jurisdiction: US

text:
It is undisputed that the appellee sustained an accidental injury arising out of and in the course of her employment by the Savage Manufacturing Company, one of the appellants. While being conveyed from the company's plant in its truck provided regularly for the transportation of its employees, under the terms of their employment, the appellee fell from the truck and injured her right knee. Subsequently she was forced to give up her work, as a floor sweeper in the company's factory, because of arthritis in her right limb, which has been attributed, by her physician, by the State Industrial Accident Commission, and by a jury in the Circuit Court for Howard County, to the accidental injury just described. The questions we are to determine, on this appeal from a judgment of the court below affirming the award of compensation made by the commission, are raised by thirty-eight exceptions which were taken by the employer and the insurer to rulings of the trial court on the form of the issues, the admissibility of evidence, and numerous proposals for instructions to the jury.
 At the request of the employer and insurer the court granted the following issues: *Page 49
 "1. Did the claimant receive, on or about January 12th, 1926, an accidental injury arising out of and in the course of her employment by the Savage Manufacturing Company?
 "2. Did the claimant fail to notify her employer of the alleged accident within ten days thereof?
 "3. If the jury shall answer the second issue in the affirmative, were the employer and the insurance carrier prejudiced by the failure of the claimant to notify her employer of the alleged accident within ten days thereof?
 "4. Did the claimant fail to file her claim within thirty days after the beginning of her disability for which compensation was claimed?
 "5. If the jury shall answer the fourth issue in the affirmative, were the employer and the insurance carrier prejudiced by the failure of the claimant to file her claims within thirty days after the beginning of her disability?
 "7. Has the claimant ever been totally disabled as a result of the alleged injury occurring on or about January 12th, 1926?"
 The sixth issue, as framed and proposed by the employer and insurer, was as follows:
 "Has the claimant lost the use of her right leg or of any part thereof, as a result of the alleged accident occurring on or about January 12th, 1926?"
 The court refused that issue, but substituted one in the following form:
 "Was the claimant's right leg or any part thereof injured by the alleged accident occurring on or about January 12th, 1926?"
 An issue designated 6A, offered by the employer and insurer, was refused. It was in these words:
 "If the jury shall answer Issue No. 6 in the affirmative, of what fractional part of her right leg has she lost the use?"
 The eighth issue submitted by the same parties was also rejected. Referring to the date of the commission's award, it inquired:
 "Had the claimant on November 24th, 1926, any disability as a result of the alleged accident occurring on or about *Page 50
 January 12th, 1926, except the total or partial loss of the use of her right leg?"
 Because of the court's modification of the sixth issue and its rejection of the issues numbered 6A and eight, the first four exceptions in the record were noted.
 The jury answered the first, fourth, sixth and seventh issues in the affirmative and the second, third and fifth issues in the negative. It was thus determined that the claimant, on or about January 12th, 1926, received an accidental injury arising out of and in the course of her employment, that she did not fail to notify her employer of the accident within ten days after it happened, that she failed to file her claim within thirty days after the beginning of her disability, that the employer and insurer were not prejudiced by such delay in filing her claim, that the claimant's right leg was injured by the accident, and that she has been thereby totally disabled. In view of those findings of fact, it is evident that the refusal of the court to submit the additional issues suggested by the appellants had no prejudicial effect upon their defense. The only injury alleged to have resulted from the accident was that suffered by the claimant in her right leg, and as the jury found that such an injury was received and that it produced total disability, it would have been superfluous to require them to answer further inquiries, as to whether the claimant lost the use of her right leg, and what fractional part of its use was lost, and as to whether any other disability resulted. The loss by the claimant of the use of her right leg wholly incapacitated her for the work to which she was accustomed and for which she was qualified. It was with such a disability that the granted issues were concerned, and they adequately presented the essential questions of fact to be decided.
 The fifth, sixth, eleventh, twenty-first, twenty-fourth, twenty-fifth, and twenty-eighth exceptions were reserved because the claimant was allowed to introduce the testimony taken at the hearing before the State Industrial Accident Commission. The stated grounds of the objection were that the witnesses who testified before the commission were within the jurisdiction *Page 51
 of the court and that the introduction of their testimony through the medium of the record transmitted from the commission was not consistent with the Workmen's Compensation Act and pertinent rulings of the Court of Appeals. It has been the common practice to read as evidence, on trials of appeals from the commission, the testimony taken before it as duly authenticated in the transmitted record of its proceedings. This was the course pursued in most, if not all, of the numerous workmen's compensation cases which have reached this Court on final appeal. For the first time a question is formally raised as to the propriety of such a practice. It has been held that testimony supplementing that heard by the commission could be produced at the trial of an appeal from its decision (Frazier v. Leas,127 Md. 572), that testimony read from the record sent by the commission could not be repeated orally by the same witnesses (Harvey v. Roche, 148 Md. 366), and that questions as to the admissibility of any testimony contained in the record from the commission could be raised and determined in the trial court. (Standard Gas Equipment Corp. v. Baldwin, 152 Md. 321.) In those decisions the use of the transcript as a means of reproducing admissible testimony received by the commission was assumed to be legally permissible. It is certainly the most convenient and inexpensive method of proving the material facts. It has the great merit of obviating the cost and possible delay involved in securing again the attendance of witnesses who have already testified upon the issues to be determined, and whose depositions have been duly recorded and certified. The Workmen's Compensation Act provides that the proceedings on appeals from the State Industrial Accident Commission "shall be informal and summary." (Code, art. 101, sec. 56.) It was the evident purpose of that provision to ensure, in the class of cases to which it relates, the most simple, speedy and economical procedure consistent with the practical ends of justice. The method of proof now objected to was doubtless originally adopted, and has since been customarily applied, because it accords with the spirit of the statute while permitting a full and fair trial on the merits. In view of the *Page 52
 considerations supporting the practice, and of the sanction given to it by long and general usage of the courts of this state, we are unwilling to hold that it is improper. In this case the employer and insurer, who objected to the use of any testimony taken before the commission, were allowed to test its admissibility in detail as it was read, and to produce additional testimony in support of their defense. The only restriction placed upon that right was merely to prevent a repetition of certain evidence. The interests of the appellants were thus protected in regard to opportunities for producing or challenging testimony, and they have no cause to complain that the court below declined to abandon an established practice, by which the rights of all parties in such cases are equally, justly, and conveniently served.
 In permitting counsel for the claimant, over objection, to read to the jury not only the testimony offered by her before the commission, but also that introduced by the employer and insurer, the court below committed an error, as the parties should be allowed to determine for themselves whether to use on appeal the transcript of the testimony which they, respectively, produced before the commission, or to support their claim or defense by witnesses called in court for that purpose. But since the witnesses for the employer and insurer before the commission actually testified in court, on their behalf, and as the record shows no prejudice to them as a result of the error just indicated, it does not present a sufficient reason for a reversal.
 The seventh to tenth, twelfth to seventeenth, twenty-second and twenty-third exceptions were noted because the court refused to rule out certain testimony taken before the State Industrial Accident Commission on the ground that it was given in answer to leading questions. At the hearing before the commission, the claimant was not represented by counsel. The leading questions referred to were asked by members of the commission, and no objection was then made on behalf of the employer and insurer by their counsel present at the hearing. The statute directs that the commission "shall not be bound by the usual common law or statutory rules of evidence or by any technical or formal *Page 53
 rules of procedure, * * * but may make the investigation in such manner as in its judgment is best calculated to ascertain the substantial rights of the parties. * * *" It would disregard the intent and spirit of that provision to deny to the commission the discretion to ask or allow leading questions even over objections made at the time. But, without regard to the policy of the statute, it would be plainly unjustifiable to permit such an objection to be successfully urged on appeal as against testimony received by the commission in response to interrogatories which were not then challenged.
 The other evidence exceptions will not be separately discussed. Most of them are relatively unimportant when considered in the light of all the evidence. In none of them have we found any reason for a reversal of the judgment.
 The court below, at the request of the appellant, instructed the jury that there was no legally sufficient evidence of the filing of the appellee's claim for compensation within thirty days after she became disabled. The appellants asked for a further instruction to the effect that they were prejudiced by the delay in the filing of the claim. There was evidence that the claimant was under the care of a physician from the time she was injured, and, in view of that proof and the presumptive correctness of the commission's decision that the delay was in fact without prejudice to the appellants, a binding instruction to the contrary was properly refused.
 A prayer was offered by the appellants proposing that the order of the commission be reversed and the case remanded on the ground that it was decided by the commission before its hearing was completed. The record shows that copies of two letters mentioned by a witness were to be sent by him to the commission after the oral testimony was concluded. The award of compensation is said to have been made by the commission before it received the letters to which the witness had referred. If the commission disposed of the case without waiting for the letters, it probably considered the evidence already produced sufficient to justify the decision which it rendered. Its award was made subject to a right of appeal, which the employer and insurer have exercised. *Page 54
 Their proposal to have the order reversed and the case remanded on the ground stated in the prayer could not properly have been granted.
 Another rejected prayer of the appellants was written on the theory that at the time of the award it appeared from the evidence that the claimant was suffering only a partial disability due to the loss of use of her right leg, and was not in the condition of total disability upon which the award was predicated. As we have already said, the loss by the claimant of the ability to use her right leg totally disabled her to do the work for which she was eligible. The prayer disregards the evidence to that effect.
 There was no error in the rulings on the other prayers of the employer and insurer. The admissible theories of their defense were presented in five prayers granted at their request. The instructions obtained by the claimant are not subject to any valid criticism.
 The exceptions in the record on this appeal are certified in the form prescribed by chapter 224 of the Acts of 1927. It is suggested by counsel for the appellee that the Legislature had no authority to change the method of authenticating exceptions which this court had sanctioned. This suggestion is based upon the constitutional declaration that the legislative and judicial powers of government shall be separate and distinct. Article 8, Declaration of Rights. It is also provided in the Constitution that the judges of the Court of Appeals shall make and publish rules and regulations for the prosecution of appeals, which shall have the force of law "until rescinded, changed or modified by the said judges or the General Assembly." Const., art. 4, sec. 18. The purpose of the Act of 1927 is to reduce the volume and cost of records on appeals to this court, which is one of the objects of our existing rules. There is nothing in any of those rules with which the act is inconsistent. It provides a method of abbreviating records by simplifying the form of bills of exceptions. In our opinion the act was a valid exercise of legislative authority.
 Judgment affirmed, with costs. *Page 55


type: wikipedia

text:
Aphanius chantrei es una especie de peces de la familia de los ciprinodóntidos en el orden de los ciprinodontiformes.
 Morfología
 Los machos pueden alcanzar los 7 cm de longitud total.
 Distribución geográfica
 Se encuentran en Asia: Turquía.
 Referencias
 Bibliografía
 Moyle, P. y J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edición, Upper Saddle River, Nueva Jersey, Estados Unidos: Prentice-Hall. 2000.
 Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edición. Nueva York, Estados Unidos: John Wiley and Sons. 1994.
 Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edición, Londres: Macdonald. 1985.
 Enlaces externos
 UNEP-WCMC Species Database (en inglés)
 Catalogue of Life (en inglés)
 chantrei


type: other

text:
A Kormány a Washingtonban, 1973. március 3. napján elfogadott, a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény kihirdetéséről szóló 2003. évi XXXII. törvény 3. §-ának (2) bekezdésében, valamint a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 85. § a) pontjában – a 10. § (1) bekezdésében és a 80. § (6) bekezdésében foglaltak szabályozására – kapott felhatalmazás alapján – az Alkotmány 35. § (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feladatkörében – a következőket rendeli el:
 1. §1 E rendeletet a következő nemzetközi és európai közösségi jogi aktusok végrehajtásával kapcsolatos eljárásokban kell alkalmazni:
 a) a 2003. évi XXXII. törvénnyel kihirdetett, a Washingtonban, 1973. március 3. napján elfogadott, a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény),
 b) a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló, 1996. december 9-i 338/97/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: tanácsi rendelet),
 c) a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló 338/97/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. május 4-i 865/2006/EK bizottsági rendelet (a továbbiakban: 865/2006/EK bizottsági rendelet),
 d) a fókatermékek kereskedelméről szóló, 2009. szeptember 16-i 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet)
 e) a fókatermékek kereskedelméről szóló 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2010. augusztus 10-i 737/2010/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban: 737/2010/EU bizottsági rendelet).
 Az igazgatási hatóság és a tudományos testület
 2. § Az Egyezmény IX. cikkének 1. a) és b) pontjában, valamint a tanácsi rendelet 13. cikke (1) és (2) bekezdésében meghatározott igazgatási hatóság (a továbbiakban: igazgatási hatóság), továbbá tudományos testület feladatait a természetvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) látja el.
 3. § (1)2 Az igazgatási hatóság állítja ki a tanácsi rendeletben meghatározott engedélyeket és – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – a bizonylatokat, valamint vezeti az Egyezményben és a tanácsi rendeletben meghatározott nyilvántartásokat. E feladatok ellátása során jogosult a tanácsi rendeletben, illetve az e rendeletben meghatározott nyilvántartásokban szereplő példányok adatainak kezelésére. Az igazgatási hatóság ellátja az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikk (1) bekezdése szerinti jelentéstételi és a 737/2010/EU bizottsági rendelet 9. cikk (2) bekezdése szerinti értesítési feladatokat.
 (2)3 A területi természetvédelmi hatóság és az országos természetvédelmi hatóság közhiteles hatósági nyilvántartást vezet a 4. § szerinti bejelentésekről, továbbá a területi természetvédelmi hatóság kiállítja a 6. és 7. § szerinti bizonylatokat és igazolásokat, valamint a görögteknős, a mórteknős és a szegélyes teknős esetében a tanácsi rendelet 8. cikk (3) bekezdése vagy 9. cikk (2) bekezdése szerinti bizonylatokat (a tanácsi rendelet 8. cikk (3) bekezdése vagy 9. cikk (2) bekezdése szerinti bizonylat a továbbiakban együtt: EU-bizonylat).
 (3)4 Az igazgatási hatóság, az országos természetvédelmi hatóság, a területi természetvédelmi hatóság, az állat- és növény-egészségügyi hatóság, az élelmiszer-biztonsági hatóság, a rendőrség, valamint a Nemzeti Adó- és Vámhivatal az Egyezmény, a tanácsi rendelet, a 865/2006/EK bizottsági rendelet és az e rendelet végrehajtása érdekében hatósági ellenőrzést végez.
 (4)5 A Pest Megyei Kormányhivatal természetvédelmi hatáskörében eljáró Érdi Járási Hivatala ellátja a 4. § szerinti bejelentésekről, a 6. és 7. § szerinti bizonylatokról és igazolásokról, valamint az EU bizonylatokról szóló nyilvántartások központi koordinációját, valamint kiállítja a 6. § (4) bekezdés a) pontja szerinti eredetigazolást.
 4. § (1)6 Akinek a tanácsi rendelet A. mellékletében, illetve B. mellékletében szereplő, zéró kvótára vonatkozó megjegyzéssel ellátott gerinces állatfaj példánya, valamint a tanácsi rendelet B. mellékletében szereplő emlős-, madár- és szárazfölditeknős-faj élő példánya (a továbbiakban együtt: bejelentés köteles példány) van a birtokában, köteles annak megszerzését, tartását, az ország területére történő behozatalát és az ország területéről történő kivitelét, elidegenítését, elhullását, megsemmisülését, tartási helyének megváltoztatását, megjelölését, újrajelölését, valamint szaporulatát bejelenteni. A bejelentést
 a) solymászmadár esetén a Pest Megyei Kormányhivatal természetvédelmi hatáskörében eljáró Érdi Járási Hivatalához,
 b) egyéb fokozottan védett állatfaj esetén az országos természetvédelmi hatósághoz
 c) az a) és b) pont alá nem eső faj esetén a tartás helye szerint illetékes területi természetvédelmi hatósághoz
 (2)7 Az (1) bekezdésben meghatározott bejelentési kötelezettség nem vonatkozik az 1. számú mellékletben felsorolt fajok példányaira, valamint azon vadászati trófeákra, amelyek jogszerű eredetét a tanácsi rendeletben szereplő engedélyekkel, illetve bizonylatokkal tudják igazolni.
 (3)8 A bejelentést – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – a megszerzéstől, az ország területére történő behozataltól, az ország területéről történő kiviteltől, az elidegenítéstől, az elhullástól, a megsemmisüléstől, a szaporulat létrejöttétől, illetve a tartási hely megváltoztatásától, a megjelöléstől, újrajelöléstől számított 30 napon belül kell megtenni. Állatkertek esetében az állatkert és az állatotthon létesítésének, működésének és fenntartásának részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet szerint minden év március 1-jéig elkészített és benyújtott éves jelentés megfelel az e rendelet szerinti bejelentésnek, ha az valamennyi bejelentésköteles egyed esetében tartalmazza azokat az adatokat, amelyek a származási igazoláson, az eredetigazoláson, illetve a tenyésztői bizonylaton feltüntetésre kerülnek.
 (4) A tanácsi rendelet hatálya alá tartozó fajok élő példányait úgy kell tartani, hogy azok – ha jogszabály vagy hatósági engedély másként nem rendelkezik – a szabadba ne juthassanak ki. Amennyiben valamely bejelentésköteles példány elszabadul, ennek tényét az igazgatási hatóságnak haladéktalanul be kell jelenteni.
 5. § (1)9 A bejelentésköteles példányokat a 865/2006/EK bizottsági rendelet XVI. fejezetében, illetve a védett állatfajok védelméről, tartásáról, hasznosításáról és bemutatásáról szóló kormányrendeletben meghatározott egyedi jelöléssel kell ellátni.
 (2)10 A 865/2006/EK bizottsági rendeletben nem szabályozott esetekben az illetékes területi természetvédelmi hatóság – az igazgatási hatóság véleményének figyelembevételével – a bejelentést követően egyedileg határozza meg a jelölés módját.
 (3)11 A madárfajok példányainak egyedi azonosítására alkalmas, a 865/2006/EK bizottsági rendelet XVI. fejezetében meghatározott, 11 karakterből álló zártgyűrű gyűrűszámának első 7 karaktere a tenyésztő nyilvántartási sorszáma, amelyből az első karakter az ország kódja (H), a következő 6 karakter az illetékes területi természetvédelmi hatóság vagy az igazgatási hatóság által meghatározott szám. A gyűrűszám további 2 karaktere az előző karakterekre merőlegesen az évszámot jelöli, végül az utolsó 2 karakter a madár sorszáma, úgy, hogy két madár gyűrűszáma nem egyezhet meg.
 (4)12 A bejelentésköteles, 10 cm páncélhosszt meg nem haladó méretű teknősök a 865/2006/EK bizottsági rendelet 64–67. cikkeiben meghatározott egyedi jelöléstől eltérően a területi természetvédelmi hatóság által készített fotódokumentációval is jelölhetők. A fotózás helyét és idejét a területi természetvédelmi hatóság határozza meg az ügyféllel történt egyeztetést követően. A jelölést legalább hat hónaponként meg kell ismételni.
 Származási igazolás és eredetigazolás
 6. § (1)13 Az Európai Közösség valamely tagállamból (a továbbiakban: tagállam) vagy tagállamnak nem minősülő országból Magyarország területére behozott bejelentésköteles példány esetén a bejelentést, illetve az egyedi jelölést követően az illetékes területi természetvédelmi hatóság vagy országos természetvédelmi hatóság a példányt nyilvántartásba veszi. A nyilvántartásba vett példányhoz a területi természetvédelmi hatóság – a (4) bekezdés kivételével – a 2. számú melléklet szerint származási igazolást állít ki a tanácsi rendeletnek és a 865/2006/EK bizottsági rendeletnek megfelelően kiállított engedélyek, illetve bizonylatok alapján.
 (2)14 Valamely tagállamból behozott példány esetében a területi természetvédelmi hatóság a származási igazolást az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül akkor is kiállítja, ha a kérelmező – a tanácsi rendelet 8. cikkének (5) bekezdése alapján – a (3) bekezdés szerint hitelt érdemlően igazolja, hogy annak megszerzése az Európai Közösség területén jogszerűen – a vadon élő állat- és növényfajok megőrzésére vonatkozó közösségi jogi aktusokkal összhangban – történt.
 (3) A (2) bekezdés szerinti igazolás olyan irattal történhet, amely tartalmazza:
 f)15 a példány(ok)nak a 865/2006/EK bizottsági rendelet IX. számú melléklet 2. pontja szerinti eredetét az e melléklet szerinti kód megjelölésével;
 i) az átadás dátumát, valamint hiteles aláírást.
 (4)16 A 3. számú melléklet szerint eredetigazolást állít ki
 a) a Pest Megyei Kormányhivatal természetvédelmi hatáskörében eljáró Érdi Járási Hivatala a 2004. november 22. napját megelőzően az igazgatási hatóság által nyilvántartott példányok esetében, ha tenyésztői bizonylat, származási igazolás, EU-bizonylat, valamint a tanácsi rendelet 4. cikke szerinti importengedély, 5. cikke szerinti exportengedély és re-export bizonylat nem került kiadásra, valamint
 b) a területi természetvédelmi hatóság a lefoglalt, illetve elkobzott példányok esetében.
 Tenyésztői bizonylat és tenyésztési napló
 7. § (1) Aki bejelentésköteles élő példányt szaporítási célból vagy úgy tart, hogy a véletlen szaporulat létrejötte nem zárható ki, köteles tenyésztési naplót vezetni a 4. számú melléklet szerint.
 (2)17 Szaporulat bejelentése esetén a tartás helye szerint illetékes területi természetvédelmi hatóság vagy országos természetvédelmi hatóság az 5. § szerint egyedileg jelölt példányhoz – a 6. § (4) bekezdésében foglalt esetek kivételével – az 5. számú melléklet szerint tenyésztői bizonylatot állít ki, amennyiben a tulajdonos a szaporulat létrejöttének jogszerűségét az e rendeletben, illetve a külön jogszabályokban meghatározott engedélyekkel, illetve más dokumentumokkal igazolja.
 A származási igazolásra, az eredetigazolásra és a tenyésztői bizonylatra vonatkozó közös szabályok
 8. § (1) A védett, fokozottan védett, illetve az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentős faj példánya, valamint veszélyes állatfaj élő példánya esetében a származási igazolást, az eredetigazolást, illetve a tenyésztői bizonylatot megadottnak kell tekinteni, amennyiben a tartási engedély tartalmazza azokat az adatokat, amelyek a származási igazoláson, az eredetigazoláson, illetve a tenyésztői bizonylaton feltüntetésre kerülnek.
 (2)18 Az országos természetvédelmi hatóság vagy a területi természetvédelmi hatóság ahhoz a példányhoz nem állít ki származási igazolást, eredetigazolást vagy tenyésztői bizonylatot, amelyhez valamely tagállam igazgatási hatósága az EU-bizonylatot kiállította.
 9. § (1)19 Tilos a bejelentésköteles példányok tartása, kivitele, eladásra való felkínálása és eladása származási igazolás, tenyésztői bizonylat, eredetigazolás, illetve EU-bizonylat, továbbá a külön jogszabály szerinti tartási engedély nélkül.
 (2) Származási igazolás, tenyésztői bizonylat, illetve eredetigazolás csak egyedi azonosításra alkalmas, az 5. § szerinti jelöléssel ellátott példányokhoz állítható ki.
 10. § (1) A származási igazolást, az eredetigazolást, a tenyésztői bizonylatot, illetve az EU-bizonylatot a példány átadása, elidegenítése esetén az új tartó vagy tulajdonos részére a példánnyal együtt át kell adni.
 (2)20 A példány elhullása, megsemmisülése esetén a származási igazolást, a tenyésztői bizonylatot, az eredetigazolást, tanácsi rendeletben szereplő import és export engedélyt, illetve re-export bizonylatot, az EU-bizonylatot a bejelentésköteles példány tartásának helye szerint illetékes területi természetvédelmi hatóság részére 30 napon belül meg kell küldeni, amely azt bevonja, vagy EU bizonylat esetében bevonás céljából továbbítja a kiállító hatóságnak, külföldi hatóság által kiállított EU bizonylat esetében az igazgatási hatóságnak.
 (3)21 Ha származási igazolással, tenyésztői bizonylattal vagy eredetigazolással rendelkező példányhoz EU-bizonylat kerül kiállításra, a származási igazolást, a tenyésztői bizonylatot vagy az eredetigazolást az EU-bizonylatot kiállító hatóság bevonja.
 (4)22 A származási igazolással, tenyésztői bizonylattal, eredetigazolással vagy EU bizonylattal rendelkező példány esetében a tanácsi rendelet szerinti export engedély vagy re-export bizonyítvány iránti kérelemhez mellékelni kell az eredeti származási igazolást, a tenyésztői bizonylatot, az eredetigazolást vagy az EU bizonylatot, amelyet az igazgatási hatóság bevon.
 A tanácsi rendelet szerinti engedélyezésre vonatkozó végrehajtási szabályok
 11. §23 (1) A kérelmezőnek az engedély iránti kérelemben nyilatkoznia kell arról, hogy vele szemben a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 78/B. § (2) és (3) bekezdésében meghatározott kizáró ok fennáll-e.
 (2) A tanácsi rendelet 4. cikke szerinti import-, az 5. cikke szerinti exportengedély és re-export bizonylat iránti kérelmet el kell utasítani, ha a kérelmezett tevékenység állategészségügyi kockázattal jár.
 12. §24 A tanácsi rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében, 12. cikke (3) bekezdésében, 14. cikke (1) bekezdésének c) pontjában, a 20. cikkében, a 865/2006/EK bizottsági rendelet 66. cikkének (7) bekezdésében, valamint 69. cikkében meghatározott esetekben a miniszter tájékoztatja az Európai Bizottságot.
 A szállításra és a tartásra vonatkozó szabályok
 13. § A tanácsi rendelet A–D. mellékletében felsorolt fajok példányának importja, exportja és re-exportja – összhangban a tanácsi rendelet 12. cikkének 1. pontjával – kizárólag a 6. számú mellékletben felsorolt határátkelőhelyeken történhet.
 14. §25 (1) Főemlősök élő egyedei – a közönséges makákó (Macaca fascicularis), a rhesusmajom (Macaca mulatta) és a közönséges selyemmajom (Callithrix jacchus) állatkísérletekről szóló kormányrendeletben meghatározott intézményben tartott egyedei kivételével – kizárólag az állatkert és az állatotthon létesítésének, működésének és fenntartásának részletes szabályairól szóló miniszteri rendeletben foglalt tartási feltételek teljesítése esetén tarthatók.
 (2) Emberszabású majmok (gorillák – Gorilla spp., orángutánok – Pongo spp., csimpánzok – Pan spp. és gibbonok – Hylobatidae spp.) élő egyedei kizárólag az állatkert és az állatotthon létesítésének, működésének és fenntartásának részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet szerint működő állatkertben tarthatók.
 (3) Nem emberszabású főemlősök élő egyedei – a 2013. március 1-jét megelőzően bejelentett egyedek, valamint az állatkísérletekről szóló kormányrendeletben előírtaknak megfelelően működő intézményekben tartott egyedek kivételével – kizárólag az állatkert és az állatotthon létesítésének, működésének és fenntartásának részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet szerint működő állatkertben tarthatók.
 15. § (1) A 3. § (1)–(2) bekezdésben meghatározott hatóság nyilvántartást vezet
 a) az általa kibocsátott
 aa) származási igazolásokról,
 ab) eredetigazolásokról,
 ac) tenyésztő bizonylatokról,
 ad) a tanácsi rendelet szerinti engedélyekről és bizonylatokról,
 ae) kaviárfeldolgozásra, -csomagolásra, -átcsomagolásra jogosító engedélyekről, illetve
 af) a külön jogszabály szerinti tartási engedélyekről,
 b) a bejelentett példányokról, valamint
 c) a tokfajokkal és a kaviárral kapcsolatos tevékenységekről.
 (2)26 Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartások alapján az igazgatási hatóság országos adatbázist működtet.
 A tokfajok tartására és a kaviárra vonatkozó szabályok
 16. § (1)27 Aki a tanácsi rendelet hatálya alá tartozó tokfaj élő példányainak tartásával, tenyésztésével foglalkozik, köteles e tevékenységét az illetékes területi természetvédelmi hatóságnak bejelenteni, amely azt nyilvántartásba veszi.
 c) a tartás, szaporítás módjának leírását, valamint
 d) az évente várhatóan szaporított, illetve forgalomba hozott mennyiségről készült becslést.
 (3) A tevékenység végzése során – az engedéllyel végzett visszatelepítés, illetve betelepítés kivételével – a tokok természetes vizekbe nem kerülhetnek.
 17. § (1)28 A tanácsi rendelet hatálya alá tartozó tokfaj kaviárjának feldolgozásával, csomagolásával, illetve átcsomagolásával foglalkozó üzem által a 865/2006/EK bizottsági rendelet 66. cikkének (7) bekezdése szerinti engedély iránti kérelmet a 9. számú mellékletben meghatározott adattartalommal kell benyújtani.
 (2)29 A kaviártároló edény jelölésére szolgáló, a 865/2006/EK bizottsági rendelet 66. cikk (6) bekezdésében meghatározott címkén (a továbbiakban: címke), ha a csomagolt kaviár Magyarország területéről származik, a következő adatokat kell feltüntetni:
 a) azon faj 7. számú melléklet szerint kódja, amelynek ikrájából a kaviárt készítették,
 b) a csomagolt kaviár eredetének kódja a 865/2006/EK bizottsági rendelet IX. melléklete szerint,
 c) a származási ország kétbetűs ISO kódja,
 d) a kaviár kinyerésének éve,
 e) a csomagoló üzem egyedi azonosító kódja, és
 f) a csomagoló üzem által a tételek nyomon követésére használt azonosító.
 (3)30 A címkén, amennyiben az átcsomagolt kaviár nem Magyarország területéről származik, a következő adatokat kell feltüntetni:
 a) azon faj 7. számú melléklet szerinti kódja, amelynek ikrájából a kaviárt készítették,
 b) az átcsomagolt kaviár eredetének kódja a 865/2006/EK bizottsági rendelet IX. melléklete szerint,
 d) az átcsomagolás éve,
 e) az átcsomagoló üzem telephelye szerinti ország kétbetűs ISO kódja, ha ez különbözik a származási országtól és az átcsomagoló üzem egyedi azonosító kódja, és
 f) az üzem által a tételek nyomon követésére használt azonosító.
 (4)31 A címkét az igazgatási hatóság a 865/2006/EK bizottsági rendelet 66. cikkének (7) bekezdése szerinti engedélyben hagyja jóvá, és egyúttal meghatározza a címkén feltüntetendő egyedi azonosító kódot.
 18. § (1) Kaviártároló edény jelölésére kizárólag az igazgatási hatóság által jóváhagyott címke használható.
 (2) A címke biztonsági elemekkel ellátott szigorú elszámolású nyomtatvány, amelyet az ennek előállítására feljogosított nyomdától a csomagoló, illetve átcsomagoló üzem rendel meg és ragaszt fel a kaviártároló edényekre.
 (4) Tilos kaviár tartása, eladása, eladásra való felkínálása, megvétele, arra vételi ajánlat tétele, az országba való behozatala, az országból való kivitele, amennyiben annak tárolóedénye nincs ellátva címkével.
 (5) A kaviárt tartalmazó terméken fel kell tüntetni, hogy mekkora százalékban tartalmaz kaviárt.
 19. § (1)33 A kaviárcsomagoló, illetve -átcsomagoló üzemek által vezetett, a 865/2006/EK bizottsági rendelet 66. cikkének (7) bekezdésében meghatározott nyilvántartásnak a 8. számú melléklet szerinti adatokat kell tartalmaznia.
 (2)34 Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartást az igazgatási hatóság által kiadott, egyedileg sorszámozott és hitelesített kaviárforgalom-nyilvántartási adatlapokon naprakészen kell vezetni.
 (3) Az engedélyezett csomagoló, illetve átcsomagoló üzemek minden év január 31-ig írásban, fajonkénti bontásban az igazgatási hatóságnak bejelentést kötelesek tenni az előző naptári évben megszerzett, feldolgozott, csomagolt, illetve átcsomagolt, továbbá értékesített és az év első napján raktáron lévő, az adott évben feldolgozni, csomagolni, illetve átcsomagolni, valamint értékesíteni tervezett kaviár mennyiségéről.
 (4) A bejelentéshez csatolni kell a tárgyévben vezetett kaviárforgalom-nyilvántartási adatlapokat, valamint a jogszerű eredetre, valamint értékesítésre vonatkozó dokumentumok másolatát.
 (5) Az igazgatási hatóság a nyilvántartásból törli azt az üzemet, amely a 16–19. §-ban foglalt előírásoknak nem vagy nem megfelelően tesz eleget. A törlés nem mentesít az egyéb jogkövetkezmények alól.
 (6) Ha az igazgatási hatóság az (5) bekezdés alapján a csomagoló, illetve átcsomagoló üzemet a nyilvántartásból törli, a törlést követő három évig az üzemnek nem adható a tanácsi rendelet 4. cikke szerinti importengedély, illetve az 5. cikke szerinti exportengedély és re-export bizonylat.
 Visszatartás, lefoglalás, elkobzás
 20. § (1)35 Amennyiben a tanácsi rendelet A–D. mellékletében meghatározott faj példányának tartása, szállítása, kereskedelme a szükséges engedély, illetve bizonylat hiányában történik, illetve a példány szállítására jogszabályi vagy hatósági előírás megszegésével kerül sor, a 3. § (3) bekezdése szerinti hatóság – a 4. § (1) bekezdése szerinti hatóság kivételével – a példányt a helyszíni intézkedés során, jegyzőkönyv felvétele mellett visszatartja és megteszi a külön jogszabályok szerinti intézkedéseket, amelyről 48 órán belül értesíti a 4. § (1) bekezdés szerinti hatóságot, valamint az igazgatási hatóságot. A visszatartott élő példány elhelyezése iránt az igazgatási hatóság véleményének kikérésével a 4. § (1) bekezdés szerinti hatóság intézkedik.
 (2)36 A 4. § (1) bekezdésében meghatározott hatóság – az általa végzett ellenőrzés vagy más hatóság által az (1) bekezdés szerint foganatosított visszatartás nyomán – lefoglalja azt a példányt, amelynek jogszerű importját, exportját, re-exportját vagy tartásának jogszerűségét annak birtokosa az ellenőrzés során nem igazolja, és határidő kitűzésével felhívja az ügyfelet a példány eredetét igazoló iratok bemutatására.
 (3) Amennyiben a visszatartás, illetve a lefoglalás helybenhagyással történik, a példány birtokosa köteles azt további intézkedésig megőrizni, illetve a jó gazda gondosságával ellátni. Amennyiben az élő példány a visszatartást, illetve lefoglalást követően elpusztul, a birtokos köteles haladéktalanul tájékoztatni az igazgatási hatóságot, és a tetemet lefagyasztott állapotban a hatóság további intézkedéséig tárolni.
 (4)37 A 4 . § (1) bekezdés szerinti hatóság
 a) elkobozza azt a példányt, amelynek az eredetét igazoló iratokat annak birtokosa a kitűzött határidőn belül nem mutatta be,
 b) elkobozza azt a példányt, amelynek tartása jogellenes, vagy
 c) elkobozhatja azt a példányt, amelynek szállítása vagy tartása nem felel meg jogszabályban, illetve hatósági határozatban foglaltaknak, és ennek következtében a példány pusztulásának vagy károsodásának közvetlen veszélye áll fenn.
 (4a)38 Egyszerű megítélésű ügy esetén, ha a példány eredetét igazoló iratok hiánya, a példány tartásának jogellenessége a (2) bekezdés szerinti felhívás hiányában is kétséget kizáró módon megállapítható, a hatóság a lefoglalásról való döntéshozatalt mellőzheti, és a példány elkobzásáról dönthet.
 (5) Az elkobzott példányokkal kapcsolatos további intézkedéseket az elkobzott védett természeti értékekre vonatkozó jogszabály szerint kell végezni.
 (6)39 Tilos a lefoglalt, elkobzott példányok szaporítása – ideértve a véletlen szaporulat létrejöttét is –, kivéve, ha a lefoglalást, elkobzást kimondó döntés a szaporítást kifejezetten lehetővé teszi.
 (7)40 Ha az elkobzást kimondó határozat lehetővé teszi a példány szaporításba vonását, a védetté vagy fokozottan védetté nyilvánított fajok esetében a szaporulat is állami tulajdonban marad. Egyéb fajok esetében az elkobzást kimondó határozat rendelkezhet arról, hogy az elkobzott példány szaporulatának tulajdonjoga az annak ellátását végző mentőközpontot illeti meg.
 (8)41 Ha közigazgatási hatóság az e rendelet hatálya alá tartozó példány lefoglalásról, elkobzásáról dönt, a lefoglalásról, elkobzásról rendelkező határozatát az igazgatási hatósággal közli. A közlési kötelezettség akkor is fennáll, ha a lefoglalásra, az elkobzásra nem e rendelet alapján került sor.
 21. § (1) Aki valamely bejelentésköteles példányt megtalál, köteles azt 8 napon belül az igazgatási hatóságnak bejelenteni. A példányt vissza kell szolgáltatni a tulajdonosának, ha a példány szerepel az igazgatási hatóság által vezetett adatbázisban, és a tulajdonos a jogszerű eredetet igazoló dokumentumokat az igazgatási hatóságnak bemutatja.
 (2)42 Amennyiben a példány egyedi jelöléssel nincs ellátva vagy a tulajdonos személye nem állapítható meg, a bejelentést követő harminc nap elteltével a 4. § (1) bekezdés szerinti hatóság a 20. § szerint jár el.
 22. § (1) Az Egyezmény és az e rendelet vonatkozásában mentőközpont az a külön jogszabály szerint működő állatkert, illetve botanikus kert, amelyben biztosított a lefoglalt, illetve elkobzott élő példányok gondozása.
 (2)43 A 4. § (1) bekezdés szerinti hatóság, ha a példány (1) bekezdésben meghatározott mentőközpontban való
 a) elhelyezésére – a tartáshoz szükséges férőhely vagy más feltétel hiányában – nincs lehetőség,
 b) elhelyezése aránytalanul magas költséggel járna, vagy
 c) elhelyezését állatjóléti szempontok nem indokolják,
 az igazgatási hatóság véleményének kikérését követően dönthet a lefoglalt vagy elkobzott példánynak az (1) bekezdésben szereplő mentőközpontoktól eltérő, általa kijelölt mentőközpontban történő elhelyezéséről.
 22/A. §44 (1)45 Az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározottak szerint a kormányhivatal lefoglalja azt a fókaterméket, amelynek behozatala, kivitele, az ország területén történő átszállítása, tartása, szállítása, kereskedelme az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, illetve a 737/2010/EU bizottsági rendelet előírásaival ellentétes módon történik, és határidő kitűzésével elrendeli a fókatermék eredetét igazoló iratok bemutatását. Amennyiben a lefoglalás helybenhagyással történik, a fókatermék birtokosa köteles azt további intézkedésig megőrizni.
 (2)46 A területi természetvédelmi hatóság elkobozza azt a fókaterméket, amelynek eredetét igazoló iratokat annak birtokosa a kitűzött határidőn belül nem mutatta be.
 (3) Az elkobzott fókatermékekkel kapcsolatos további intézkedéseket az elkobzott védett természeti értékekre vonatkozó jogszabály szerint kell végezni.
 (4)47 A területi természetvédelmi hatóság kötelezheti a lefoglalással és az elkobzással járó költségek megtérítésére – ideértve a megőrzés (raktározás), illetve szállítás költségeit is – azt, aki az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet vagy a 737/2010/EU bizottsági rendelet előírásait megszegi.
 (5)48 Az e paragrafus alapján megtett intézkedésekről és a 23. § (2) bekezdése szerinti bírság kiszabásáról a területi természetvédelmi hatóság 48 órán belül értesíti az igazgatási hatóságot.
 (6) A tanácsi rendelet hatálya alá tartozó fókatermékek esetében a 20. §-t kell alkalmazni.
 23. § (1)49 Aki az Egyezmény, a tanácsi rendelet, a 865/2006/EK bizottsági rendelet, valamint az e rendelet szerinti kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget, az igazgatási hatóság kötelezheti a lefoglalással és az elkobzással járó költségek megtérítésére, ideértve a megőrzés (raktározás), illetve szállítás költségeit is.
 (2)50 A területi természetvédelmi hatóság a jogsértés súlyosságára és ismétlődésére tekintettel legalább tízezer és legfeljebb százezer forint természetvédelmi bírság megfizetésére kötelezi azt, aki
 a) védettnek, fokozottan védettnek, illetve az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentős faj egyedének nem minősülő példány vonatkozásában az Egyezmény, a tanácsi rendelet, a 865/2006/EK bizottsági rendelet, valamint az e rendelet szerinti kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget, vagy
 b) az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentős faj egyedének nem minősülő példány vonatkozásában az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet vagy a 737/2010/EU bizottsági rendelet előírásait megsérti.
 (3)51 A (2) bekezdés szerinti bírságot
 a) bejelentésköteles példányok esetében példányonként,
 b) az 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti fókatermékek esetében termékenként,
 c) kaviár, kaviártartalmú termék, elefántcsont és orrszarvúszarv esetében minden megkezdett 250 gramm után,
 d) faanyag esetében minden megkezdett köbméter után
 kell kiszabni.
 24. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
 (2)52 A 2013. március 1-jét megelőzően lefoglalt, elkobzott példányok esetében a területi természetvédelmi hatóság, illetve az országos természetvédelmi hatóság a mentőközpont kérelmére külön határozatban engedélyezheti a szaporításba vonást.
 25. §54 Ez a rendelet
 a) a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló, 1996. december 9-i 338/97/EK tanácsi rendelet 6., 8., 12–14., 16. és 20. cikke,
 b) a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló 338/97/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. május 4-i 865/2006/EK bizottsági rendelet 62. cikk (1) bekezdése, 64. cikk (2) bekezdése, 65., 66. és 69. cikke,
 c) a 338/97/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 865/2006/EK rendelet mintagyűjtemények és a vadon élő állat- és növényfajok kereskedelmére vonatkozó bizonyos alaki követelmények tekintetében történő módosításáról szóló, 2008. február 4-i 100/2008/EK bizottsági rendelet 1. cikk 18. pontja,
 d) a fókatermékek kereskedelméről szóló, 2009. szeptember 16-i 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelete 6. cikke és 7. cikk (1) bekezdése,
 e) a fókatermékek kereskedelméről szóló 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2010. augusztus 10-i 737/2010/EU bizottsági rendelet 9. cikk (1) és (2) bekezdése
 1. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez55
 A bejelentési kötelezettség alól kivont fajok
 1. A tanácsi rendelet A. mellékletében felsorolt fajok közül:
 Laysan-réce
 Hawaii-lúd
 Wallich-fácán
 Ridgway-bozótfürj
 Palawan-pávafácán
 Elliot-fácán
 Mikádó fácán
 2. A tanácsi rendelet B. mellékletében felsorolt fajok közül:
 Az Aratinga nem fajai
 Barnardius spp.
 A Barnardius nem fajai
 Bolborhynchus spp.
 A Bolborhynchus nem fajai
 Brotogeris spp.
 A Brotogeris nem fajai
 Neophema spp.
 A Neophema nem fajai
 A Pionites nem fajai
 A Pionus nem fajai
 Platycercus spp.
 A Platycercus nem fajai (rozellák)
 Polytelis spp.
 A Polytelis nem fajai
 Psephotus spp.
 A Psephotus nem fajai
 A Pyrrhura nem fajai
 2. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez56
 külföldről behozott példányhoz
 Verification of origin (for specimen originating from outside of Hungary)
 Tudományos és magyar fajnév /
 Scientific and common name of species
 Az eredeti CITES-engedély száma, származási ország, kiállítás dátuma / CITES permit No, country of origin, date of issue.
 biztonsági száma / security stamp No.
 Nyilvántartási szám / Reg. No.
 élő állat / live animal nem élő példány / dead specimen
 Ivar / Sex
 Egyedi azonosító / ID
 Ismertető jegy / Characteristics
 CITES függelék / App.:
 EU melléklet / Annex*:
 Eredet / Source:
 Kiállítás helye és ideje / Place and date of issue
 ................. területi természetvédelmi hatóság
 aláírás, P. H. / stamp and signature
 A TULAJDONOSVÁLTOZÁST ÉS ELHULLÁST KÉRJÜK BEJELENTENI!
 * ,,A” MELLÉKLETBE TARTOZÓ FAJ ESETÉN JELEN DOKUMENTUM A 338/97/EK TANÁCSI RENDELET 8. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSÉBEN FELSOROLT TEVÉKENYSÉGEKRE NEM JOGOSÍT. / THIS DOCUMENT DOES NOT AUTHORIZE IT’S HOLDER FOR COMMERCIAL ACTIVITIES LISTED IN ARTICLE 8 (1) OF COUNCIL REGULATION (EC) NO 338/97
 A DOKUMENTUM ÉRVÉNYESSÉGÉRE VONATKOZÓ SPECIÁLIS FELTÉTELEK / SPECIAL CONDITIONS FOR THE VALIDITY OF THE DOCUMENT:
 3. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez57
 Certificate of registered specimen
 Ezen dokumentum igazolja, hogy a példány szerepel a magyar CITES Igazgatási Hatóság nyilvántartásában.
 This is to certify, that this specimen is registered by the Hungarian CITES Management Authority.
 Igazolás kiállításának ügyiratszáma / Ref. No.
 illetékes természetvédelmi hatóság
 4. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez58
 Tenyésztési napló
 Tenyésztő neve, telefonszáma, e-mail címe:
 Faj neve (magyar és latin)
 Az egyedi azonosító száma
 Kikerülés dátuma és oka
 (pl. elhullás, eladás)
 Mindkét szülőállat egyedi azonosító száma, nyilvántartási száma, eredetkódja:
 Tojásrakó állatok esetében a tojásrakás(ok) időpontja(i):
 Szaporulat(ok)
 Kelés/születés időpontja
 Az egyedi azonosító száma /
 Szárazföldi teknősök esetében példányszám
 Jelölés időpontja, azonosító típusa
 Felnevelés módja (természetes vagy kézi neveléssel)
 Elhullás időpontja
 5. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez59
 Tenyésztői bizonylat
 Tudományos és magyar fajnév / Scientific and common name of species
 Tenyésztő kódszáma / Reg. No. of the breeder
 6. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez60
 A tanácsi rendelet 12. cikk 1. pontjával összhangban kijelölt határátkelőhelyek listája
 Importra kijelölt határátkelőhelyek = (1)
 (Re-)exportra kijelölt határátkelőhelyek = (2)
 Állati részek, származékok
 Növényi részek/ származékok
 MVCSV (posta)
 Záhony (közút)
 Eperjeske (vasút)
 Röszke (közút)
 Kelebia (vasút)
 Mohács (hajó)
 Udvar (közút)
 Gyékényes (vasút)
 Letenye (közút)
 Az élő állatok esetében a határátkelők import esetén csak az alábbi fajok vonatkozásában használhatók:
 Röszke: Kedvtelésből tartott, nem patás állatok.
 Záhony: Kedvtelésből tartott, nem patás állatok, és valamint páratlanujjú patás.
 Budapest Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtér: Valamennyi állat.
 7. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez
 A tokfajok azonosítására szolgáló kódok
 Tudományos fajnév
 Kevert fajok (kizárólag préselt kaviár esetén)
 Hibridek esetén a hím fajkódja x
 a nostény fajkódja
 YYY x XXX
 8. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez
 A kaviárcsomagoló, illetve -átcsomagoló üzemek által vezetett nyilvántartás tartalma
 A) Bevétel esetén:
 1. A kaviárcsomagoló, illetve -átcsomagoló üzem által a tételek azonosítására használt azonosító
 2. A bevétel dátuma
 3. A bevételezett mennyiség
 4. A faj tudományos neve
 5.61 Eredetkód a 865/2006/EK bizottsági rendelet IX. melléklete alapján
 6. A származási ország kétbetűs ISO kódja
 7. Importált kaviár esetén a CITES import-, illetve (re-)exportengedélyek száma, kiállításuk dátuma
 8. Az Európai Közösség valamely tagállamában megszerzett kaviár esetén a jogszerű megszerzést, illetve az eredetet igazoló dokumentum típusa, száma
 9. A kaviár kinyerésének, újracsomagolásának éve
 10. A termékek kaviártartalma százalékban.
 B) Kiadás esetén:
 1. A kiadott tétel sorszáma
 2. A kaviár (át)csomagoló üzem által a tételek azonosítására használt azonosító
 3. A faj tudományos neve
 4. A(z) (újra-)csomagoláshoz felhasznált tárolóedények száma és töltőtömege
 5. Az egyes tételek (újra)csomagolásához felhasznált kaviármennyiség
 6. Export esetén a CITES (re-)exportengedélyek száma, kiállításuk dátuma
 7. Az Európai Közösség valamely tagállamában történő értékesítés esetén az eladási számla száma és kiállításának dátuma
 8. A termékek kaviártartalma százalékban.
 9. számú melléklet a 292/2008. (XII. 10.) Korm. rendelethez62
 A kaviár feldolgozása, csomagolása, illetve átcsomagolása iránti kérelem tartalma
 Feldolgozás*o
 Csomagoláso
 Átcsomagoláso
 [A négyzetben jelölje be a kérelmezett tevékenység(ek) tárgyát!]
 1. Kérelmező neve (cég neve):
 2. Kérelmező képviselője:
 3. Címe (lakóhely/székhely):
 4. Amennyiben már nyilvántartásba van véve, az üzem egyedi azonosító kódja:
 A kérelmezett tevékenységre vonatkozó információk
 5. A tevékenység részletes leírása:
 6. A tevékenység végzésének helye:
 7. A tevékenység tervezett ideje:
 A kérelem tárgyát képező tevékenységre vonatkozó adatok
 8. Az évente várhatóan csomagolt, átcsomagolt és/vagy forgalomba hozott kaviár mennyisége:
 9. A várhatóan csomagolt, átcsomagolt és forgalomba hozott kaviárt adó tokhalfajok:
 10. A kaviár tervezett beszerzési forrása (amennyiben nem saját üzemében történik a tokhalak tenyésztése, a kaviár feldolgozása és/vagy a kaviártartalmú termékek előállítása, illetve csomagolása, a szerződött üzem neve és címe):
 – címke terv
 – a 13/2011. (V. 9.) KöM rendelet hatálya alá tartozó fajok példányaival végzett tevékenység esetén a tartási/
 hasznosítási engedély másolata
 – más üzemmel történő együttműködés esetén a szerződés másolata
 * Feldolgozó üzemnek minősülnek a kaviárt előállító akvakultúrák is.
 1 Az 1. § a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 1. §-ával megállapított szöveg.
 2 A 3. § (1) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 2. §-ával megállapított szöveg.
 3 A 3. § (2) bekezdése a 84/2010. (III. 25.) Korm. rendelet 16. §-ával megállapított, a 203/2013. (VI. 14.) Korm. rendelet 13. § (1) bekezdése, az 527/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 67. § a) pontja, a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 127. § b) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
 4 A 3. § (3) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja, a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § a) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
 5 A 3. § (4) bekezdését a 182/2009. (IX. 10.) Korm. rendelet 650. §-a hatályon kívül helyezte, újonnan a 84/2010. (III. 25.) Korm. rendelet 17. §-a iktatta be, szövege a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 6 A 4. § (1) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
 7 A 4. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 1. §-ával megállapított szöveg.
 8 A 4. § (3) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 1. §-ával megállapított szöveg.
 9 Az 5. § (1) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 10 Az 5. § (2) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § b) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 11 Az 5. § (3) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 12 Az 5. § (4) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 2. §-a iktatta be, szövege a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 13 A 6. § (1) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § c) pontja, a 322/2011. (XII. 27.) Korm. rendelet 12. §-a, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) és d) pontja szerint módosított szöveg.
 14 A 6. § (2) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 15 A 6. § (3) bekezdés f) pontja a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 16 A 6. § (4) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
 17 A 7. § (2) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 12. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte, újonnan a 203/2013. (VI. 14.) Korm. rendelet 13. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés d) pontja szerint módosított szöveg.
 18 A 8. § (2) bekezdése a 84/2010. (III. 25.) Korm. rendelet 20. §-ával megállapított, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés e) pontja szerint módosított szöveg.
 19 A 9. § (1) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § c) pontja szerint módosított szöveg.
 20 A 10. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 3. § (1) bekezdésével megállapított, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 21 A 10. § (3) bekezdése a 84/2010. (III. 25.) Korm. rendelet 21. §-ával megállapított szöveg.
 22 A 10. § (4) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 3. § (2) bekezdése iktatta be.
 23 A 11. § a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
 24 A 12. § a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 25 A 14. § a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
 26 A 15. § (2) bekezdése a 182/2009. (IX. 10.) Korm. rendelet 650. §-a szerint módosított szöveg. E módosító rendelet 687. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
 27 A 16. § (1) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés f) pontja szerint módosított szöveg.
 28 A 17. § (1) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
 29 A 17. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
 30 A 17. § (3) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
 31 A 17. § (4) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 32 A 18. § (3) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 12. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
 33 A 19. § (1) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 34 A 19. § (2) bekezdés második mondatát a 182/2009. (IX. 10.) Korm. rendelet 650. §-a hatályon kívül helyezte. E módosító rendelet 687. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
 35 A 20. § (1) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 36 A 20. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 37 A 20. § (4) bekezdés nyitó szövegrésze a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § d) pontja szerint módosított szöveg.
 38 A 20. § (4a) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (2) bekezdése iktatta be.
 39 A 20. § (6) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (3) bekezdése iktatta be.
 40 A 20. § (7) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (3) bekezdése iktatta be.
 41 A 20. § (8) bekezdését a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 7. § (3) bekezdése iktatta be.
 42 A 21. § (2) bekezdése a 289/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 3. § (108) bekezdése, a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § e) pontja szerint módosított szöveg.
 43 A 22. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
 44 A 22/A. §-t a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 3. §-a iktatta be.
 45 A 22/A. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 127. § c) pontja szerint módosított szöveg.
 46 A 22/A. § (2) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 47 A 22/A. § (4) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 48 A 22/A. § (5) bekezdése a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 49 A 23. § (1) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 50 A 23. § (2) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapított, nyitó szövegrésze a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés c) pontja szerint módosított szöveg.
 51 A 23. § (3) bekezdése a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
 52 A 24. § (2) bekezdése a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 9. §-ával megállapított, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés g) pontja szerint módosított szöveg.
 53 A 24. § (3) bekezdését a 84/2010. (III. 25.) Korm. rendelet 22. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 12. § (1) bekezdése.
 54 A 25. § a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
 55 Az 1. számú melléklet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 12. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
 56 A 2. számú melléklet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § f) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés h) pontja szerint módosított szöveg.
 57 A 3. számú melléklet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § g) pontja, a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés i) pontja szerint módosított szöveg.
 58 A 4. számú melléklet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 10. § h) pontja szerint módosított szöveg.
 59 Az 5. számú melléklet a 379/2016. (XII. 2.) Korm. rendelet 123. § (4) bekezdés h) pontja szerint módosított szöveg.
 60 A 6. számú melléklet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 11. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 61 A 8. számú melléklet A) pont 5. alpontja a 217/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 8. § a) pontja szerint módosított szöveg.
 62 A 9. számú mellékletet a 41/2013. (II. 14.) Korm. rendelet 11. § (2) bekezdése iktatta be.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 21.3.2013
 EN
 Official Journal of the European Union
 L 81/13
 DECISION OF THE EEA JOINT COMMITTEE
 No 213/2012
 of 7 December 2012
 amending Annex II (Technical regulations, standards, testing and certification) to the EEA Agreement
 THE EEA JOINT COMMITTEE,
 Having regard to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), and in particular Article 98 thereof,
 Whereas:
 (1)
 Commission Regulation (EU) No 493/2012 of 11 June 2012 laying down, pursuant to Directive 2006/66/EC of the European Parliament and of the Council, detailed rules regarding the calculation of recycling efficiencies of the recycling processes of waste batteries and accumulators (1) is to be incorporated into the EEA Agreement.
 (2)
 Annex II to the EEA Agreement should therefore be amended accordingly,
 HAS ADOPTED THIS DECISION:
 Article 1
 The following point is inserted after point 12zzh (Commission Decision 2012/78/EU) of Chapter XV of Annex II to the EEA Agreement:
 ‘12zzi
 32012 R 0493: Commission Regulation (EU) No 493/2012 of 11 June 2012 laying down, pursuant to Directive 2006/66/EC of the European Parliament and of the Council, detailed rules regarding the calculation of recycling efficiencies of the recycling processes of waste batteries and accumulators (OJ L 151, 12.6.2012, p. 9).’.
 Article 2
 The text of Regulation (EU) No 493/2012 in the Icelandic and Norwegian languages, to be published in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union, shall be authentic.
 Article 3
 This Decision shall enter into force on 8 December 2012, provided that all the notifications under Article 103(1) of the EEA Agreement have been made (2).
 Article 4
 This Decision shall be published in the EEA Section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Union.
 Done at Brussels, 7 December 2012.
 For the EEA Joint Committee
 The President
 Atle LEIKVOLL
 (1) OJ L 151, 12.6.2012, p. 9.
 (2) No constitutional requirements indicated.


text:
Enkel majoritet innebär att ett förslag vid en omröstning måste stödjas av mer än hälften av det totala antalet avgivna röster. Att det krävs enkel majoritet för att ett förslag ska gå igenom är det vanligaste vid omröstningar. Om det inte särskilt anges vilken majoritet som avses i stadgar eller liknande avser man i regel enkel majoritet.
 När enkel majoritet krävs, räknar man alltså bort dem som avstår från att rösta eller som är frånvarande.
 Exempel: elva personer skall rösta i en fråga och det finns två förslag till beslut. Om fem personer röstar på förslag 1, fyra personer på förslag 2 och två personer avstår från att rösta, så har förslag 1 fått stöd av en enkel majoritet (fem röster av nio avgivna röster). För att få stöd av en absolut majoritet hade förslag 1 dock behövt stöd från minst sex personer (mer än hälften av dem som har rösträtt).
 Se även
 Absolut majoritet
 Enhällighet
 Hoppande majoritet
 Konsensus
 Kvalificerad majoritet
 Majoritet
 Relativ majoritet
 Sociokrati
 Referenser
 Sammanträdesteknik
 Valsystem


type: caselaw

text:
 2.12.2006
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 294/46
 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Kontouli v. neuvosto
 (Asia T-416/04) (1)
 (Henkilöstö - Työkyvyttömyyseläke - Korjauskerroin - Asuinpaikan määrittäminen - Hallintotoimen peruuttaminen - Perusteltu luottamus)
 (2006/C 294/96)
 Oikeudenkäyntikieli: englanti
 Asianosaiset
 Kantaja: Anna Kontouli (edustajat: aluksi asianajajat V. Akritidis ja M. Tragalou, sittemmin asianajaja V. Akritidis)
 Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Sims ja D. Zahariou)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Yhtäältä neuvoston 5.12.2003 tekemän päätöksen, jolla peruutettiin kantajan oikeus siihen, että hänen työkyvyttömyyseläkkeensä laskemisessa sovelletaan Yhdistyneen kuningaskunnan korjauskerrointa, kumoamisvaatimus ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
 Tuomiolauselma
 1)
 Neuvoston 5.12.2003 tekemä päätös, jolla peruutettiin päätös soveltaa kantajan eläkkeeseen Yhdistyneen kuningaskunnan korjauskerrointa, kumotaan siltä osin kuin siinä peruutetaan tämä oikeus taannehtivasti 1.5.2003–31.12.2003 väliseltä ajalta.
 2)
 Kanne hylätään muilta osin.
 3)
 Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa kantajan oikeudenkäyntikuluista.
 (1) EUVL C 31, 5.2.2005.


text:
2.8.2008
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 197/32
 Ricorso proposto il 9 giugno 2008 — Paul Alfons Rehbein/UAMI — Hervé Dias Martinho e Manuel Dias Martinho (Outburst)
 (Causa T-214/08)
 (2008/C 197/56)
 Lingua in cui è redatto il ricorso: l'inglese
 Parti
 Ricorrente: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Germania) (rappresentante: avv. T. E. Lampel)
 Convenuto: Ufficio per l'armonizzazione nel mercato interno (marchi, disegni e modelli).
 Controinteressati dinanzi alla commissione di ricorso: Hervé Dias Martinho e Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Francia)
 Conclusioni della ricorrente
 —
 annullare la decisione della seconda commissione di ricorso dell'Ufficio per l'armonizzazione nel mercato interno (marchi, disegni e modelli) 13 marzo 2008 nel procedimento R 1261/2007-2; e
 —
 condannare l'UAMI alle spese sostenute dalla ricorrente.
 Motivi e principali argomenti
 Richiedente il marchio comunitario: controinteressati dinanzi alla commissione di ricorso
 Marchio comunitario di cui trattasi: il marchio figurativo «Outburst» per prodotti delle classi 16, 18 e 25 — domanda n. 4 318 333
 Titolare del marchio o del segno su cui si fonda l'opposizione: la ricorrente
 Marchio o segno sui cui si fonda l'opposizione: il marchio nazionale denominativo «Outburst» per prodotti della classe 25 — registrazione tedesca n. 399 40 713
 Decisione della divisione di opposizione: rigetto totale dell'opposizione
 Decisione della commissione di ricorso: rigetto del ricorso
 Motivi dedotti: violazione dell'art. 43, nn. 2 e 3, del regolamento del Consiglio n. 40/94, poiché il marchio nazionale anteriore sarebbe stato seriamente utilizzato per i prodotti e i servizi per i quali è stato registrato; violazione dell'art. 76, n. 1, lett. f), del suddetto regolamento, poiché la commissione di ricorso avrebbe erroneamente omesso di prendere in considerazione l'attestazione dell'amministratore delegato della ricorrente; violazione dell'art. 74, n. 2, dello stesso regolamento e della regola 22, nn. 1 e 2, del regolamento della Commissione n. 2868/95 (1), poiché gli ulteriori elementi di prova forniti nella fase del procedimento di opposizione sarebbero ammissibili e avrebbero dovuto essere presi in considerazione per valutare il serio utilizzo del marchio su cui si fonda l'opposizione; violazione del diritto al contraddittorio della ricorrente, poiché la commissione di ricorso avrebbe considerato prove relative all'uso prodotte dopo la scadenza del termine.
 (1) Regolamento (CE) della Commissione 13 dicembre 1995, n. 2868, recante modalità di esecuzione del regolamento (CE) del Consiglio, n. 40/94, sul marchio comunitario (GU L 303, pag. 1).


text:
Abelovo nagrado podeljuje vsako leto norveški kralj izjemnim matematikom. Leta 2001 je norveška vlada objavila, da se bo ob dvestoletnici norveškega matematika Nielsa Henrika Abela leta 2002 nova nagrada imenovala njemu v čast.
 Vsako leto od 2003 bo komisija, ki jo sestavlja pet matematikov, pri Norveški akademiji znanosti objavila prejemnika nagrade. Količina denarja, ki jo prejemnik dobi, je podobna kot pri Nobelovi nagradi, ki jo podeljujeta Švedska in Norveška. Razlog za to nagrado je v tem, da Nobelove nagrade ne podeljujejo za matematiko. Leta 2001 je Norveška podelila nagradi osnovni vložek 200.000.000 norveških kron. Z nagrado poskušajo razširjati pomen matematike v javnosti in tudi pokazati, še posebej mladim, da je znanost zelo ugledna.
 Aprila 2003 so objavili prvega dobitnika. Junija istega leta pa so tudi podelili prvo nagrado. Marca 2004 so drugič objavili prejemnika. Nagrado sta skupno prejela dva matematika. Poleg nagrade prejemnik dobi ček v vrednosti 735.000 €.
 Seznam nagrajencev
 2003 Jean-Pierre Serre (Francoski kolegij (Collège de France))
 »za glavno vlogo pri oblikovanju sodobne oblike mnogih delov matematike, vključujoč topologijo, algebrsko geometrijo in teorijo števil«.
 2004 Michael Francis Atiyah (Univerza v Edinburgu) in Isadore Manual Singer (Tehnološki inštitut Massachusettsa (MIT))
 »za odkritje in dokaz indeksnega izreka, ki združuje topologijo, geometrijo in matematično analizo, ter za pomembno vlogo pri gradnji novih mostov med matematiko in teoretično fiziko».
 2005 Peter David Lax (Courantov inštitut matematičnih znanosti (CIMS), Univerza v New Yorku)
 »za pomembne prispevke k teoriji in uporabi parcialnih diferencialnih enačb in za izračunavanje njihovih rešitev.«
 2006 Lennart Axel Edvard Carleson (Kraljevi tehnološki inštitut (KTH), Stockholm, Švedska)
 »za globoke in plodonosne prispevke k harmonični analizi in teoriji gladkih dinamičnih sistemov.«
 2007 Sathamangalam Ranga Ijengar Srinivasa Varadhan (Courantov inštitut matematičnih znanosti (CIMS), Univerza v New Yorku)
 »za temeljne prispevke k teoriji verjetnosti in še posebej za izdelavo teorije velikih odklonov.«
 2008 John Griggs Thompson (Univerza v Cambridgeu, Univerza Floride) in Jacques Tits (Francoski kolegij (Collège de France))
 »za globoke dosežke v algebri in še posebej za izoblikovanje sodobne teorije grup.«
 2009 Mihail Leonidovič Gromov (Inštitut za višje znanstvene študije (IHÉS), Courantov inštitut matematičnih znanosti (CIMS), Univerza v New Yorku)
 »za revolucionarne prispevke h geometriji.«
 2010 John Tate (Univerza Teksasa v Austinu)
 »za obsežen in trajen prispevek k teoriji števil.«
 2011 John Willard Milnor (Univerza Stony Brook)
 »za pionirska odkritja v topologiji, geometriji in algebri.«
 2012 Endre Szemerédi (Matematični inštitut Alfréda Rényija, Rutgersova univerza)
 »za temeljne prispevke h diskretni matematiki in teoretičnem računalništvu, ter kot priznanje za globok in trajen vpliv teh prispevkov na aditivno teorijo števil in ergodično teorijo.«
 2013 Pierre Deligne (Inštitut za višji študij)
 »za plodonosne prispevke k algebrski geometriji in za njihov preobrazni vpliv na teorijo števil, teorijo reprezentacij in sorodna področja.«
 2014 Jakov Grigorjevič Sinaj (Landauov inštitut za teoretično fiziko, Univerza Princeton)
 »za temeljne prispevke k dinamičnim sistemom, ergodični teoriji in matematični fiziki.«
 2015 John Forbes Nash (Univerza Princeton, Tehnološki inštitut Massachusettsa (MIT)) in Louis Nirenberg (Courantov inštitut matematičnih znanosti (CIMS), Univerza v New Yorku)
 »za presenetljive in plodonosne prispevke k teoriji nelinearnih parcialnih enačb in njene uporabe v geometrijski analizi.«
 2016 Andrew John Wiles (Univerza v Oxfordu, Univerza Princeton)
 »za njegov sijajen dokaz Fermatovega zadnjega izreka preko domneve modularnosti za polstabilne eliptične krivulje, ki je odprl novo dobo v teoriji števil.«
 2017 Yves Meyer (École normale supérieure Paris-Saclay)
 »za njegovo prelomno vlogo pri razvoju matematične teorije valčkov.«
 2018 Robert Langlands (Inštitut za višji študij)
 »za njegov vizionarski program, ki povezuje teorijo reprezentacije s teorijo števil.«
 2019 Karen Keskulla Uhlenbeck (Univerza Teksasa v Austinu)
 »za njene pionirske dosežke na področju geometričnih delnih diferencialnih enačb, umeritvene teorije in integrabilnih sistemov ter za vpliv na temelje analize, geometrije in matematične fizike.«
 2020 Hillel Furstenberg (Hebrejska univerza v Jeruzalemu), Grigory Margulis (Univerza Yale)
 »za pionirsko uporabo metod verjetnostnega računa in dinamične teorije sistemov v teoriji grup, teoriji števil in kombinatoriki.«
 2021 László Lovász (Univerza Eötvösa Loránda) in Avi Wigderson (Inštitut za napredni študij)
 »za njune temeljne prispevke k teoretičnemu računalništvu in diskretni matematiki ter njuni vodilni vlogi pri preoblikovanju teh področij v osrednji področji sodobne matematike.«
 2022 Dennis Sullivan (Univerza Stony Brook)
 »za prelomne prispevke k topologiji v najširšem smislu, posebej njenim algebrskim, geometrijskim in dinamičnim vidikom.«
 Pred Abelovo nagrado je bila najimenitnejša nagrada na področju matematike Fieldsova medalja. Obe nagradi so prejeli Serre (Fieldsovo medaljo leta 1954), Atiyah (1966) in Thompson (1970).
 Glej tudi
 Nevanlinnova nagrada
 Schockova nagrada
 Wolfova nagrada za matematiko
 seznam nagrad
 Zunanje povezave
 Uradna spletna stran Abelove nagrade
 Nagrade v matematiki
 Nagrade, ustanovljene leta 2003


text:
 11.7.2016
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 251/3
 Recurso interpuesto el 18 de marzo de 2016 — Comisión Europea/República Helénica
 (Asunto C-160/16)
 (2016/C 251/04)
 Lengua de procedimiento: griego
 Partes
 Demandante: Comisión Europea (representantes: G. Zavvos y K. Talabér-Ritz, agentes)
 Demandada: República Helénica
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se declare que la República Helénica ha incumplido las obligaciones que le incumben en virtud del artículo 5, apartado 2, de la Directiva 2010/31/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de mayo de 2010, relativa a la eficiencia energética de los edificios, complementada por el Reglamento Delegado (UE) n.o 244/2012 de la Comisión, de 16 de enero de 2012, que establece un marco metodológico comparativo para calcular los niveles óptimos de rentabilidad de los requisitos mínimos de eficiencia energética de los edificios y de sus elementos, al no presentar un informe sobre los niveles óptimos de rentabilidad, como prevé la citada disposición.
 —
 Que se condene en costas a la República Helénica.
 Motivos y principales alegaciones
 1.
 El 18 de marzo de 2016 la Comisión Europea interpuso un recurso contra la República Helénica, que tenía por objeto solicitar al Tribunal de Justicia que declare que la República Helénica ha incumplido las obligaciones que le incumben en virtud del artículo 5, apartado 2, de la Directiva 2010/31, (1) relativa a la eficiencia energética de los edificios, complementada por el Reglamento Delegado n.o 244/2012 de la Comisión, (2) de 16 de enero de 2012, que establece un marco metodológico comparativo para calcular los niveles óptimos de rentabilidad de los requisitos mínimos de eficiencia energética de los edificios y de sus elementos, al no presentar un informe sobre los niveles óptimos de rentabilidad, como prevé la citada disposición.
 2.
 Con su recurso, la Comisión sostiene que pese a haberlo solicitado reiteradamente, las autoridades griegas aún no han comunicado el informe definitivo sobre los niveles óptimos de rentabilidad para calcular los niveles óptimos de rentabilidad de los requisitos mínimos de eficiencia energética de los edificios y de sus elementos, utilizando el marco metodológico comparativo establecido en el Reglamento Delegado n.o 244/2012 de la Comisión, extremo que infringe el artículo 5, apartado 2, de la Directiva 2010/31.
 (1) DO L 153 de 18.6.2010, p. 13.
 (2) DO L 81 de 21.3.2012, p. 18.


text:
 12.4.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 92/32
 Tožba, vložena 18. januarja 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
 (Zadeva T-32/08)
 (2008/C 92/66)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)
 Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
 Predlogi tožeče stranke
 —
 Odločba Komisije, s katero je bila ponudba tožeče stranke ocenjena kot neuspešna, naročilo pa dodeljeno izbranemu ponudniku, naj se razglasi za nično;
 —
 Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki povrne škodo v višini 65 565 EUR, ki ji je nastala zaradi zadevnega postopka javnega razpisa;
 —
 Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov tožeče stranke, nastalih v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da Evropska komisija v okviru postopka javnega razpisa ENV.A.1/SER/2007/0032 za tržno raziskavo s ciljem, da bi se razvil nov pristop za spletno stran „Okolje za mlade Evropejce“ (UL 2007/S 83-100898), ni izpolnila svojih obveznosti iz finančne uredbe (1), njenih pravil za izvajanje in iz Direktive 2004/18/ES (2).
 Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da je naročnik pri presoji storil več očitnih napak, zaradi česar je bila njena ponudba zavrnjena. Naročnik naj bi tudi kršil obveznost obrazložitve svoje odločbe, zlasti pa tožeče stranke ni seznanil s prednostmi izbranega ponudnika v primerjavi z njo.
 Tožeča stranka zato predlaga, naj se odločba Evropske komisije, s katero je bila njena ponudba zavrnjena, naročilo pa oddano izbranemu ponudniku, razglasi za nično, toženi stranki pa naj se naloži plačilo stroškov, nastalih v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena. Glede na to, da bo, ko bo Sodišče prve stopnje izdalo sodbo, naročilo po vsej verjetnosti že oddano oziroma če odločbe ne bi bilo več mogoče razglasiti za nično, tožeča stranka podredno zahteva denarno nadomestilo (odškodnino) v skladu s členoma 235 in 288 ES.
 (1) Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).
 (2) Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52003PC0581
 Propuesta de Reglamento del Consejo por el que se deroga el Reglamento (CE) no 3274/93 por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia /* COM/2003/0581 final */
 Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO por el que se deroga el Reglamento (CE) no 3274/93 por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia(presentada por la Comisión)EXPOSICIÓN DE MOTIVOS(1) El 12 de septiembre de 2003, el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas, actuando en virtud del Capítulo VII de la Carta de las Naciones Unidas, decidió, en su Resolución 1506 (2003) la suspensión, con efecto inmediato, de las medidas impuestas por los apartados 4, 5 y 6 de su Resolución 748 (1992) y por los apartados 3, 4, 5, 6 y 7 de su Resolución 883 (1993).(2) Las medidas impuestas por los apartados 4 y 5 de la Resolución 748 (1992) y por los apartados 3, 4, 5 y 6 de la Resolución 883 (1993) se aplicaron en la Comunidad Europea por medio del Reglamento (CE) n° 3274/93 del Consejo, de 29 de noviembre de 1993, por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia.(3) Conviene, por consiguiente, derogar el Reglamento (CE) no 3274/93, de 29 de noviembre de 1993, por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia, cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 836/1999 del Consejo, de 20 de abril de 1999, que suspende la aplicación del Reglamento (CE) no 3274/93 por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia.Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO por el que se deroga el Reglamento (CE) no 3274/93 por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a LibiaEL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,Visto el tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 60 y 301,Vista la Posición Común del Consejo 2003/.../PESC, de xxx de septiembre de 2003 [1],[1] DO L [...] de [...], p.[...]Vista la propuesta de la Comisión [2],[2] DO C [...] de [...], p.[...]Considerando lo siguiente:(1) El 12 de septiembre de 2003, el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas, actuando en virtud del Capítulo VII de la Carta de las Naciones Unidas, decidió, en su Resolución 1506 (2003) la suspensión, con efecto inmediato, de las medidas impuestas por los apartados 4, 5 y 6 de su Resolución 748 (1992) y por los apartados 3, 4, 5, 6 y 7 de su Resolución 883 (1993).(2) Las medidas impuestas por los apartados 4 y 5 de la Resolución 748 (1992) y por los apartados 3, 4, 5 y 6 de la Resolución 883 (1993) se aplicaron en la Comunidad Europea por medio del Reglamento (CE) n° 3274/93 del Consejo, de 29 de noviembre de 1993, por el que se prohibe el suministro de determinados bienes y servicios a Libia [3]. La aplicación del Reglamento (CE) n° 3274/93 quedó suspendida por el Reglamento (CE) n° 836/99, de 20 de abril de 1999 [4].[3] DO L 295 de 30.11.1993, p. 1.[4] DO L 106 de 23.4.1999, p. 1.(3) Debe, por consiguiente, derogarse el Reglamento (CE) n° 3274/93,HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:Artículo unoQueda derogado el Reglamento (CE) n° 3274/93 del Consejo.Artículo 2El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.Será aplicable a partir del 12 de septiembre de 2003.El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.Hecho en Bruselas, elPor el ConsejoEl Presidente


text:
 25.9.2018
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 240/8
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2018/1286 VAN DE COMMISSIE
 van 24 september 2018
 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1210/2003 van de Raad betreffende bepaalde specifieke restricties op de economische en financiële betrekkingen met Irak
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1210/2003 van de Raad van 7 juli 2003 betreffende bepaalde specifieke restricties op de economische en financiële betrekkingen met Irak en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 2465/96 (1), en met name artikel 11, onder b),
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1210/2003 bevat een lijst van overheidsinstellingen, -ondernemingen en -agentschappen, natuurlijke personen en rechtspersonen, organen en entiteiten van de voormalige regering van Irak waarvan de tegoeden en economische middelen die zich op 22 mei 2003 buiten Irak bevonden, overeenkomstig die verordening dienen te worden bevroren.
 (2)
 Op 19 september 2018 heeft het Sanctiecomité van de Veiligheidsraad van de Verenigde Naties besloten twee vermeldingen te schrappen van de lijst van personen of entiteiten waarvan de tegoeden en economische middelen dienen te worden bevroren.
 (3)
 Bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1210/2003 dient daarom dienovereenkomstig te worden gewijzigd,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1210/2003 wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 24 september 2018.
 Voor de Commissie,
 namens de voorzitter,
 Hoofd van de dienst Instrumenten voor het buitenlands beleid
 (1) PB L 169 van 8.7.2003, blz. 6.
 BIJLAGE
 In bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1210/2003 worden de volgende vermeldingen geschrapt:
 „116.
 STATE COMPANY FOR ELECTRICAL INDUSTRIES (alias a) STATE ENTERPRISE FOR ELECTRICAL INDUSTRIES, b) STATE ENTERPRISE FOR ELECTRICAL INDUSTRIES/ELECTRICAL LAMPS, c) STATE ENTERPRISE FOR GENERATION AND TRANSMISSION OF ELECTRICITY). Adressen: a) P.O. Box 1118, Waziria, Bagdad, Irak; b) P.O. Box 9145, Al-Kadhmiyah, Al-Taji, Bagdad, Irak; c) 4/356 Al Masbah Building, P.O. Box 1098, Bagdad, Irak.”
 „134.
 STATE ENTERPRISE FOR DRUG INDUSTRIES (alias STATE COMPANY FOR DRUG PRODUCTS). Adres: P.O. Box 271, Samara, Irak.”.