text:
SELVITYKSIÄ JA OHJEITA UTREDNINGAR OCH ANVISNINGAR. Demokratiaindikaattorit PDF
 Download "SELVITYKSIÄ JA OHJEITA UTREDNINGAR OCH ANVISNINGAR. Demokratiaindikaattorit 2015"
 1 SELVITYKSIÄ JA OHJEITA UTREDNINGAR OCH ANVISNINGAR Demokratiaindikaattorit 2015
 3 Demokratiaindikaattorit 2015 Selvityksiä ja ohjeita 56/2015
 4 ISSN painettu ISSN pdf ISBN painettu ISBN pdf Oikeusministeriö 2015
 5 KUVAILULEHTI Julkaisija Oikeusministeriö Julkaisun nimi Demokratiaindikaattorit 2015 Tekijät Sarjan nimi ja numero Asianumero Sami Borg, Elina Kestilä-Kekkonen ja Jussi Westinen Oikeusministeriön julkaisu Selvityksiä ja ohjeita 56/2015 OM 3/51/2015, OM005:00/2015 ISSN verkkojulkaisu ISBN verkkojulkaisu ISSN painettu ISBN painettu URN-tunnus Julkaisun jakelu Asia- ja avainsanat demokratia, indikaattorit, eduskuntavaalit, puolueet, äänestäminen, poliittinen osallistuminen, poliittiset asenteet, nuoret Tiivistelmä Demokratiaindikaattorit raportti päivittää ja uudistaa sisällöllisesti kahta oikeus-ministeriön julkaisusarjassa aiemmin julkaistua demokratiaindikaattoriteosta (2006 ja 2013). Tilastokatsausmainen raportti painottuu vuosien kansallisten eduskuntavaali-tutkimusten aineistoista kerättyihin pitkittäistietoihin, jotka käsittelevät vaaleja, äänestys-päätöksiä ja niiden perusteita, puolueiden kannattajakuntien rakennetta ja ideologista sijoittumista sekä kansalaisten poliittisia asenteita. Indikaattorit perustuvat tutkimusaineistosarjoihin ja yksittäisiin sähköisiin tutkimusaineistoihin, joista valtaosa on avoimesti käytettävissä tieteelliseen tutkimukseen, opetukseen ja opiskeluun Yhteiskuntatieteellisen tietoarkiston palvelujen kautta. Päivitetyt demokratiaindikaattorit löytyvät lähitulevaisuudessa Suomen vaalitutkimusportaalista (www.vaalitutkimus.fi). Suomalainen demokratia voi monien mittareiden perusteella edelleen melko hyvin. Kansalaiset ovat tyytyväisiä demokratian yleiseen toimivuuteen ja politiikka kiinnostaa ainakin jonkin verran suurinta osaa vaalien äänioikeutetuista. Terve epäluottamus politiikkaa ja politiikkoja kohtaan on osa toimivaa demokratiaa mutta liian monien osallistumattomuus on aito haaste viranomaisten toimeenpanemalle demokratia-politiikalle.
 6 PRESENTATIONSBLAD Utgivare Justitieministeriet Publikationens namn Demokratiindikatorer 2015 Författare Sami Borg, Elina Kestilä-Kekkonen ja Jussi Westinen Publikationsseriens namn Justitieministeriets publikationer och löpande nummer Utredningar och anvisningar 56/2015 Ärendenummer OM 3/51/2015, OM005:00/2015 ISSN elektronisk publikation ISBN elektronisk publikation ISSN tryckt ISBN tryckt URN Distribution Ämnes- och nyckelord demokrati, indikatorer, val, partier, valdeltagande, politiskt deltagande, politiska attityder, unga, internet Sammanfattning/referat Rapporten Demokratiindikatorer 2015 är en uppföljning av två tidigare rapporter om Finlands demokratiindikatorer (2006, 2013) som har publicerats i justitieministeriets publikationsserie. Rapporten baserar sig främst på en numerisk granskning av de nationella valundersökningarna Dessa undersökningar består av intervjuer med representativa urval finländska väljare och handlar om val, väljarbeteende och politisk opinion. Indikatorerna innehåller även data från elektroniska källor. Merparten av de material som använts är kan beställas fritt från Finlands samhällsvetenskapliga dataarkiv. De uppdaterade demokratiindikatorerna kommer även att vara tillgängliga via Finlands valforskningsportal (www.vaalitutkimus.fi). Enlig flera av de analyserade indikatorerna mår den finländska demokratin fortfarande relativt bra. Majoriteten av medborgarna är både nöjda med hur demokratin fungerar och intresserade av politik. En sund misstro mot det politiska systemet och politikerna är en del av en fungerande demokrati. Samtidigt är det viktigt att demokratin engagerar folk. Om en stor del av folket inte alls deltar i politiken, är det en äkta utmaning för den demokratipolitik som myndigheterna genomför.
 7 SISÄLLYSLUETTELO Kirjoittajat 7 Esipuhe 9 Johdanto 11 I TULOS, KANNATUSMUUTOKSET JA ÄÄNESTYSPÄÄTÖSTEN TAUSTOJA 13 Sami Borg Eduskuntavaalien 2015 tulos, äänestysprosentti ja voimasuhteiden muutos 13 Puoluekannatuksen muutos 13 Äänestysprosentti 20 Kannatuksen vaihtuvuus ja pysyvyys: puolueet ja ehdokkaat 23 Puoluekannatuksen kokonaismuutos ja valitsijoiden liikkuvuus 23 Kansanedustajien vaihtuvuus ja vaalipiirien suosituimmat ehdokkaat 27 Äänestyspäätösten taustoja 30 Kumpi on tärkeämpi: puolue vai ehdokas? 30 Äänestyspäätöksen ajankohta 31 Puolue- ja ehdokasvalinnan perusteet 33 Internetin vaalikoneiden merkitys kasvaa 37 II ÄÄNESTÄJÄKUNNAN IDEOLOGINEN JA SOSIODEMOGRAFINEN PROFIILI 39 Jussi Westinen Valitsijakunnan sijoittuminen vasemmisto oikeisto-ulottuvuudelle 39 Puolueiden äänestäjäkuntien sosiodemografinen rakenne 44 III SUOMALAISTEN POLIITTINEN KIINNITTYMINEN 52 Elina Kestilä-Kekkonen Poliittinen kiinnostuneisuus ja kiinnittyminen puolueisiin 52 Poliittinen kiinnostuneisuus 52 Samaistuminen puolueisiin 54
 8 Kansalaisten kokemus vaikutusmahdollisuuksista 56 Sisäinen kansalaispätevyys 56 Ulkoinen kansalaispätevyys 57 Asenteet yhteiskuntaa kohtaan 59 Poliittinen luottamus 59 Tyytyväisyys demokratiaan 61 IV YHTEENVETO DEMOKRATIAINDIKAATTOREISTA Loppuviitteet 69 Lähteet 71
 9 Kirjoittajat Valtio-opin dosentti Sami Borg toimii johtajana Yhteiskuntatieteellisessä tietoarkistossa, joka on Tampereen yliopiston erillisyksikkö (tutkimusvapaalla ). Yleisen valtio-opin dosentti Elina Kestilä-Kekkonen toimii yliopistonlehtorina Tampereen yliopiston Johtamiskorkeakoulussa. Vuosina hän johtaa Suomen Akatemian rahoittaman hankkeen tutkimuskonsortiota (Consortium of Trust Research Pathways to Political Trust, CONTRE). Tutkija Jussi Westinen työskentelee vuoden 2015 kansallisen eduskuntavaalitutkimuksen tutkimuskoordinaattorina. Hän väittelee joulukuussa 2015 Åbo Akademissa aiheenaan poliittiset jakolinjat 2000-luvun Suomessa.
 11 Esipuhe Länsimaisen demokratian vakavin haaste liittyy nykyisin siihen, miten välttää poliittisen vaikuttamisen keskittyminen hyväosaisten ja liian pienen eliitin käsiin. Poliittisen osallistumisen epätasainen jakautuminen heijastaa yleistä yhteiskunnallista eriarvoistumiskehitystä. Vaikka esimerkiksi vaaleissa äänestäminen mielletään usein puhtaasti omaksi valinnaksi, se on käytännössä riippuvainen yksilön käytössä olevista resursseista. Esimerkiksi vanhemmilta omaksutut toimintamallit, koulutus, taloudellinen asema, sosiaaliset verkostot ja terveydentila vaikuttavat yhdenvertaisen poliittisen osallistumisen edellytyksiin. Nyt käsillä oleva Demokratiaindikaattorit raportti osoittaa, että suomalaiset eroavat toisistaan sen suhteen, miten he kokevat ymmärtävänsä poliittisia prosesseja ja kykenevänsä vaikuttamaan niihin. Yleistäen voi todeta, että hyvinvoivat, koulutetut kansalaiset kokevat demokratian omakseen. Samanaikaisesti osa uhkaa vieraantua politiikasta ja demokraattisista vaikutustavoista. Eriytymiskehitys voi myös kohdistua moninaisiin digitalisaation mahdollistamiin osallistumistapoihin. Vaikka sosiaalinen media on madaltanut kynnystä yhteiskunnalliseen aktiivisuuteen, se on myös kärjistänyt jakoa verkostojen keskiössä ja reunoilla sijaitseviin kansalaisiin, joilla on keskenään hyvin erityyppiset vaikutusmahdollisuudet. Demokratian kestävyys järjestelmänä näkyy siinä, että se kykenee usein korjaamaan omia vinoumiaan. Kuten tämän raportin tekijät toteavat, demokratia tarvitsee toimiakseen tietyn määrän epäluottamusta eli sitä, että kansalaiset haastavat järjestelmän toimivuutta. Näin voi syntyä myös uudentyyppisiä poliittisen toiminnan muotoja, demokratiainnovaatioita. Demokratian tilaa tulee tarkastella laajasti. Tässä raportissa paneudutaan keskeisiin demokratian tilaa määrällisesti mittaaviin indikaattoreihin. Tällainen säännöllinen mittaus on aivan keskeistä, jotta pystytään havaitsemaan pidemmän aikavälin trendejä. Suomen vaalitutkimuskonsortio on vuoden 2003 eduskuntavaaleista lähtien tuottanut erilaisia tutkimusaineistoja ja niiden pohjalta laadittuja analyyseja. Demokratiaindikaattorit ovat osa tätä työtä. Politiikan ja kansalaisten nopealiikkeisyydestä johtuen on käynyt yhä tärkeämmäksi ymmärtää paitsi vaaleissa ilmennyttä myös vaalien välistä kehitystä. Tämän tulkitsemiseen eduskuntavaalien yhteydessä toteutettava kansallinen vaalitutkimus tarjoaa erinomaiset lähtökohdat. Toimittamamme vuoden 2015 eduskuntavaalien loppuraportti julkaistaan kesällä Jotta tutkimus kykenisi saamaan tehokkaasti otteen demokratian tilasta ja kulloinkin olennaisimmista muutoksista, tutkijayhteisöltä tarvitaan sekä kestävyyttä että ketteryyttä. Ensimmäistä tukee se seikka, että oikeusministeriö on vuodesta 2011 lähtien sitoutunut vastaamaan eduskuntavaalitutkimuksen aineistonkeruun kustannuksista. Ketteryyden varmistamisessa tutkijoiden välinen laaja-alainen yhteistyö on puolestaan olennaista. Näin kyetään parhaiten hahmottamaan niin maahanmuuton, digitalisaation kuin demokratian uusien muotojen tarjoamat mahdollisuudet poliittisen käyttäytymisen tutkimukselle. Kimmo Grönlund professori vaalitutkimuskonsortion puheenjohtaja Hanna Wass akatemiatutkija, yliopistonlehtori vaalitutkimuskonsortion johtoryhmän jäsen
 13 Johdanto Tämä raportti päivittää ja laajentaa oikeusministeriön kahdesti aiemmin julkaisemia Suomen demokratiaindikaattoreita 1 kansallisten eduskuntavaalitutkimusten kyselytiedoilla sekä ajantasaistamalla joitakin vaaleihin liittyviä, rekisteritietoihin pohjautuvia tilastoja. Ajatus suomalaisen demokratian tietopohjan vahvistamisesta virisi 2000-luvun puolivälissä Matti Vanhasen ensimmäisen hallituksen aikana toteutetussa Kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelmassa. Sen aikana syntyi demokratiaseurannan sisältöjä, rakennetta ja toimintatapoja hahmotellut teos Suomen demokratiaindikaattorit (2006). Laajan tutkimuksen ydinehdotus oli säännöllisen eduskuntavaalitutkimuksen käynnistäminen, koska oli nähtävissä, että suuri osa keskeisistä demokratiaseurannan mittareista on tarkoituksenmukaisinta koota systemaattisesti poliittisesti merkittävimpien vaalien läheisyydessä. Seurantatiedon tuottamisessa on onnistuttu. Vuosien 2003 ja 2007 eduskuntavaalitutkimuksiin saatiin päärahoitus Suomen Akatemialta ja vuodesta 2011 alkaen oikeusministeriö on sitoutunut kattamaan eduskuntavaalitutkimuksen kyselyaineiston keruusta ja käyttökuntoon saattamisesta kertyvät kustannukset. Itse vaalitutkimushankkeet on toteutettu pääosin tutkijoiden omien tointen ohessa. Tämä on ollut mahdollista, kun tutkijaryhmä on ollut laaja ja aktiivinen. Vaalitutkimuksesta kiinnostuneiden tutkijoiden ryhmä organisoitui jo viime vuosikymmenellä useita yliopistoja edustavien, parinkymmenen tutkijan vaalitutkimuskonsortioksi. Sen toimintaa ohjaa tutkimusjaksoittain vaihtuva johtoryhmä. Konsortion toiminnan keskipisteessä ovat neljän vuoden välein toteutettavat eduskuntavaalitutkimukset, jotka suunnitellaan ja toteutetaan laajassa tutkijayhteistyössä. Vuodesta 2003 alkaen jokaisista eduskuntavaaleista on toteutettu niin sanottu kansallinen vaalitutkimus 2 ja näiden hankkeiden tutkimusaineistoja on voitu hyödyntää demokratiaindikaattoreiden pohjana. Viimeisin kirjamuotoinen indikaattoripäivitys tehtiin vuoden 2011 eduskuntavaalien jälkeen. Nyt on aika uudistaa tilannekuva painettuna julkaisuna ja myöhemmin myös indikaattoreiden päivityksenä verkkoon Suomen vaalitutkimusportaaliin 3. Vuoden 2015 eduskuntavaalitutkimus toteutetaan aiempien vastaavien hankkeiden tapaan useiden yliopistojen tutkijoiden yhteistyönä. Hankkeen pääraportti valmistuu vuoden 2016 puolivälissä. Sen toimittavat professori Kimmo Grönlund Åbo Akademista ja akatemiatutkija Hanna Wass Helsingin yliopistosta. Tutkimushankkeen lomakesuunnittelutyöryhmään kuuluivat yliopistonlehtori Elina Kestilä-Kekkonen ja YTM Aino Tiihonen Tampereen yliopistosta sekä tutkija Jussi Westinen Åbo Akademista. Johdanto 11
 14 Tämä indikaattorikatsaus sisältää pääosin pitkittäistietoja vuosien eduskuntavaaleista tehdyistä tutkimuksista ja jonkin verran poikittaistietoja vuoden 2015 tutkimusaineistosta. Indikaattorijulkaisu on numeropainotteinen ja tilastokatsausmainen, ja se on luonteeltaan kuvaileva. Se keskittyy erityisesti äänestämisen ja poliittisen kiinnittymisen trendeihin tilastomuodossa taulukoin ja kuvioin. Tavoitteena on raportoida keskeisiä muutostietoja ja joitakin kiinnostavia ajankohtaistietoja tiiviisti siten, että tulokset palvelevat keskustelua demokratian tilasta ja kehityksestä. Vuoden 2015 eduskuntavaalitutkimuksen kyselyaineiston keräsi TNS-Gallup vaalien jälkeen käyntihaastatteluna satunnaisesti valikoidulta, suomalaisia äänioikeutettuja edustavalta valtakunnalliselta otokselta. Huhti-kesäkuussa koottuun käyntihaastatteluun osallistui 1587 vastaajaa. Eduskuntavaalitutkimusaineistoista esitettyjä tuloksia on tarkennettu siten, että laskennassa on käytetty apuna vastaajakunnan sosiodemografista rakennetta tasapainottavaa korjauspainoa. *** Tässä raportissa käytettävien kyselyaineistojen perustiedot löytyvät Yhteiskuntatieteellisen tietoarkiston aineistoluettelosta 4. Vuoden 2015 aineisto julkaistaan Tietoarkiston aineistoluettelossa heti tutkimushankkeen pääraportin valmistumisen jälkeen. Kaikki raportin kyselyaineistoihin perustuvat tutkimustulokset sisältävät satunnaisvirheitä ja muita mahdollisia virhelähteitä. Käytettävistä kyselyistä laskettujen prosenttiosuuksien tilastollinen virhemarginaali on yleensä ainakin pari prosenttiyksikköä molempiin suuntiin. Jos prosenttiosuudet tai muut tunnusluvut on laskettu yksittäisen kyselyaineiston vastaajien osajoukosta, satunnaisvirheet ovat tätäkin suurempia. Kyselytulosten suuntaa antava luonne on otettu huomioon tuloksista tehdyissä johtopäätöksissä. Raportti koostuu kokoavista taulukoista ja kuvioista sekä niitä lyhyesti selittävistä tekstiosuuksista. Joihinkin tämän raportin aiheisiin palataan tarkemmin ensi vuonna eduskuntavaalitutkimuksen pääraportissa. Tämän indikaattoriraportin kuviot on toteuttanut Pentti Kiljunen Yhdyskuntatutkimus Oy:stä ja teoksen taitosta ja ulkoasusta on vastannut Marita Alanko Tampereen yliopiston kirjastosta. Heille kuuluu jälleen kerran kiitos saumattomasta yhteistyöstä suomalaisen demokratiatietämyksen edistämiseksi. 12 Demokratiaindikaattorit 2013
 15 I Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja Sami Borg Eduskuntavaalien 2015 tulos, äänestysprosentti ja voimasuhteiden muutos Vuoden 2015 eduskuntavaalien tulos noudatti melko tavanomaista poliittisten voimasuhteiden vaihdosten kaavaa. Taulukon 1.1. tiedot osoittavat vaalikauden päähallituspuolueiden eli Kokoomuksen 1 ja SDP:n kärsineen merkittävimmät ääniosuustappiot ja paikkamenetykset. Suurimman vaalivoiton vei Keskusta, joka oli vakiintunut kannatusmittauksissa hallituspuolueiden päähaastajaksi kesällä Keskusta nousi vaaleissa selvästi suurimmaksi eduskuntapuolueeksi 49 edustajapaikalla ja 21,1 prosentin valtakunnallisella kannatuksella. Perussuomalaisten vaalitappio oli vuoden 2015 vaaleissa paljon pienempi kuin monet uskoivat vuoden 2011 muutosvaalien jälkeen. Puolue menetti 39 edustajapaikastaan vain yhden ja sen ehdokkaat kokosivat 17,7 prosentin valtakunnallisen kannatuksen. Keskisuurista ja pienimmistä eduskuntapuolueista vaalivoittajia olivat ääniosuuksien nojalla Vihreät ja RKP, paikkamäärien nojalla vain Vihreät. Sekä Vasemmistoliitto ja Vihreät olivat lähteneet kokoomusjohtoisesta, alun perin kuuden puolueen hallituksesta kesken vaalikauden. Vihreät kohosi viidellä lisäpaikalla eduskunnan viidenneksi suurimmaksi ohi Vasemmistoliiton, joka menetti vaaleissa kannatustaan yhden prosenttiyksikön ja kärsi kahden paikan vaalitappion. Kristillisdemokraatit menettivät yhden paikan. Eduskunnan ulkopuolisista puolueista menestyi parhaiten Piraattipuolue, jonka kannatus ylsi hieman yli yhden prosentin Helsingin, Uudenmaan ja Pirkanmaan vaalipiireissä. Puoluekannatuksen muutos Nykyisten eduskuntapuolueiden kannatuskehitys (kuvio 1.1) sotien jälkeiseltä ajalta osoittaa, että 2010-luvulla käydyt kahdet eduskuntavaalit ovat muuttaneet puoluekannatuksen kokonaiskuvaa melkoisesti luvulta 1980-luvulle jatkunut neljän suuren puolueen asetelma vakiintui 1990-luvulta alkaen pariksi vuosikymmeneksi kolmen suuren puolueen tilanteeksi. Tämän jälkeen Perussuomalaisten suosio vuosien 2011 ja 2015 eduskuntavaaleissa on syönyt muiden suurten puolueiden kannatusta siten, että vaalien suurimmaksi puolueeksi on ollut mahdollista nousta vain niukasti yli 20 prosentin valtakunnallisella ääniosuudella. Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 13
 16 Taulukko 1.1 Eduskuntavaalit 2015: puolueiden kannatusosuudet, äänimäärät ja paikat sekä niiden muutokset eduskuntavaaleista 2011 Ääniosuus Muutos Äänet Muutos Paikat Muutos -yks. lkm lkm lkm Suomen Keskusta 21,1 5, Kansallinen Kokoomus 18,2-2, Perussuomalaiset 17,7-1, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 16,5-2, Vihreä liitto 8,5 1, Vasemmistoliitto 7,1-1, Suomen ruotsalainen kansanpuolue 4,9 0, Suomen Kristillisdemokraatit 3,5-0, Piraattipuolue 0,8 0, Itsenäisyyspuolue 0,5 0, Suomen Kommunistinen Puolue 0,3-0, Muutos ,3 0, Kommunistinen Työväenpuolue Rauhan ja Sosialismin puolesta 0,0 0, Suomen Työväenpuolue 0,0 0, Köyhien Asialla 0,0 0, Muut ryhmät 0,6 0, Hyväksytyt äänet YHT Mitättömät äänet 0, Annetut äänet YHT Lähde: Oikeusministeriön vaalitilastot 14 Demokratiaindikaattorit 2015
 17 K L E ; ; , ) , - ) 11, - -, ) ) , ) 8 ) ) ) ) 5 4 2, , ) 5 4 2, , Kuluva vuosikymmen onkin heilauttanut suomalaisen puoluejärjestelmän vakautta ja vaikeuttanut osaltaan vaalituloksen ennakointia vaalien alla. Asia on näkynyt eduskuntavaaleja edeltäneissä puoluekannatusmittauksissa, joiden osuvuutta suhteessa vaalitulokseen tarkastellaan seuraavaksi pitkällä aikavälillä puolueittain. Kuviossa tarkastellaan vuoden 2015 eduskuntavaalien edellä julkaistujen, viimeisimpien puoluekannatusmittausten osuvuutta. Puoluekannatusmittausten tarkastelu tässä yhteydessä on perusteltua, koska mittausuutisjulkisuudella on merkittävä asema ja myös mahdollista vaikutusta valitsijoiden äänestyspäätöksiin erityisesti vaalikampanjoiden loppuvaiheessa. Vuoden 2015 vaaleissa viimeisimmät kannatusarviot osuivat yleensä ottaen varsin tarkasti kohdalleen, kun otetaan huomioon mittausten ilmoitetut, molempiin suuntiin parin prosenttiyksikön suuruiset tilastolliset virhemarginaalit Lievä poikkeus on Taloustutkimuksen yläkanttiin mennyt arvio Keskustan kannatuksesta, mutta muutkin mittauslaitokset antoivat viimeisimmissä mittauksissa Keskustalle vaalitulosta korkeamman kannatuslukeman. On hyvin mahdollista, että viimeisimpien mittausten keruuajankohtien ja vaalipäivän välillä tapahtui aitoja kannatusmuutoksia, jotka vähensivät Keskustan ja mahdollisesti lisäsivät Kokoomuksen ja Perussuomalaisten kannatusta. Vuosien 2011, 2007 ja 2003 eduskuntavaalien viimeisimpien kannatusmittausten osuvuutta käsitellään samalla tavalla kuvioissa 1.2.2, ja Niistä ilmenee Keskustan ja Perussuomalaisten kannatusmuutosten ennakoinnin hankaluus vuonna 2011, mutta vuosien 2007 ja 2003 Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 15
 18 K L E -, ) 8 ) ) 16 8 ) ) L I 8 ) ) - ) -, , - ) ) ) , ) 5 4 2, K K J 8 = = EJK I 6 = K I JK J E K I O ; / = K F O EA J O A 1 J= A D JE D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O K L E > 16 6 ) ) 6 ) F K K A EJJ= EI JA F E A = EA EJI A EI = HL A I K = J F EA A F E F = HA F E 1 = I A JJK = = E EI J= F K K A EI J= / = K F = K I JK J E K I ; - 6 EA J O A 1 11 / = K F EA J O A 1 6 = K I JK J E K I ; - = I A JJK = A I K K HE = F K K A A I = J= D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O 16 Demokratiaindikaattorit 2015
 19 K L E -, ) 8 ) ) 16 8 ) ) L I 8 ) ) - ) -, , - ) ) ) , ) , 8 = = EJK I 6 = K I JK J E K I O ; / = K F O A I A = H? D 1 I EC D J. 6 8 K K J D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O K L E > 16 6 ) ) 6 ) F K K A EJJ= EI JA F E A = EA EJI A EI = HL A I K = J F EA A F E F = HA F E 1 = I A JJK = = E EI J= F K K A EI J= / = K F A I A = H? D 1 I = K I JK J E K I ; - 11 = I A JJK = A I K K HE = F K K A A I = J= / = K F A I A = H? D 1 I = K I JK J E K I ; - D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 17
 20 K L E -, ) 8 ) ) 16 8 ) ) L I 8 ) ) - ) -, , - ) ) ) , 2 8 ) , = = EJK I 6 = K I JK J E K I O ; / = K F O A I A = H? D 1 JA H = J 6 8 K K J D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O K L E > 16 6 ) ) 6 ) F K K A EJJ= EI JA F E A = EA EJI A EI = HL A I K = J F EA A F E F = HA F E 1 = I A JJK = = E EI J= F K K A EI J= / = K F = K I JK J E K I ; - 4 A I A = H? D 1 J = I A JJK = A I K K HE = F K K A A I = J= / = K F = K I JK J E K I ; - 4 A I A = H? D 1 J 6 8 D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O 18 Demokratiaindikaattorit 2015
 21 K L E -, ) 8 ) ) 16 8 ) ) L I 8 ) ) - ) -, , - ) ) ) , 2 8 ) , = = EJK I 6 = K I JK J E K I O ; / = K F O A I A = H? D 1 JA H K K J D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O K L E > 16 6 ) ) 6 ) F K K A EJJ= EI JA F E A = EA EJI A EI = HL A I K = J F EA A F E F = HA F E 1 = I A JJK = = E EI J= F K K A EI J= / = K F = K I JK J E K I ; A I A = H? D 1 JA H = JE = 11 / = K F A I A = H? D 1 JA H = JE = 6 = K I JK J E K I ; - = I A JJK = A I K K HE = F K K A A I = J= D JA A J 8 = = EJK I F = L A K = = E EJK J E= J = E J= ; O I K J= JK J E K I O Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 19
 22 vaaleissa mittauslaitokset onnistuivat poikkeuksetta arvioimaan eduskuntapuolueiden kannatuksen virhemarginaalien sisään vaaleja edeltäneissä viimeisimmissä mittauksissaan. Kaikkiaan valtakunnallisten mittausten osumatarkkuus on ollut varsin tyydyttävällä tasolla, kun otetaan huomioon puolueiden vaalikannatuksen tosiasialliset isot muutokset 2010-luvulla. Suurimpia vaikeuksia mittauslaitoksilla on ollut kannatukseltaan suurimmiksi arvioitujen sekä kannatustaan nopeasti nostaneiden puolueiden kannatuksen ennakoinnissa. Äänestysprosentti Eduskuntavaalien äänestysprosentit eivät ole olleet nousujohtoisia viimeksi kuluneiden muutaman vuosikymmen aikana (kuvio 1.3). Toisaalta kehitys ei ole myöskään tänä aikana ollut voimakkaan laskeva vaan vaalien kotimaan äänestysprosentti on pysynyt 1990-luvulta alkaen jopa hämmästyttävän tasaisesti 70 prosentin tuntumassa. Vuoden 2015 eduskuntavaalien kotimaan äänestysprosentti oli 70,1, jossa oli pudotusta neljän vuoden takaiseen 0,4 prosenttiyksikköä. Ulkosuomalaisista äänioikeutetuista kävi äänestämässä vain joka kymmenes, jolloin vaalien koko äänestysprosentiksi muodostui 66,9. Kaikista äänioikeutetuista joka kolmas ei käyttänyt äänioikeuttaan. Edes puoluekannatusta voimakkaasti muuttaneissa viime vuosien vaaleissa äänestysprosentti ei ole noussut merkittävästi. Kotimaan äänioikeutettujen joukossa nukkuvien puolue on ollut kannatukseltaan suurin jatkuvasti vuoden 1999 eduskuntavaaleista lähtien. Äänestysprosenttien kehitys ei kuitenkaan ole ollut samanlaista kaikissa vaalipiireissä (taulukko 1.2). Koko maassa eduskuntavaalien kotimaan äänestysprosentin lasku on ollut vuodesta 1983 vuoteen 2015 noin 11 prosenttiyksikköä. Itä- ja Pohjois-Suomen sekä Satakunnan vaalipiireissä lasku on kuitenkin ollut lähellä 15 prosenttiyksikköä, kun Uudellamaalla pudotusta on ollut noin kahdeksan ja Helsingissä ainoastaan kolmisen prosenttiyksikköä. Vuoden 2015 vaaleissa kuvattu äänestysaktiivisuuden alueellinen polarisoituminen ei korjaantunut mutta ei toisaalta myöskään voimistunut. Helsingin ja Uudenmaan vaalipiireissä äänestysprosentin lievä lasku noudatteli koko maan linjaa. Manner-Suomessa äänestysprosentti nousi eniten Keskustan vahvoissa vaalipiireissä Oulussa ja Lapissa. Itä-Suomen vaalipiirejä koskenut uudistus ei tuonut lisää äänestäjiä vaaliuurnille. Vuoden 2015 vaaleihin Kymen ja Etelä-Savon vaalipiirit yhdistettiin Kaakkois-Suomen vaalipiiriksi sekä Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan vaalipiirit Savo-Karjalan vaalipiiriksi. Molemmissa uusissa vaalipiireissä äänestysprosentit laskivat jonkin verran vuoden 2011 vaaleihin verrattuna. Vaalikautta sekä eduskuntavaalien 2015 vaalikampanjaa ja äänestysaktiivisuutta käsitellään laajemmin vuonna 2016 ilmestyvän eduskuntavaalitutkimushankkeen pääraportin erillisartikkeleissa. 20 Demokratiaindikaattorit 2015
 23 K L E -, ) 8 ) ) ) ; ) ) ; Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 21
 24 Taulukko 1.2 Eduskuntavaalien kotimaan äänestysprosentit vaalipiireittäin () Vuosi HEL UUS VAR SAT HÄM PIR KYM E-S P-S P-K VAA KES OUL LAP AHV a 65.5 b , a Vuonna 2015 Kaakkois-Suomen vaalipiiri, johon yhdistettiin Kymen ja Etelä-Savon vaalipiirit b Vuonna 2015 Savo-Karjalan vaalipiiri, johon yhdistettiin Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan vaalipiirit Lähde: Tilastokeskus. 22 Demokratiaindikaattorit 2015
 25 Kannatuksen vaihtuvuus ja pysyvyys: puolueet ja ehdokkaat Puoluekannatuksen kokonaismuutos ja valitsijoiden liikkuvuus Puoluekannatuksen niin sanottu kokonaismuutos on karkea yleisindikaattori puoluejärjestelmän vakaudelle. Mittari kuvaa yhteenlaskettua puoluekannatuksen muutosta peräkkäisissä, saman vaalityypin vaaleissa. Taulukossa 1.3 näkyy eduskuntavaaleissa ääniosuuttaan lisänneiden puolueiden ääniosuuksien muutosten summa prosenttiyksikköinä. Keskimäärin voittaneiden puolueiden ääniosuuksien muutosten summa on ollut ajanjakson vaaleissa 8,1 prosenttiyksikköä. Ennen vuoden 1970 vaaleja kokonaismuutos oli korkeintaan tämän keskiarvon suuruinen. Suurimmillaan kokonaismuutos on ollut vuoden 1970 ja 2011 vaaleissa, joita yhdistää SMP:n/PS:n vahva kannatusnousu. Yli kymmenen prosenttiyksikön kokonaismuutoksia on koettu myös ns. Koivisto-vaalien jälkeisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1983 sekä 1990-luvun alkupuoliskon vaaleissa. Pääsääntö näyttää olevan, että ison kokonaismuutoksen vaaleja seuraavissa vaaleissa kokonaismuutos jää maltilliseksi. Poikkeuksen muodostavat vuoden 1995 lamavaalit. Vuoden 2015 vaalit sen sijaan noudattivat pääsääntöä. Vaikka puoluekannatuksessa tapahtui merkittäviäkin muutoksia ja hallituspohja vaihtui vaalien jälkeen, kannatuksen kokonaismuutos jäi silti lähelle pitkittäiskeskiarvoa. Taulukko 1.4 kokoaa vuoden 1966 eduskuntavaaleista alkaen hallitus- ja oppositiopuolueiden kannatusmuutokset peräkkäisissä vaaleissa. Vuoden 2015 vaalit noudattivat kannatusmuutoksiltaan tavanomaista linjaa hallitus- ja oppositiopuolueiden menestyksen osalta. Pääministerin puolue eli Kokoomus kärsi vaalitappion. Kaikkien hallituksessa aloittaneiden kuuden puolueen yhteenlaskettu 4,4 prosenttiyksikön tappio jäi kuitenkin pitkittäisvertailussa maltilliseksi. Sitä selittää osin se, että paikkamäärältään toiseksi suurin oppositiopuolue eli Perussuomalaiset koki niin ikään pienen vaalitappion. Keskustan 5,3 prosenttiyksikön vaalivoitto on tarkasteltavan ajanjakson kolmanneksi suurin muiden oppositiopuolueiden sarakkeessa. Kuvio 1.4 osoittaa myös yleisellä tasolla, että vuoden 2015 vaalit eivät olleet valitsijoiden liikkuvuuden osalta vuoden 2011 vaalien kaltaiset. Muutosvaaleissa 2011 oli vuodesta 1975 alkavassa pitkittäistietosarjassa vähiten puolueuskollisia ja eniten liikkuvia, edellisistä vaaleista puoletta vaihtaneita äänestäjiä. Oltiin jo lähellä tilannetta, jossa valitsijakunta jakautuisi kolmeen yhtä suureen osaan: puolueuskollisiin, liikkuviin ja äänestämättä jättäneisiin. Vuoden 2015 vaaleissa liikkuvuuskehitys kääntyi takaisin vuosituhannen vaihteen lukemiin, kun neljännes (24 ) valitsijakunnasta havaittiin liikkuviksi äänestäjiksi. Samalla puolueuskollisten osuus valitsijoista kohosi 45 prosenttiin. Pitkittäisvertailun tulokset perustuvat vuoteen 2003 saakka Heikki Paloheimon laskemiin tuloksiin puolueiden ajankohtaistutkimuksista sekä vuoden 2003 kansallisesta vaalitutkimuksesta 2. Vuodesta 2007 alkaen tiedot perustuvat kirjoittajan analyyseihin vaalien jälkeen kootuista kansallisten vaalitutkimusten aineistoista. Tulokset ovat painotettuja. 3 Taulukko 1.5 antaa yksityiskohtaisemman mutta silti ainoastaan suuntaa antavan kuvan valitsijoiden liikkeistä vaaleista 2011 vaaleihin 2015 puolueiden välillä. Tiedot perustuvat vuoden 2015 vaalien jälkeen koottuun kansallisen vaalitutkimuksen aineistoon, jossa vastaajilta kysyttiin myös puoluevalintaa vuoden 2011 vaaleissa. Tulosten tilastollinen virhemarginaali ja muut mahdolliset Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 23
 26 virhelähteet (kuten muistivirheet) ovat melko suuret, joten taulukosta kannattaa poimia vain tulosten suuria linjoja. Keskustan osalta tulos vahvistaa, että puolue onnistui voittamaan vuoden 2015 vaaleissa takaisin runsaasti vuoden 2011 vaaleissa menettämiään äänestäjiä. Paluumuutto oli suhteellisesti suurinta Kokoomuksesta ja Perussuomalaisista, mikä sopii yhteen vuoden 2011 vaaleista tehtyjen liikkuvuusanalyysien kanssa 4. Kokoomusta vuoden 2015 vaaleissa äänestäneistä noin neljä viidestä (80 ) oli äänestänyt puoluetta myös vuonna Tämä puolueuskollisten osuus oli eduskuntapuolueista suurempi ainoastaan RKP:llä. Ensikertalaisäänestäjiä ja vuonna 2011 äänestämättä jättäneitä onnistuivat mobilisoimaan eduskuntapuolueista parhaiten Perussuomalaiset ja Vihreät. Taulukossa 1.5 on kiinnostavaa myös PS:n puolueuskollisten kannattajien osuus. Noin joka toinen Perussuomalaisia vuonna 2015 äänestänyt oli puolueen takana jo vuoden 2011 vaaleissa. Puolue voitti äänestäjiä vuoden 2015 vaaleissa lähinnä Kokoomukselta ja SDP:ltä. Taulukko 1.3 Puoluekannatuksen kokonaismuutos (-yks.) Keskiarvo , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ,2 Puoluekannatuksen kokonaismuutos = Vaaleissa ääniosuuttaan lisänneiden puolueiden ääniosuuksien muutosten summa prosenttiyksikköinä 24 Demokratiaindikaattorit 2015
 27 Taulukko 1.4 Hallitus- ja oppositiopuolueiden kannatusmuutokset (-yks.) Pääministerin Muut hallitus- Hallituspuo- Suurin oppo- Muut oppositiopuolue puolueet lueet YHT sitiopuolue puolueet ,2-2,2-4,4-1,4 5, ,3-3,4-10,7-2,3 13, ,6-3,1-4,7 3,7 1, ,6-3,9-2,3 2,3 0, ,4 3,6-1,8 2,6-0, ,0-1,8-6,8 6,2 0, ,8-1,8-5,6 7,2-1, ,6-2,7-5,3 1,0 4, ,8-3,0-0,2 0,4-0, ,0-2,2-3,2 3,3-0, ,9-0,1-1,0 0,8 0, ,7 1,4 0,7-0,4-0, ,8-10,2-14 4,2 9, ,7-2,1-3,8 7,7-3,9 K L E 8 ) , ) ; 0 -, ) 8 ) ) ) ) ) 6 D JA A J 8 K I EA I = J= 2 = D A E 8 K I EA = JK I A J = I A JJK = I = EI JA K I K J= L = = EJK J E K I JA = E A EI J EI J= = = K E= F = E JA JJK I EJA A JJ A L = I J= = L = K I K J= L = = EA JE = = A I JO I F H I A JJA = Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 25
 28 Taulukko 1.5 Eri puolueita vuoden 2015 eduskuntavaaleissa äänestäneiden puoluevalinta vuoden 2011 eduskuntavaaleissa () Eduskuntavaalit 2015 KESK KOK PS SDP VIHR VAS RKP KD Muu TP Ei ään. Kaikki EKV 2011 KESK KOK PS SDP VIHR VAS RKP KD Muu puolue Tieto puuttuu (TP) Ei ään. tai äänioik YHT (painotettu n) (252) (218) (210) (198) (103) (85) (58) (43) (31) (111) (292) (1601) 26 Demokratiaindikaattorit 2015
 29 Kansanedustajien vaihtuvuus ja vaalipiirien suosituimmat ehdokkaat Puoluekannatuksen muutokset vaikuttavat suoraan eduskunnan puoluepoliittisiin voimasuhteisiin mutta eduskunnan kokoonpano määräytyy yksittäisten kansanedustajaehdokkaiden vaalimenestyksen perusteella. Taulukkoon 1.6 on koottu eduskuntavaaleista 1966 alkaen tietoja kansanedustajien vaihtuvuudesta. Luvut perustuvat vuoteen 2003 saakka Heikki Paloheimon kokoamiin tietoihin 5. Muiden vaalien osalta tiedot kokosi Jussi Westinen, joka keräsi myös taulukon 1.7 tiedot. Keskimäärin edustajapaikastaan luopuu vajaa viidennes kansanedustajista siten, että he eivät enää asetu ehdolle tulevissa vaaleissa. Vuoden 2015 vaaleissa ehdolle asettumatta jätti 33 edustajaa, mikä on selvästi alle pitkän aikavälin keskiarvon. Ylivoimaisesti suurin osa edustajista asettuu ehdolle seuraavissa vaaleissa ja pääsee myös läpi. Vuoden 2015 vaaleissa paikkansa uusi 125 edustajaa, mikä on lähellä sekä pitkän ajan että myös kuluvan vuosituhannen eduskuntavaalien keskiarvoa. Myös pudonneiden istuvien kansanedustajien lukumäärä (40) oli tavanomainen. Sitä vastoin eduskuntaan valittujen 18 entisen kansanedustajan määrä oli poikkeuksellisen korkea erityisesti Keskustasta palasi entisiä kansanedustajia eduskuntaan (9). Ensikertalaisia uusista kansanedustajista oli 57 eli runsas neljännes ja eduskuntaan nousi yhteensä 14 alle 30-vuotiasta kansanedustajaa. Se on neljä enemmän kuin vuonna 2011 ja 12 enemmän kuin vuonna Eduskuntavaalien niin sanotuista ääniharavoista eli eniten ääniä saaneista ehdokkaista keskustellaan julkisuudessa yleensä valtakunnallisesti vertaillen heidän absoluuttisen äänimääränsä perusteella. Puhtaasti ehdokkaiden kannattajakuntien kokoa ajatellen tämä on tietenkin perusteltua. Toisaalta vaalipiirit ovat hyvin erikokoisia ja absoluuttisten äänimäärien valtakunnallinen vertailu on oikeastaan epätasa-arvoista varsinkin paikkamäärältään pienimpien vaalipiirien ehdokkaille. Tästä syystä taulukkoon 1.7 on koottu tiedot kuluvan vuosituhannen aikana käytyjen eduskuntavaalien niin sanotuista suhteellisista ääniharavoista vaalipiireittäin. Taulukon 1.7 prosenttiluvut kertovat, kuinka suuren osan vaalipiirin kaikista äänistä ehdokas on saanut. Neljissä viimeksi käydyissä eduskuntavaaleissa tämä osuus on ollut korkeimmillaan yli 12 mutta ei kertaakaan yli 13 prosenttia. Suhteellisesti (ja absoluuttisesti) suurimman äänimäärän on tarkasteltavissa eduskuntavaaleissa vaaleissa koonnut Kokoomuksen Sauli Niinistön vuonna Niinistön tuolloin saamat ääntä muodostivat 12,9 prosentin osuuden kaikista Uudenmaan äänistä. Vuoden 2015 eduskuntavaalien ylivoimainen suhteellinen ääniharava oli Keskustan Juha Sipilä, joka sai äänellään 12,3 prosenttia Oulun vaalipiirin äänistä. Sauli Niinistön ohella Sipilääkin suhteellisesti suositumpi on ollut kuluvan vuosituhannen eduskuntavaaleissa SDP:n Esa Lahtela. Hän sai vuoden 2003 eduskuntavaaleissa 12,8 ja vuoden 2007 eduskuntavaaleissa 12,6 prosenttia Pohjois-Karjalan vaalipiirin äänistä. Tarkasteltujen eduskuntavaalien suhteelliset ääniharavat eli vaalipiirien suosituimmat ehdokkaat ovat odotetusti tulleet lähinnä suurimmista puolueista. Vuosien eduskuntavaaleissa lukumäärät ovat olleet seuraavat: SDP 20, KESK 16 ja KOK 9. Vihreitä lukuun ottamatta kaikki muutkin puolueet ovat onnistuneet ainakin kerran saamaan tarkastelluissa vaaleissa ehdokkaansa vahvimmaksi vaalipiirin ääniharavaksi. Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 27
 30 Taulukko 1.6 Kansanedustajien vaihtuvuus eduskuntavaaleissa (lkm) Edellisissä vaaleissa Istuva Istuva kansan- Entinen kansan- Ensikertalainen valituista kansanedustaja edustaja putosi edustaja nousi ei enää ehdolla jatkaa eduskunnasta eduskuntaan Keskiarvo Lähde: Vuosien osalta Paloheimo 2007, 334. Vuosien 2007, 2011 ja 2015 osalta tiedot päivitti tähän raporttiin Jussi Westinen. 28 Demokratiaindikaattorit 2015
 31 Taulukko 1.7 Vaalipiirissä äänestäneiden määriin suhteutetut ääniharavat eduskuntavaaleissa () Vaalipiiri 2003 Äänten 2007 Äänten 2011 Äänten 2015 Äänten osuus vp:n osuus vp:n osuus vp:n osuus vp:n äänistä äänistä äänistä äänistä Helsinki Lipponen (SDP) 8,0 Zyskowicz (KOK) 5,5 Arhinmäki (VAS) 4,9 Pelkonen (KOK) 4,4 Uusimaa Karpela (KESK) 4,2 Niinistö (KOK) 12,9 Soini (PS) 8,5 Soini (PS) 5,7 Varsinais-Suomi Itälä (KOK) 8,6 Wallin (RKP) 4,9 Paasio (SDP) 5,3 Andersson (VAS) 5,7 Satakunta Juhantalo (KESK) 6,5 Kataja (KOK) 6,8 Kiuru (SDP) 6,1 Salonen (SDP) 7,8 Häme Koskinen (SDP) 6,4 Koskinen (SDP) 4,7 Koskinen (SDP) 3,7 Filatov (SDP) 4,1 Pirkanmaa Karhu (SDP) 5,7 Tiura (KOK) 6,9 Tainio (SDP) 3,8 Marin (SDP) 3,9 Kymi Kiljunen (SDP) 5,4 Kiljunen (SDP) 6,4 Kiljunen (SDP) 4,9 Etelä-Savo Leppä (KESK) 8,0 Viitamies (SDP) 8,1 Toivakka (KOK) 6,9 Kaakkois-Suomi Lindström (PS) 4,0 Pohjois-Savo Kääriäinen (KESK) 7,0 Katainen (KOK) 8,4 Oinonen (PS) 6,8 Pohjois-Karjala Lahtela (SDP) 12,8 Lahtela (SDP) 12,6 Myller (SDP) 8,8 Savo-Karjala Essayah (KD) 5,1 Vaasa Lintilä (KESK) 4,1 Mieto (KESK) 5,7 Risikko (KOK) 4,8 Urpilainen (SDP) 4,7 Keski-Suomi Pekkarinen (KESK) 8,7 Pekkarinen (KESK) 6,4 Kalmari (KESK) 6,2 Ihalainen (SDP) 7,7 Oulu Lehtomäki (KESK) 4,7 Lehtomäki (KESK) 7,1 Tölli (KESK) 4,0 Sipilä (KESK) 12,3 Lappi Takkula (KESK) 10,6 Väyrynen (KESK) 11,2 Mustajärvi (VAS) 7,6 Kulmuni (KESK) 9,6 Keskiarvo 7,2 7,7 5,9 6,3 Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 29
 32 Äänestyspäätösten taustoja Kumpi on tärkeämpi: puolue vai ehdokas? Suomalaisen vaalijärjestelmän erikoisuus on pakollinen henkilöäänestäminen. Järjestelmä mahdollistaa ehdokkaan painottamisen äänestyspäätöksissä siten, että on mahdollista puhua ehdokasäänestämisestä. Åsa Bengtsson ja Lauri Karvonen ovat tutkineet asiaa seikkaperäisesti edellisessä kansallisessa vaalitutkimuksessa 6, eikä teeman moniin aihealueisiin porauduta tässä tarkemmin. Suomalaisten vaalien valitsijoiden kannalta on olennaista, että mahdollisuus ehdokasäänestämiseen tekee äänestyspäätöksistä moniaineksisempia kuin sellaisissa maissa, joissa on mahdollista äänestää pelkästään puoluelistaa tai samanaikaisesti puoluetta ja ehdokasta yhden läpimenijän vaalipiirissä. Suomessa valitsijat pohtivat äänestyspäätöksissään kolmea asiaa: käydäkö äänestämässä vai ei, mitä puoluetta ja ketä ehdokasta äänestää. Nämä päätökset eivät ole toisistaan riippumattomia. Joissakin harvoissa tapauksissa äänestämättä jättäminen voi tosin olla äänioikeutetulle niin itsestään selvää, että hän ei ehkä edes vaivaudu miettimään puolue- ja ehdokasvaihtoehtoja. Kun vastaajilta kysyttiin vuoden 2015 vaalitutkimuksessa, kuinka itsestään selvää vaaliuurnilta jättäytyminen hänelle oli, runsas kolmannes (38, n=108) äänestämättä jättäneistä kertoi poisjäännin olleen itsestään selvää. Runsas neljännes äänestämättä jättäneistä puolestaan sanoi, että äänestämässä käynti oli käynyt mielessä mutta että vastaaja ei ollut harkinnut sitä vakavasti. Kolmannes (33 ) äänestämättä jättäneistä oli harkinnut vakavasti äänestämässä käyntiä. Vuoden 2015 tutkimusaineiston kaikista noin 1600 vastaajasta seitsemälle prosentille äänestämättä jättäminen oli ollut itsestään selvää. Täten voidaan arvioida, että yli 90 prosenttia äänioikeutetuista ainakin pohtii äänestämässä käyntiä ja luultavimmin myös jollakin tasolla niihin liittyviä puolue- ja henkilövalintoja. Miten puolue- ja ehdokasvalinnat painottuvat suhteessa toisiinsa? Niiden yleistä keskinäistä tasapainoa on mitattu suomalaisissa vaalitutkimuksissa jo pitkään pelkistetyllä kysymyksellä siitä, kumpi asia omassa äänestyspäätöksessä painottuu enemmän. Vuoden 2015 tutkimuksessa kysymys oli muotoiltu sanatarkasti seuraavasti: Kumpi asia oli sinulle loppujen lopuksi tärkeämpi äänestämisessäsi, puolue vai ehdokas? Vastausvaihtoehdot olivat puolue, ehdokas ja en osaa sanoa. Kuvio 1.5 kuvaa suurin piirtein samoin muotoiltuun kysymykseen saadut vastaukset vuosilta 1983, 1991 sekä kansallisista vaalitutkimuksista vuoden 2003 vaaleista alkaen. Ylempi tarkastelu kattaa kaikki tutkimuksiin vastanneet mainittuina vuosina ja alempi vain alle 30-vuotiaat vastaajat. Kaikkien vastaajien kuvio osoittaa, että yleensä ottaen äänestäjäkunnassa on puoluetta enemmän painottavia ja ehdokasta omassa päätöksessään enemmän painottavia melko tasapäisesti. Silti heikkoja trendejäkin on havaittavissa. Vuoteen 2007 saakka ehdokkaan painottaminen oli nouseva trendi siten, että vuoden 2007 eduskuntavaaleissa jo enemmistö äänestäneistä painotti ehdokasta omassa äänestyspäätöksessään. Tämän jälkeen kehitys on ollut päinvastaista ja puoluetta painottaneet ovat muodostaneet selvän enemmistön äänestäjäkunnassa vuosien 2011 ja 2015 vaaleissa. 30 Demokratiaindikaattorit 2015
 33 Vuoden 2011 vaaleista tiedetään, että muutos johtui joiltakin osin Perussuomalaisten kannatusnoususta. Tämän puolueen äänestäjistä valtaosa painottaa puoluetta enemmän kuin ehdokasta. Vuoden 2011 aineistossa osuus oli 67 ja vuonna prosenttia. Vuoden 2015 aineistossa suhteellisesti eniten puolueen painottajia oli eduskuntapuolueiden kannattajakunnissa RKP:ssä (81 ), Kokoomuksessa (66 ) sekä Vihreissä (64 ). Erittäin kiinnostavaa on myös se, että puolueen painottaminen suhteessa ehdokkaaseen on noussut hallitsevaksi suhtautumiseksi nuorimpien äänestäjien joukossa kuluvalla vuosikymmenellä. Vaikka puolueen painottajien osuus laski alle 30-vuotiaiden äänestäjien joukossa jonkin verran vuodesta 2011 vuoteen 2015, on osuus silti edelleen suuri verrattuna ehdokasta painottaviin nuoriin. Äänestyspäätöksen ajankohta Kansalliset vaalitutkimukset ja niitä edeltäneet vaalitutkimukset tarjoavat myös mahdollisuuden seurata äänestyspäätösten ajankohdan muutoksia. Pitkittäistarkastelu voidaan aloittaa jo vuoden 1966 vaaleista 7, ja edetä vuoden 1991 eduskuntavaalitutkimuksen 8 kautta kuluvan vuosituhannen tietoihin. Vuoden 2015 tutkimuksessa kysymys kuului sanatarkasti missä vaiheessa päätit puolueen, jonka ehdokasta äänestit, ja se on kysytty jokseenkin samanmuotoisena muissa nyt raportoitavissa tutkimusaineistoissa. Vuoden 1966 aineiston kysymyksessä ei ollut lainkaan vastausvaihtoehtoa joitakin päiviä ennen äänestämistä ja saman vuoden vastausvaihtoehto päätös on ollut selvä vuosien ajan on luettu kuviossa 1.6 luokkaan jo viime vuoden puolella. Puoluevalinnan ajankohdan kehitystrendi on kuviossa 1.6 hyvin ilmeinen. Eduskuntavaalien koko äänestäjäkunnassa on enää alle puolet puoluevalintansa jo hyvin varhain lukkoon lyöviä kun vuonna 1966 heitä oli vielä kolme neljästä. Vajaa neljännes kaikista eduskuntavaalien äänestäjistä tekee puoluevalintansa nykyisin vasta äänestyspäivänä tai joitakin päiviä ennen. Alle 30-vuotiaissa äänestäjissä tällaisia myöhäisiä päättäjiä on kolmannes. Yllättävästi luku ei ole juurikaan muuttunut vuodesta 1991 kuluvan vuosikymmenen vaaleihin. Myös varhaisimpien päättäjien osuus on nuorimpien äänestäjien keskuudessa noin kolmannes. Kuvio 1.7 esittää ehdokasvalinnan ajankohtaa koskevat tiedot vasta vuodesta 1991 alkaen, koska vuoden 1966 aineistossa asiaa ei tiedusteltu. Myöhäisiä ehdokkaan päättäjiä eli samana päivänä tai jotakin päiviä ennen päättäviä on eduskuntavaaliemme äänestäjistä runsas kolmannes. Vuoden 2015 kyselyssä ehdokkaansa sanoi päättäneen samana päivänä tai joitakin päiviä ennen yhteensä 37 prosenttia äänestäneistä ja vajaa neljännes (23 ) sanoi päättäneensä ehdokkaan viikkoa kahta ennen äänestämistään. Vain kaksi viidestä äänestäjästä oli päättänyt ehdokkaansa vähintään kuukautta ennen äänestämässä käyntiä. Alle 30-vuotiasta äänestäjistä tällaisia varhaisia päättäjiä oli vuonna 2015 noin joka neljäs. Osuus on ollut aiemmin pienempi. Myös hyvin myöhään ehdokkaansa päättävien nuorten äänestäjien osuus on pienentynyt tarkasteltavan ajanjakson aikana. Samana päivänä ehdokkaansa päättäneitä oli vuonna 2015 vain 18 prosenttia nuorista äänestäjistä. Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 31
 34 K L E ) 1-0, ) 5 -, ) 8 ) ) ) ) 5 ) ) - 0, ) 5 = E E A I J J ) A L K JE= = J A I J J K L E ) 1 ) ) ) 0 6 ) -, ) 8 ) ) ) ) ) ; ) ) ) ) ) ) 0 6 ) ) ) 5 ) ) 7 7 ) ) , ) = E E A I J J ) A L K JE= = J A I J J 8 = I J= K I L = ED J A JJ A EI E 5 = = = F EL K L E A I J I I EJ= E F EL E A A A I J EI J E E L EE = = D J= A A A I J EI J E E K K = K JJ= = D J= A A A I J EI J E 2 J I EI A L L EE A L A F K A = J= EL K I EA = = - I = = I = = 8 K = L = I J= K I I = = = I J= F K K JJK EL = ED J A D J EJ= E F EL E A A 32 Demokratiaindikaattorit 2015
 35 K L E - 0, ) 5 8 ) 1 ) ) ) 0 6 ) -, ) 8 ) ) ) ) ) ; ) ) ) ) ) ) 0 6 ) ) ) 5 ) ) 7 7 ) ) , ) = E E A I J J ) A L K JE= = J A I J J 8 = I J= K I L = ED J A JJ A EI E 5 = = = F EL K L E A I J I I EJ= E F EL E A A A I J EI J E E L EE = = D J= A A A I J EI J E E K K = K JJ= = D J= A A A I J EI J E 2 J I EI A L L EE A L A F K A = - I = = I = = Puolue- ja ehdokasvalinnan perusteet Puolue- ja ehdokasvalinnan perusteita on tiedustelu kansallisissa vaalitutkimuksissa monin erilaisin tavoin. Pääsääntöisesti mittarit ovat olleet kahdenlaisia. Ensinnäkin on tiedustelu puolueen ja ehdokkaan valintaperusteita kysymyspatteristoilla, joihin on listattu tutkimuksissa keskeisiksi havaittuja puolueen tai ehdokkaan ominaisuuksia. Toinen päälinja on kartoittanut sitä, missä määrin erilaiset poliittiset asiakysymykset ja arvosuuntaukset ovat painaneet erityisesti puoluevalinnassa. Tässä raportissa esitellään tiiviisti keskeisimpiä puolueiden ja ehdokkaiden ominaisuuksia, joiden äänestäjät ovat sanoneet olleen ratkaisevia valinnoilleen. Vaalitutkimuksissa kyselyvastaajat arvioivat valintoihinsa vaikuttaneita puolue- ja ehdokasvalinnan perusteita kutakin erikseen asteikolla ratkaisevasti, melko paljon, jonkin verran, ei lainkaan sekä en osaa sanoa. Kuvioissa 1.8 ja 1.9 on raportoitu valintaperusteita ratkaisevasti-vaihtoehdon keräämien prosenttiosuuksien perusteella. Kuvattu kysymysrakenne sallii vastaajalle mahdollisuuden mainita valinnoilleen useita ratkaisevia syitä. Puoluevalinnan yhteensä yli kymmenestä tiedustellusta perusteesta viisi on noussut tutkimuksissa säännönmukaisesti yli muiden (kuvio 1.8). Näistä tärkein ja suosioltaan selvästi muista perusteista erottuva on puolueen arvomaailma. Sitä on pitänyt ratkaisevana puolueen valintaperusteena omassa äänestyspäätöksessään yli 40 prosenttia vastaajista vuosina 2011 ja Tulos, kannatusmuutokset ja äänestyspäätösten taustoja 33
 36 Kaksi seuraavaksi suosituinta, valintaperusteissa painanutta puolueen ominaisuutta ovat olleet puolueen hyvä linja monissa viime aikoina esillä olleissa kysymyksissä sekä se, että puolueella on päteviä henkilöitä hoitamaan maassa harjoitettavaa politiikkaa. Näiden merkitystä puoluevalinnalleen on pitänyt ratkaisevana prosenttia eduskuntavaalien äänestäjistä. Lähelle yhtä yleistä merkittävyyttä on kohonnut äänestäjien halu vaikuttaa maan tulevaan hallituskoostumukseen. Sitä on pitänyt ratkaisevana oman puoluevalinnan perusteena joka neljäs äänestäjä kuluvan vuosikymmen vaalitutkimuksissa. Myös puolueen puheenjohtajan merkitys on säilynyt vakaana kolmessa viimeisimmässä vaalitutkimusaineistossa. Hyvä puheenjohtaja on eduskuntavaaleissa ratkaiseva puoluevalinnan syy joka viidennelle äänestäjälle. Ehdokasvalinnan syitä on tiedusteltu kansallisissa vaalitutkimuksissa rakenteellisesti yhtenevällä kysymyksenasettelulla ja samoin vastausvaihtoehdoin kuin puoluevalinnan syitä. Kuvioon 1.9 on koottu ratkaisevimmat ehdokasvalinnan syyt yhteensä lähes 20 eri perusteesta, joita vastaajilta on vaalitutkimuksissa tiedusteltu. Perusteita tullaan tarkastelemaan vuoden 2015 vaalien osalta laajemmin ja yksityiskohtaisemmin vuoden 2016 puolivälissä ilmestyvässä kansallisen vaalitutkimuksen pääraportissa. Edellä käsiteltyjen puoluevalinnan syiden sekä puolueen ja ehdokkaan suhteellisen merkityksen valossa ei ole yllättävää, että ehdokkaan puoluekanta on noussut ratkaisevimmaksi ehdokasvalinnan syyksi kaikissa kolmessa viimeisimmässä vaalitutkimusaineistossa. Ratkaisevastivaihtoehdon noin 45 prosentin osuus on ollut jopa hämmästyttävän vakaa vuosien aineistoissa. Luku selittyy sillä, että oikea puolue on suurelle osalle äänestäjille välttämätön ja usein pakollinen ehdokasvalintaa edeltävä päätös. Tuloksen luotettavuutta lisää se, että vain kaksi viidestä äänestäjästä äänestäisi eduskuntavaaleissa samaa ehdokasta, jos hän edustaisi jotakin toista puoluetta 9. Vuosien vaalitutkimusaineistojen nojalla noin joka kolmas äänestäjä pitää ratkaisevana ehdokasvalintansa perusteena äänestämänsä ehdokkaan näkemyksiä ja kannanottoja sekä sitä, että ehdokas kykenee hoitamaan asioita. Ehdokkaan luotettavuuden merkityksen väheneminen valintaperusteena vuonna 2015 voi olla osittain tilastosattumaa. Joka tapauksessa syyn ratkaisevuuden putoaminen yli kymmenellä prosenttiyksiköllä 29 prosenttiin merkitsee sitä, että vuoden 2015 aineistossa se on menettänyt aiemman kakkostilansa ratkaisevien ehdokasvalinnan syiden listalla. Ei ole myöskään helppoa selittää sitä, miksi ehdokkaan aiempi kokemus politiikasta ja ehdokkaan mahdollisuudet tulla valituksi ovat niin ikään menettäneet jonkin verran merkitystään ratkaisevina ehdokasvalinnan syinä. Näiden kohdalla muutos vuodesta 2011 vuoteen 2015 ei tosin ole kovin suuri, joskin samansuuntainen. Kokonaisuudessaan ratkaisevimmat ehdokasvalinnan syyt luovat kuvan, jonka mukaan useimpien äänestäjien ehdokasvalinnat perustuvat äänestäjän vakaaseen harkintaan ja mitä ilmeisimmin myös oman ehdokkaan kohtalaisen hyvään tuntemiseen. Tämä on todennäköistä ensinnäkin siitä syystä, että suuri osa äänestäjistä valitsee eduskuntavaaleissa valituksi tulevan ehdokkaan, ja suurin osa valituksi tulevista on istuvia kansanedustajia. Vuoden 2015 vaaleissa paikkansa uusineita edustajia oli 125 ja kaikki läpi menneet 200 ehdokasta saivat yhteensä lähes puolet (47,6 ) kaikista vaalien yli 2000 ehdokkaalle annetuista äänistä. 34 Demokratiaindikaattorit 2015


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 23.11.2017
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 308/30
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L'EEE
 No 124/2016
 du 3 juin 2016
 modifiant l'annexe XIII (Transports) de l'accord EEE [2017/2142]
 LE COMITÉ MIXTE DE L'EEE,
 vu l'accord sur l'Espace économique européen (ci-après l'«accord EEE»), et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Le règlement (UE) 2016/103 de la Commission du 27 janvier 2016 modifiant le règlement (CE) no 2099/2002 du Parlement européen et du Conseil instituant un comité pour la sécurité maritime et la prévention de la pollution par les navires (COSS) (1) doit être intégré dans l'accord EEE.
 (2)
 Il convient dès lors de modifier l'annexe XIII de l'accord EEE en conséquence,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 Le tiret suivant est ajouté au point 56n [règlement (CE) no 2099/2002 du Parlement européen et du Conseil] de l'annexe XIII de l'accord EEE:
 «—
 32016 R 0103: règlement (UE) 2016/103 de la Commission du 27 janvier 2016 (JO L 21 du 28.1.2016, p. 67).»
 Article 2
 Les textes du règlement (UE) 2016/103 en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 4 juin 2016, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord EEE aient été faites (*1).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 3 juin 2016.
 Par le Comité mixte de l'EEE
 Le président
 Claude MAERTEN
 (1) JO L 21 du 28.1.2016, p. 67.
 (*1) Pas d'obligations constitutionnelles signalées.


type: legislation

text:
 21.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 48/11
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 149/2012
 af 20. februar 2012
 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Limone di Rocca Imperiale (BGB))
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 7, stk. 4, første afsnit, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I medfør af artikel 6, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 er Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Limone di Rocca Imperiale« blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
 (2).
 (2)
 Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør denne betegnelse registreres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Betegnelsen i bilaget til denne forordning er hermed registreret.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2012.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Dacian CIOLOȘ
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.
 (2) EUT C 157 af 27.5.2011, s. 10.
 BILAG
 Landbrugsprodukter bestemt til fødevarer, som er opført i traktatens bilag I:
 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet
 ITALIEN
 Limone di Rocca Imperiale (BGB)


type: other

text:
Povinné informace o subjektu | Neurazy
 1) Název:
 2) Důvod a způsob založení:
 Obec Neurazy vznikla v souladu se zákonem o obcích (obecní zřízení) ve znění pozdějších předpisů a svoji činnost provozuje podle podmínek a principů tohoto zákona. Obec jako právnická osoba vystupuje v právních vztazích svým jménem a nese odpovědnost z těchto vztahů vyplývající. Obec má vlastní majetek a finanční zdroje, hospodaří s nimi samostatně za podmínek stanovených zvláštním zákonem. Obecní úřad vykonává přenesenou působnost v rozsahu stanoveném zákony a předpisy.
 3) Organizační struktura:
 starosta – Mgr. Marie Svejkovská
 místostarosta – Miroslav Hrubý
 členové obecní rady – Anna Burešová, Jaroslav Čiviš, DiS., Jan Brašna
 předseda kontrolního výboru – Josef Michálek
 předseda finančního výboru – Michaela Bartičková
 ostatní zastupitelé – Bc. Marek Bartoš, Václav Beníšek, Mgr. Ivana Boulová, Pavel Mašát, Radek Partingl, Ing. František Růžička, Václav Sedlák, Josef Větrovský
 úřad tvoří starosta, místostarosta a zaměstnanci obce zařazení do obecního úřadu, v čele úřadu stojí starosta.
 – Mateřská škola Neurazy okres Plzeň-jih příspěvková organizace
 4) Kontaktní spojení:
 Obecní úřad Neurazy
 08.00 12.00 hod., 12.30. – 17.00 hod.
 Telefony: 371 591184
 4.5. Čísla faxu:
 Obecní úřad nemá
 https://www.neurazy.cz
 starosta@neurazy.cz
 5) Případné platby lze poukázat:
 Číslo účtu: 725638319/0800 u České spořitelny, a.s.
 6) IČ:
 7) DIČ:
 CZ00257001
 8) Dokumenty:
 viz. oddíl dokumenty
 9) Žádosti o informace:
 ústní (neevidují se, odpovědět lze přímo, bez dalších opatření)
 umožnění nahlédnutí do spisů
 písemně na adresu: Obec Neurazy, Neurazy 61, 335 01 Nepomuk
 prostřednictvím info@neurazy.cz jako přílohu k e-mailu
 datovou schránkou: cfkbi6h
 v případě vyhledání a sběru oddělených a odlišných informací, na základě konzultace s jinými povinnými subjekty, může být termín prodloužen o 10 dnů.
 Proti rozhodnutí o odmítnutí žádosti lze podat do 15 dnů od doručení odvolání a to prostřednictvím orgánu, který rozhodnutí vydal.
 10) Příjem žádostí a dalších podání:
 Návrh, stížnost, žádost, podnět lze
 písemně podat na adresu: Obec Neurazy, Neurazy 61, 335 01 Nepomuk
 osobně na OÚ Neurazy v úřední hodiny
 Je-li žádost učiněna elektronicky, musí být podána prostřednictvím elektronické podatelny 13e) povinného subjektu, pokud ji povinný subjekt zřídil. Pokud adresa elektronické podatelny není zveřejněna, postačí podání na jakoukoliv elektronickou adresu povinného subjektu.
 Věcně příslušná obec posoudí obsah žádosti a věc odmítne nebo odloží v případě, že
 vyzve žadatele ve lhůtě do 7 dnů od podání žádosti, aby žádost upřesnil, neupřesní-li žadatel žádost do 30 dnů ode dne doručení výzvy, brání-li nedostatek údajů o žadateli postupu při vyřízení žádosti o informaci dle zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím, vyzve žadatele ve lhůtě do 7 dnů ode dne podání žádosti, aby žádost doplnil, nevyhoví-li žadatel této výzvě do 30 dnů ode dne jejího doručení, v případě, že požadované informace se nevztahují k působnosti úřadu (tuto odůvodněnou skutečnost sdělí do 7 dnů ode dne doručení žádosti žadateli).
 Nerozhodne-li dle výše uvedených možností, poskytne informaci v souladu se žádostí ve lhůtě nejpozději do 15 dnů ode dne přijetí žádosti nebo ode dne jejího doplnění a to buď odkazem na zveřejněný údaj, písemně, nahlédnutím do spisu, včetně možnosti pořídit kopii, nebo formou paměťových médií. Lhůtu 15 dnů pro poskytnutí informace může věcně příslušný úřad prodloužit ze závažných důvodů, nejvýše však o 10 dnů, tj. na 25 dnů. Žadatel musí být o prodloužení lhůty i o jeho důvodech vždy prokazatelně informován, a to včas před uplynutím lhůty základní lhůty 15 dnů pro poskytnutí informace.
 Mezi závažné důvody se řadí např. vyhledání a sběr objemného množství oddělených a odlišných informací požadovaných v jedné žádosti, vyhledání a sběr požadovaných informací v jiných úřadovnách, nebo také konzultace s jiným povinným subjektem, který má závažný zájem na rozhodnutí o žádosti.
 Pokud žádost o poskytnutí informace směřuje k poskytnutí již zveřejněné informace, může úřad města nejpozději do 7 dnů, místo poskytnutí informace, sdělit žadateli údaje umožňující vyhledání a získání zveřejněné informace.
 V případě, že obec žádosti, byť i jen zčásti nevyhoví, vydá v 15 denní lhůtě pro vyřízení žádosti rozhodnutí o odmítnutí žádosti, popřípadě o odmítnutí části žádosti, s výjimkou případů, kdy se žádost odloží. Obsah, formu a náležitosti rozhodnutí stanoví § 67 a následně ustanovení zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů.
 Obec neposkytne informace v případě, že se jedná o obchodní tajemství, utajovanou informaci, autorské právo, důvěrnosti majetkových poměrů. Pokud nebylo žádosti vyhověno z výše uvedených důvodů, musí být v odůvodnění rozhodnutí uvedeno, kdo vykonává právo k tomuto obchodnímu tajemství nebo kdo vykonává majetková práva k tomuto předmětu ochrany práva autorského, je-li tato osoba povinnému subjektu známa.
 Obec může omezit poskytnutí informace, pokud se vztahuje výlučně k interním předpisům obce nebo v případě, že se jedná o novou informaci, která vznikla při přípravě rozhodnutí obce, pokud zákon nestanoví jinak, to platí jen do doby, kdy se příprava ukončí rozhodnutím. Dále může obec omezit poskytnutí informace, pokud jde o informaci vzniklou bez použití veřejných prostředků, která byla předána osobou, jíž tuto povinnost zákon neukládá nebo pokud ji obec zveřejňuje na základě zvláštního zákona a v předem stanovených pravidelných obdobích až do nejbližšího stanoveného období nebo pokud by tím byla porušena ochrana práv třetích osob k předmětu práva autorského.
 11) Opravné prostředky:
 Odvolání je opravným prostředkem proti rozhodnutí vydaném ve správním řízení vedeném podle zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů.
 Odvolání je opravným prostředkem též proti rozhodnutí Obce Neruazy, jako povinného subjektu, o odmítnutí žádosti o poskytnutí informace podle zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím, ve znění pozdějších předpisů.
 Dále může být podána stížnost na postup při vyřizování žádosti o informace za zákonem stanovených podmínek. Stížnost lze podat písemně nebo ústně; je-li stížnost podána ústně a nelze-li ji ihned vyřídit, sepíše o ní povinný subjekt písemný záznam. Stížnost se podává u povinného subjektu, a to do 30 dnů ode dne stanoveného v § 16a zákona o svobodném přístupu k informacím. O stížnosti rozhoduje nadřízený orgán.
 Opravným prostředkem proti příkazu je odpor. Příkazní řízení je zvláštní (zjednodušenou) formou správního řízení, a příkaz vydávaný v příkazním řízení je zvláštním typem správního rozhodnutí. Proti příkazu vydaném ve správním řízení, může ten, jemuž se povinnost ukládá, podat odpor ve lhůtě 8 dnů ode dne oznámení příkazu. V případě řízení o přestupku platí, že obviněný z přestupku může proti příkazu podat do 15 dnů ode dne jeho doručení odpor správnímu orgánu, který příkaz vydal.
 Ve vydaných rozhodnutích je vždy uvedeno poučení. V poučení se uvede, zda je možné proti rozhodnutí podat odvolání (odpor), v jaké lhůtě je možno tak učinit, od kterého dne se tato lhůta počítá, který správní orgán o odvolání (odporu) rozhoduje. Odvolání a odpor lze podat u magistrátu.
 Odvolání (odpor) lze učinit písemně nebo ústně do protokolu nebo v elektronické podobě podepsané zaručeným elektronickým podpisem podle zvláštních předpisů [zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu, nařízení vlády č. 495/2004 Sb., kterým se provádí zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu a o změně některých dalších zákonů (zákon o elektronickém podpisu), ve znění pozdějších předpisů]. Ten, kdo činí podání v elektronické podobě, uvede současně poskytovatele certifikačních služeb, který jeho certifikát vydal a vede jeho evidenci, nebo certifikát připojí k podání.
 12) Formuláře:
 OÚ své formuláře nemá
 13) Popisy postupů – návody pro řešení životních situací:
 naleznete na portálu veřejné správy ČR více na: portal.gov.cz/portal/obcan
 Krizové situace a jejich řešení:
 Zde jsou následující dokumenty: Hasičský záchranný sbor ČR: www.hzscr.cz
 14) Předpisy:
 Přehled nejdůležitějších předpisů, podle nichž Obec Neurazy jedná a rozhoduje. Tyto předpisy jsou k nahlédnutí na OÚ v úředních hodinách, tj. v pondělí a středu od 8.00 – 12.00 hod. a od 12.30 – 17.00 hod.
 zák. č. 301/2000 Sb. o matrikách, jménu a příjmení a o změně některých souvisejících zákonů
 vyhl. Ministerstva vnitra č. 326/2000 Sb., o způsobu označování ulic a ostatních veřejných prostranství, o způsobu použití a umístění čísel k označení budov
 nař. vlády ČR č. 343/2000 Sb., kterým se určují pověřené obecní úřady
 zák. č. 561/2004 Sb. o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání
 zák. č. 358/2000 Sb. o odměnách za výkon funkce členům zastupitelstev
 zák. č. 21/2006 Sb. o ověřování shody opisů nebo kopie s listinou a o ověřování pravosti podpisu
 vyhl. MF č. 231/2000 o nájemném z bytu a úhradě za plnění, poskytovaná s užíváním bytu
 Tyto zákonné normy jsou doplněny vyhláškami a nařízeními obce Neurazy, které jsou v plném znění uveřejněny na internetových stránkách obce Neurazy v kategorii „Vyhlášky“.
 Vláda ČR s odkazy na jednotlivá ministerstva: www.vlada.cz
 Obecně závazné vyhlášky:
 1/2002 o pohybu zvířat na veřejném prostranství
 1/2009 o změně OZV č. 1/2002 o pohybu zvířat na veřejném prostranství
 1/2004 požární řád obce
 1/2005 kterou se stanoví část společ. školského obvodu základní školy
 1/2012 o místním poplatku za provoz systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů
 1/2014 o místním poplatku ze psů
 1/2014 o místním poplatku ze vstupného
 3/2014 o stanovení systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů a nakládání se stavebním odpadem na území obce Neurazy
 Nařízení obce:
 1/2014 zákaz podomního a pochůzkového prodeje
 viz. oddíl dokumenty – vyhlášky
 15) Úhrady za poskytování informací:
 Sazebník úhrad za poskytování informací na základě ustanovení zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím
 černobílé kopírování nebo tisk:
 A4 – jednostranně – 3,- Kč
 A4 – oboustranně – 6,- Kč
 A3 – jednostranně – 5,- Kč
 A3 – oboustranně – 10,- Kč
 Sazba za 1 hodinu práce zaměstnance úřadu a za každou další započatou hodinu – 100,- Kč
 Za 1 ks technického nosiče dat typu CD nebo DVD, pokud tuto formu vyžaduje žadatel – 30,- Kč.
 Poštovné – dle aktuálního sazebníku poštovních služeb. Náklady na balné účtovány nebudou.
 Celková výše úhrady je dána součtem jednotlivých nákladů spojených s poskytnutím požadovaných informací.
 Nadřízený orgán – Krajský úřad Plzeňského kraje při rozhodování o výši úhrady rozhodne tak, že výši úhrady potvrdí, nebo sníží, nebo přikáže povinnému subjektu, aby zjednal nápravu, jde-li o úhradu za poskytnutí informace územně samosprávným celkem v samostatné působnosti.
 žádné vzory licenčních smluv podle § 14a zákona č. 106/1999, o svobodném přístupu k informacím, ve znění pozdějších předpisů nemá obec Neurazy stanovené.
 Výhradní licence poskytnutá podle § 14a odst. 4. zatím žádné nejsou.
 17) Výroční zpráva podle zákona č. 106/1999 Sb.:
 viz oddíl dokumenty – výroční zprávy
 Copyright © 2019 Neurazy | HD REKLAMA


type: caselaw

text:
 16.11.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 381/12
 Pritožba, ki sta jo Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd vložili 9. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. aprila 2015 v združenih zadevah T-558/12 in T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Svet Evropske unije
 (Združeni zadevi C-376/15 P in C-377/15 P)
 (2015/C 381/15)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranke
 Pritožnici: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (zastopnika: R. Antonini, odvetnik, E. Monard, odvetnik)
 Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
 Predlogi
 Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:
 —
 sodbo Splošnega sodišča v združenih zadevah T-558/12 in T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory in Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Svet Evropske unije, razveljavi;
 —
 ugodi predlogu pritožnic iz tožbe, vložene pri Splošnem sodišču, in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 924/2012 z dne 4. oktobra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnici;
 —
 Svetu naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem, vključno s stroški pritožnic;
 —
 intervenientkam naloži, naj nosijo svoje stroške.
 Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
 Pritožnici trdita, da je Splošno sodišče zlasti glede pojma „vseh [primerljivih] izvoznih transakcij“ in razmerja med zadevnimi določbami napačno uporabilo pravo, ker je napačno razlagalo člen 2(10) in (11) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2) ter členov 2.4 in 2.4.2 Sporazuma o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994, in ker je pritožnicama naložilo nerazumno dokazno breme.
 Pritožnici dalje trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je napačno razlagalo člen 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti in člen 2.4 Sporazuma o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994, da ni obravnavalo nekaterih zahtevkov pritožnic in da je napačno uporabilo pravo, ko je presojalo zahtevo za obrazložitev na podlagi člena 296 PDEU.
 (1) UL L 275, str. 1.
 (2) UL L 343, str. 51.