално чешко издание глава 11 том 12 стр. 38 - 40 специално испанско издание глава 11 том 12 стр. 38 - 40 специално унгарско издание глава 11 том 12 стр. 38 - 40 специално литвийско издание глава 11 том 12 стр. 38 - 40 LV.ES глава 11 том 12 стр. 38 - 40 MT.ES глава 11 том 12 стр. 38 - 40 PL.ES глава 11 том 12 стр. 38 - 40 SK.ES глава 11 том 12 стр. 38 - 40 специално словенско издание глава 11 том 12 стр. 38 - 40
 19740204Размяна на писмаза изменение на член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол, приложен към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и ТурцияБрюксел, ...Уважаеми господине,По време на преговорите, които се проведоха на 22 май 1973 г., страните по Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция се договориха да заменят текста на член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол, приложен към горепосоченото споразумение, с текста, съдържащ се в приложението към настоящото писмо.Беше договорено новата разпоредба на член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол да влезе в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която договарящите се взаимно се нотифицират за изпълнението на необходимите за тази цел процедури.Моля да потвърдите получаването на настоящото писмо и съгласието на Вашето правителство с неговото съдържание.Моля приемете, уважаеми господине, най-дълбоките ми почитания.От името на Съвета на Европейските общности19740204ПРИЛОЖЕНИЕНов член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол, приложен към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция"1. При условие че Турция прилага специална такса при износа на маслиново масло, различно от нерафинираното маслиново масло, попадащо в подпозиция No 15.07 А II от Общата митническа тарифа, и ако този специален налог се отразява на вносната цена, Общността взема необходимите мерки, така че:а) налогът, с който се облага вноса в Общността на въпросното масло, което е изцяло произведено в Турция и превозено директно от тази държава в Общността, е налогът, определен по реда на член 13 от Регламент No 136/66/ЕИО относно общата организация на пазара на масла и мазнини, прилагана при вноса и намалена с 0,50 разчетни единици за 100 килограма;б) размерът на налога, изчислен в съответствие с буква а), се намалява със сума, равна на размера на заплатената специалната такса, в границите на 4,5 разчетни единици за 100 килограма.2. Ако Турция не прилага таксата, визирана в параграф 1, Общността взема необходимите мерки, така че налогът върху вноса в Общността на маслиново масло, което е различно от маслото, преминало през операция по рафиниране, от подпозиция No 15.07 А II от Общата митническа тарифа, да бъде налогът, изчислен съгласно разпоредбите на член 13 от Регламент No 136/66/ЕИО относно създаването на обща организация на пазарите на мазнини, събиран при внос и намален с 0,50 разчетни единици за 100 килограма.3. Всяка договаряща се страна взема необходимите мерки, за да осигури прилагането на параграф 1, и в случай на трудности или по искане на другата страна, предоставя необходимата информация за правилното функциониране на системата.4. В рамките на Съвета по асоцииране могат да се провеждат консултации относно функционирането на системата, предвидена в настоящия член."Брюксел, ...Уважаеми господа,С писмо от днешна дата вие ми изпратихте следното съобщение:"По време на преговорите, които се проведоха на 22 май 1973 г., страните по Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция се договориха да заменят текста на член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол, приложен към горепосоченото споразумение, с текста, съдържащ се в приложението към настоящото писмо.Беше договорено новата разпоредба на член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол да влезе в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която договарящите се взаимно се нотифицират за изпълнението на необходимите за тази цел процедури.Моля да потвърдите получаването на настоящото писмо и съгласието на Вашето правителство с неговото съдържание."Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо и съгласието на моето правителство с неговото съдържание.Моля приемете, уважаеми господа, най-дълбоките ми почитания.От името на Президента на Република Турция19740204ПРИЛОЖЕНИЕНов член 7 от приложение 6 към Допълнителния протокол, приложен към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция"1. При условие, че Турция прилага специална такса при износа на маслиново масло, различно от нерафинираното маслиново масло, попадащо в подпозиция No 15.07 А II от Общата митническа тарифа, и ако този специален налог се отразява на вносната цена, Общността взема необходимите мерки, така че:а) налогът, с който се облага вноса в Общността на въпросното масло, което е изцяло произведено в Турция и превозено директно от тази държава в Общността, е налогът, определен по реда на член 13 от Регламент No 136/66/ЕИО относно общата организация на пазара на масла и мазнини, прилагана при вноса и намалена с 0,50 разчетни единици за 100 килограма;б) размерът на налога, изчислен в съответствие с буква а), се намалява със сума, равна на размера на заплатената специалната такса, в границите на 4,5 разчетни единици за 100 килограма.2. Ако Турция не прилага таксата, визирана в параграф 1, Общността взема необходимите мерки, така че налогът върху вноса в Общността на маслиново масло, което е различно от маслото, преминало през операция по рафиниране, от подпозиция No 15.07 А II от Общата митническа тарифа, да бъде налогът, изчислен съгласно разпоредбите на член 13 от Регламент No 136/66/ЕИО относно създаването на обща организация на пазарите на мазнини, събиран при внос и намален с 0,50 разчетни единици за 100 килограма.3. Всяка договаряща се страна взема необходимите мерки, за да осигури прилагането на параграф 1, и в случай на трудности или по искане на другата страна, предоставя необходимата информация за правилното функциониране на системата.4. В рамките на Съвета по асоцииране могат да се провеждат консултации относно функционирането на системата, предвидена в настоящия член."--------------------------------------------------


text:
> Verejné vyhlášky
 Mariánske námestie 1, 992 01 Modrý Kameň
 ––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––– Číslo spisu: 124/2016 Modrý Kameň, 29.02.2016
 Vybavuje: Ján Greguš
 o začatí územného konania a nariadenie ústneho konania
 podľa § 36, ods. 4/ zák. č. 50/1976 Zb.
 o územnom plánovaní a stavebnom poriadku /stavebný zákon/
 Na návrh navrhovateľa:
 Ulica Pri Rajčianke 2927/8
 ProEl – Slovakia, s.r.o.
 Ambra Pietra 10645/17
 bolo na Meste Modrý Kameň, ako príslušnom stavebnom úrade v zmysle § 117, ods. 1/ zák. č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov, dňa 18.02.2016 začaté územné konanie o umiestnení stavby:
 „9349 – Modrý Kameň – Ul. Drienovská – zahustenie TS“
 /PS-01 – Montáž kioskovej TS, SO-01 – Montáž VN vzdušný kábel,
 SO-02 – Montáž NN vzdušný kábel, SO-04 – Demontáž NN vzdušné vedenie/
 Jedná sa o líniovú stavbu umiestnenú v katastrálnom území Modrý Kameň na pozemkoch C-KN parc. č. 2495/1, 1439/1, 1409, 1411, 1407/1, 1412, 1413, 1416, 1421/1, 1430/1, 1425, 1424, 1380, 1394, 1430/2, 1383, 1382, 1385, 1387, 1353, 1366, 1367/1, 1367/1, 1441, 1369/1, 1369/2, 1378.
 Mesto Modrý Kameň v zastúpení primátorom mesta Ing. Aladárom Bariakom, ako príslušný stavebný úrad podľa § 117, ods. 1/ zák. č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov a podľa zák. SNR č. 369/1990 Z. z. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov
 na prerokovanie návrhu ústne konanie spojené s miestnym zisťovaním
 na deň 04.04.2016 /pondelok/ o 930 hod.
 so stretnutím na mestskom úrade v Modrom Kameni.
 Účastníci konania môžu do podkladov rozhodnutia nahliadnuť na tunajšom úrade a svoje námietky a pripomienky uplatniť najneskôr pri ústnom konaní, pretože na neskôr podané námietky sa neprihliadne.
 Ak sa niektorý z účastníkov konania nechá zastupovať, predloží jeho zástupca plnú moc.
 Toto oznámenie má povahu verejnej vyhlášky podľa § 36, ods. 4/ stavebného zákona a musí byť vyvesené po dobu 15 dní na úradnej tabuli obce.
 Vyvesené dňa: Zvesené dňa:
 zástupcu obce
 ––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––– Číslo spisu: 146/2016 Modrý Kameň, 29.02.2016
 podľa § 61, ods. 4, zák. č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom
 Na žiadosť stavebníka:
 Ul. Pri Rajčianke 2927/8
 PEV, s.r.o., Ing. Juraj Pipich
 Revolučná č. 3288/3
 bolo na Meste Modrý Kameň, ako príslušnom stavebnom úrade, dňa 29.02.2016 začaté stavebné konanie o povolení stavby „8000 – Modrý Kameň – Majer: zahusťovacia TS pre 37 RD – SO-01 – VN 22 kV zemná káblová VN prípojka celoplastovým káblom typu 3x(22-AXEKVC(AR)E 1x240 mm2), SO-01.05 – Tri nové vývody z trafostanice MKP 800 zemným káblom typu 1-AYKY-J 3x240+120 mm2 ukončené v nových pilierových skriniach typu PRIS a káblom 1-AYKY-J 3x120+70 mm2 ukončeným v skrini typu VRIS na existujúcom podpernom bode NN vzdušného vedenia, PS-01 – Kiosková trafostanica typu MKP 800, 22/0,4 kV“ .
 Jedná sa o líniovú stavbu umiestnenú v katastrálnom území Modrý Kameň na pozemkoch C-KN parc. č. 1484, 2208/3, 2208/2, 1225/92, 1225/81, 1225/25/1, 3070, 3059/5, 3103/8 .
 O jej umiestnení rozhodlo Mesto Modrý Kameň rozhodnutím o umiestnení stavby pod číslom 256/2014 zo dňa 03.12.2014.
 Mesto Modrý Kameň v zastúpení primátorom mesta Ing. Aladárom Bariakom, ako príslušný stavebný úrad podľa § 117, ods. 1/ zák. č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov a podľa zák. SNR č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov, oznamuje začatie stavebného konania, a pretože stavebnému úradu sú dobre známe pomery staveniska a žiadosť poskytuje dostatočný podklad na posúdenie navrhovanej stavby, upúšťa sa v zmysle § 61, ods. 2/ stavebného zákona od miestneho zisťovania a ústneho konania.
 Zároveň upozorňuje všetkých účastníkov konania, že môžu svoje námietky uplatniť najneskôr do siedmich pracovných dní odo dňa doručenia (deň doručenia je 15 deň od vyvesenia vyhlášky) tohto oznámenia, inak k nim nebude prihliadnuté.
 Na pripomienky a námietky, ktoré boli alebo mohli byť uplatnené v územnom konaní sa neprihliada.
 Do podkladov pre vydanie rozhodnutia je možné nahliadnuť na Mestskom úrade v Modrom Kameni /spoločná úradovňa/.
 Toto oznámenie má povahu verejnej vyhlášky a musí byť vyvesené po dobu 15 dní na úradnej tabuli obce.