type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 16.7.2011
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 211/24
 A Törvényszék 2011. május 23-i végzése — Y kontra Bizottság
 (T-493/09. P. sz. ügy) (1)
 (Fellebbezés - Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Elbocsátás - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
 2011/C 211/53
 Az eljárás nyelve: francia
 Felek
 Fellebbező: Y (Brüsszel, Belgium) (képviselő: J. Van Rossum ügyvéd)
 A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: J.-P. Keppenne és L. Lozano Palacios, később: J.-P. Keppenne és D. Martin meghatalmazottak)
 Az ügy tárgya
 Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (harmadik tanács) F-29/08. sz., Y kontra Bizottság ügyben 2009. október 7-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, és annak hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.
 A végzés rendelkező része
 1.
 A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.
 2.
 Y viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a Bizottság részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.
 (1) HL C 221., 2010.8.14.


type: wikipedia

text:
Aceasta este o listă de cluburi de fotbal notabile din România (atât existente, cât și desființate).
 Județul Alba
 Unirea Alba Iulia
 Metalurgistul Cugir
 Județul Arad
 UTA Arad
 AMEFA Arad
 Strungul Arad
 Vagonul Arad
 Gloria Arad
 ACU Arad
 Șoimii Pâncota
 Tricotaje Ineu
 Județul Argeș
 FC Argeș Pitești
 CS Mioveni
 FC Internațional Curtea de Argeș
 CS Muscelul Câmpulung
 Județul Bacău
 FCM Bacău
 CS Aerostar Bacău
 Petrolul Moinești
 FC Onești
 FC Știința Bacău
 Județul Bihor
 FC Bihor Oradea
 CF Liberty Oradea
 CS Luceafărul Oradea
 Clubul Atletic Oradea
 Județul Bistrița-Năsăud
 Gloria Bistrița
 Județul Botoșani
 FC Botoșani
 FCM Dorohoi
 Județul Brașov
 FC Brașov
 Forex Brașov
 Tractorul Brașov
 AS Nitramonia Făgăraș
 FC Săcele
 FC Ghimbav 2000
 ICIM Brașov
 Colțea Brașov
 CS CFR Brașov
 Județul Brăila
 Dacia Unirea Brăila
 CS Făurei
 Județul Buzău
 Gloria Buzău
 Petrolul Berca
 CSM Râmnicu Sărat
 Județul Caraș-Severin
 FCM Reșița
 CS Metalul Reșița
 Metalul Bocșa
 FC Caransebeș
 Județul Călărași
 Dunărea Călărași
 FC Prefab 05 Modelu
 Județul Cluj
 CFR Cluj
 Universitatea Cluj
 Victoria Cluj
 Dermata Cluj(Bastionul Cluj)
 Sănătatea Cluj
 Ferar Cluj(Club Atletic Cluj)
 Unirea Dej
 FC Arieșul Turda
 FC Seso Câmpia Turzii
 Județul Constanța
 FC Viitorul Constanța
 FC Farul Constanța
 Callatis Mangalia
 CSM Medgidia
 CS Portul Constanța
 CS Năvodari
 Județul Covasna
 Sepsi Sfântu Gheorghe
 Județul Dâmbovița
 CF Chindia Târgoviște
 FCM Târgoviște
 Flacăra Moreni
 Electrosid Titu
 Atletic Fieni
 Cimentul Fieni
 Județul Dolj
 CS Universitatea Craiova
 CFR Craiova
 FC Craiova
 FC Electroputere Craiova
 Județul Galați
 Oțelul Galați
 CSU Galați
 FCM Dunărea Galați
 Politehnica Galați
 Județul Gorj
 Pandurii Târgu Jiu
 Viitorul Pandurii Târgu Jiu
 Minerul Motru
 SC Minerul Jilț Mătăsari
 Județul Giurgiu
 Astra Giurgiu
 Județul Hunedoara
 FC Hunedoara
 Jiul Petroșani
 Minerul Lupeni
 Mureșul Deva
 CS Vulcan
 Victoria Călan
 CFR Marmosim Simeria
 Dacia Orăștie
 Aurul Brad
 Inter Petrila
 Județul Ialomița
 CSM Unirea Slobozia
 Unirea Urziceni
 Județul Iași
 CSM Politehnica Iași
 CFR Pașcani
 CS Știința Miroslava
 Județul Ilfov
 FC Voluntari
 CS Otopeni
 FC Snagov
 Sportul Snagov
 CS Buftea
 Inter Pantelimon
 Victoria Brănești
 Concordia Chiajna
 CS Ștefănești
 ACS Berceni
 Județul Maramureș
 FC Baia Mare
 Județul Mehedinți
 FC Drobeta-Turnu Severin
 CS Turnu Severin
 FC Severnav Turnu Severin
 Minerul Mehedinți
 Județul Mureș
 FCM Târgu-Mureș
 Avântul Reghin
 Chimica Târnăveni
 Mureșul Luduș
 ASA Unirea Ungheni
 Județul Neamț
 Ceahlăul Piatra Neamț
 Laminorul Roman
 Cetatea Târgu Neamț
 Județul Olt
 FC Olt Slatina
 FC Olt Scornicești
 FC Caracal
 Județul Prahova
 Petrolul Ploiești
 FC Unirea Câmpina
 Chimia Brazi
 Metalul Plopeni
 Tricolorul Breaza
 United Ploiești
 Fortuna Brazi
 Județul Satu-Mare
 Olimpia Satu Mare
 Județul Sălaj
 FC Zalău
 Județul Sibiu
 Hermannstadt
 Gaz Metan Mediaș
 Voința Sibiu
 Județul Suceava
 Foresta Suceava
 Foresta Fălticeni
 CSM Dorna Vatra Dornei
 CSM Bucovina Rădăuți
 Juventus Fălticeni
 CS Sporting Suceava
 Județul Timiș
 ACS Poli Timișoara
 FC Politehnica Timișoara
 ASU Politehnica Timișoara
 Ripensia Timișoara
 Auxerre Lugoj
 UMT Timișoara
 Unirea Sânnicolau Mare
 ACS Electrica Timișoara
 SS Progresul Timișoara
 Chinezul Timișoara
 Fortuna Covaci
 CFR Timișoara
 Banatul Timișoara
 Județul Tulcea
 FCM Delta Tulcea
 Săgeata Stejaru
 Șantierul Naval Tulcea - SNT
 Județul Vaslui
 FC Vaslui
 Rulmentul Bârlad
 Județul Vâlcea
 CSM Râmnicu Vâlcea
 Chimia Râmnicu Vâlcea
 Județul Vrancea
 CSM Focșani
 București
 Steaua București
 Dinamo București
 Rapid București
 Progresul București
 Progresul Spartac
 Sportul Studențesc
 FC Juventus București (1992)
 AS Rocar București
 Inter Gaz București
 Electromagnetica București
 Colentina București
 Olimpia București
 Victoria București
 Venus București
 Rapid II București
 FC FCSB
 România
 Lista
 Cluburi de fotbal


type: legislation

text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Brisel?, 2.10.2015
 COM(2015) 482 final
 2015/0232(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī. Nolīgumā, pamatojoties uz savstarpības principu, noteiktas juridiski saistošas tiesības un pienākumi nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes un ES pilsoņiem. Ar nolīguma 10. pantu izveido Apvienoto komiteju, kuras uzdevums ir uzraudzīt nolīguma īstenošanu.
 Šim nolīgumam ir nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu un Kaboverdes konsulāti nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp minētā nolīguma noteikumiem un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem šis nolīgums neattiecas.
 Īstenošanas pamatnostādnes, kas tiks pieņemtas, nebūs nolīguma daļa; tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.
 Pamatnostādnes tika izstrādātas atbilstoši nolīgumam, kurā ietverti noteikumi par atvieglojumiem vīzu izsniegšanas procedūrās Kaboverdes un ES pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās Šengenas zonā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas, kā arī atbilstoši ES tiesību aktiem kopējās vīzu politikas jomā, piemēram, Vīzu kodeksam.
 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
 •Juridiskais pamats
 Ar pamatnostādnēm, kas jāpieņem, balstoties uz pilnvarām, kuras, pamatojoties uz šo priekšlikumu, piešķirtas Komisijas pārstāvim Apvienotajā komitejā, detalizēti jāizskaidro nolīguma noteikumi un jāsniedz norādes par tā īstenošanu.
 Pamatnostādnēs ņemti vērā Vīzu kodeksa noteikumi un citi tiesību akti ES vīzu politikas jomā, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu konsulārie darbinieki, īstenojot nolīguma par vīzu atvieglotu izsniegšanu noteikumus, rīkojas saskaņā ar ES vīzu acquis.
 Nolīguma noteikumi prevalē pār Vīzu kodeksa noteikumiem jautājumos, kuri tiek regulēti ar abu veidu noteikumiem.
 3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 Pamatnostādnes, kas pievienotas pielikumā šim Padomes lēmuma priekšlikumam, ir pieņemtas, apspriežoties ar dalībvalstīm Vīzu jautājumu darba grupā 2015. gada 7. aprīlī un 2015. gada 11. maijā. Komisija 2014. gada novembrī par šīm pamatnostādnēm apspriedās ar atbildīgajām iestādēm.
 4.IETEKME UZ BUDŽETU
 Šis priekšlikums neietekmē ES budžetu.
 2015/0232 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem
 Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu
 starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku
 par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
 Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem,
 attiecībā
 uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Ar 10. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem ("nolīgums") izveido Apvienoto komiteju. Šajā pantā paredzēts, ka Apvienotajai komitejai jo īpaši ir jāuzrauga nolīguma īstenošana.
 (2)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 noteiktas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.
 (3)Kopējās pamatnostādnes ir nepieciešamas, lai nodrošinātu, ka Kaboverdes Republikas un dalībvalstu konsulāti nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp minētā nolīguma noteikumiem un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem šis nolīgums neattiecas.
 (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 10. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
 2. pants
 Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
 Briselē,
 Padomes vārdā –
 priekšsēdētājs
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 2.10.2015
 COM(2015) 482 final
 PIELIKUMS
 dokumentampriekšlikums Padomes lēmumampar nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
 PIELIKUMS
 dokumentam
 priekšlikums Padomes lēmumam
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem
 Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu
 starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku
 par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
 Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem,
 attiecībā
 uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
 PROJEKTS
 LĒMUMS Nr. 1/2015, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA,
 KAS IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU
 STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU
 PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM,
 (datums)
 attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
 APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (turpmāk “nolīgums”) un jo īpaši tā 10. pantu,
 tā kā nolīgums stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī,
 IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
 1. pants
 Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem īstenošanas kopējās pamatnostādnes ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.
 2. pants
 Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
 (vieta)... (datums)
 Eiropas Savienības vārdā
 Kaboverdes Republikas vārdā
 PIELIKUMS
 LĪGUMA
 STARP
 EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU
 PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM ĪSTENOŠANAS KOPĒJĀS PAMATNOSTĀDNES
 Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu izsniegšanas atvieglošanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kas stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī, mērķis, pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.
 Ar nolīgumu izveido savstarpēji juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.
 Šīs pamatnostādnes ir pieņēmusi Apvienotā Komiteja, kas izveidota ar nolīgumu, un to mērķis ir nodrošināt, lai dalībvalstu un Kaboverdes Republikas diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti nolīguma noteikumus īstenotu pareizi un saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa un līdz ar to nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.
 Pamatnostādnes tiek uzskatītas par dokumentu, kas jāatjaunina, ņemot vērā nolīguma īstenošanas pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā Komiteja, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 10. pantu.
 I.
 VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI
 1.1.
 Piemērošanas joma un mērķis
 Nolīguma 1. pantā noteikts: “Šā nolīguma mērķis, pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanu Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”
 Nolīgums attiecas uz visiem Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.
 Šis nolīgums neattiecas uz bezvalstniekiem, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Kaboverdes Republika vai Eiropas Savienības dalībvalstis. Šai personu kategorijai piemēro parastos ES vīzu acquis noteikumus.
 1.2.
 Nolīguma piemērošanas joma
 Nolīguma 2. pantā noteikts:
 “1.
 Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Kaboverdes un Savienības pilsoņiem tiktāl, ciktāl tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības ar Savienības, tās dalībvalstu vai Kaboverdes tiesību aktiem un noteikumiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.
 2.
 Jautājumiem, kas nav skarti šā nolīguma noteikumos, piemēram, par atteikumu piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšanu, pierādījumiem par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikumu un izraidīšanas pasākumiem, piemēro Kaboverdes vai dalībvalstu nacionālos tiesību aktus vai Savienības tiesību aktus.”
 Neskarot 8. pantu (kurā paredzēts atbrīvot no vīzas prasības Kaboverdes Republikas un dalībvalstu diplomātisko vai dienesta pasu turētājus), nolīgums neietekmē spēkā esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, Padomes Regulas Nr. 539/2001 4. pantā paredzēts, ka dalībvalstis citu kategoriju starpā no vīzas prasības var atbrīvot civilās gaisa un jūras transporta apkalpes.
 Vīzu kodekss attiecas uz visiem jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, tās Šengenas dalībvalsts noteikšanu, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, atteikuma izsniegt vīzu pamatojumu un tiesībām pārsūdzēt negatīvu lēmumu. Turklāt Šengenas noteikumi un valstu tiesību akti arī turpmāk attieksies uz jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšanu, dokumentāriem pierādījumiem par ceļojuma mērķi un pietiekamiem iztikas līdzekļiem, vīzu pieteikumu apstrādes ilgumu, liegumu ieceļot ES dalībvalstu teritorijā un izraidīšanas pasākumiem.
 Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, vīzu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Šengenas Robežu kodeksa 5. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, par attiecīgo personu ir izdots brīdinājums SIS , attiecīgā persona tiek uzskatīta par apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai utt.
 Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar ilgu derīguma termiņu — līdz pieciem gadiem — var izsniegt personu kategorijām, kas nav minētas 4. pantā, ja ir izpildīti Vīzu kodeksa (24. panta) nosacījumi. Tādā pašā veidā turpinās piemērot arī Vīzu kodeksā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (16. panta 5. un 6. punkts).
 Kaboverdes tiesību aktus turpina piemērot visiem jautājumiem, kas saistīti ar Kaboverdes vīzu izsniegšanu ES pilsoņiem un kas nav skarti nolīgumā, piemēram, jautājumiem, kas minēti trijos iepriekšējos punktos.
 1.3.
 Vīzu veidi, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā
 Saskaņā ar nolīguma 3. panta d) punktu “vīza” ir “dalībvalsts vai Kaboverdes izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs ieceļošanai attiecīgās dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, tās šķērsošanai tranzītā vai, lai tajā uzturētos paredzēto laiku, kas nepārsniedz pavisam 90 dienas”.
 Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, kas ir derīgas visā dalībvalstu teritorijā, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu (LTV). Tie attiecas arī uz Kaboverdes izsniegtajām īstermiņa un tranzīta vīzām ES pilsoņiem.
 1.4.
 Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana
 Šengenas Robežu kodeksā spēkā esošā īstermiņa uzturēšanās jēdziena definīcija ir šāda: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.
 Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens “jebkurā” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes no dalībvalstu teritorijas var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.
 Īstermiņa uzturēšanās kalkulators, ko var izmantot, lai aprēķinātu atļauto uzturēšanās termiņu saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, ir pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
 Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs, pamatojoties uz jauno definīciju:
 persona, kurai ir vairākkārtējas ieceļošanas vīza uz vienu gadu (18.4.2014.–18.4.2015.), pirmo reizi ieceļo 2014. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam tā pati persona atkal ieceļo 2014. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?
 Situācija 2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2014.–11.9.2014.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.–21.4.2014.) plus 86 dienas (18.6.2014.–11.9.2014.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Attiecīgā persona vēl drīkst palikt vienu dienu.
 Sākot no 2014. gada 16. oktobra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2014. gada 16. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma utt.).
 Sākot no 2014. gada 15. decembra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.).
 1.5.
 Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās ES kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm
 Dalībvalstīm, kuras ES pievienojās 2004. gadā (Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija), 2007. gadā (Bulgārija un Rumānija) un 2013. gadā (Horvātija), nolīgums ir saistošs no tā spēkā stāšanās brīža.
 Vienīgi Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad šīs dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.
 Jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad šīs dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēro Šengenas noteikumus/valsts tiesību aktus.
 Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija var atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas valstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā.
 Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, visām dalībvalstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā tās teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.
 Nolīgums neattiecas uz Apvienoto Karalisti, Īriju un Dāniju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdes Republiku un šīm dalībvalstīm.
 Lai gan Islande, Norvēģija, Šveice un Lihtenšteina ir asociētas ar Šengenas acquis, nolīgums tām nav saistošs. Tomēr nolīgumā ir iekļauta kopīga deklarācija par to, ka ir vēlams nekavējoties noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdes Republiku un šīm Šengenas valstīm.
 1.6.
 Eiropas Savienības nolīgums/divpusējie nolīgumi
 Nolīguma 11. pantā noteikts:
 “Stājoties spēkā, šis nolīgums ir noteicošais attiecībā pret noteikumiem jebkurā divpusējā vai daudzpusējā nolīgumā vai vienošanās, kas noslēgta starp dalībvalstīm un Kaboverdi, ciktāl šādi noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ir reglamentēti šajā nolīgumā.”
 Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp dalībvalstīm un Kaboverdes Republiku ietvertie noteikumi par jautājumiem, kurus skar nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu, vairs netiek piemēroti. Saskaņā ar Savienības tiesībām dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu neatbilstības starp divpusējiem nolīgumiem un Eiropas Savienības nolīgumu.
 Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Kaboverdes Republiku par jautājumiem, kurus neskar Eiropas Savienības nolīgums, šo izņēmumu turpina piemērot arī pēc tam, kad spēkā ir stājies Eiropas Savienības Nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
 II.
 PAMATNOSTĀDNES PAR ĪPAŠIEM NOTEIKUMIEM
 2.1. Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem
 Svarīgs atgādinājums: atgādinām, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz izceļošanu dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas turētājiem no Kaboverdes Republikas un dalībvalstīm.
 2.1.1. Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos
 Nolīguma 7. pantā teikts:
 “Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuriem force majeure apstākļu dēļ nav iespējams atstāt dalībvalstu vai Kaboverdes teritoriju līdz vīzā norādītajam termiņam, atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem vīzas termiņu bez maksas pagarina uz laikposmu, kas vajadzīgs, lai atgrieztos savā dzīvesvietas valstī.”
 Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu force majeure gadījumos, piemēram, hospitalizācija nelaimes gadījuma dēļ, kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzas uzlīmē norādītajam datumam, piemēro Vīzu kodeksa 33. panta 1. punkta noteikumus, ciktāl tie saskan ar nolīgumu (piemēram, pagarinātā vīza joprojām būs vienotā vīza, kas ļauj ieceļot visu to Šengenas dalībvalstu teritorijā, kurās vīza bija derīga tās izsniegšanas brīdī). Tomēr saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vīzu pagarina bez maksas.
 2.2. Noteikumi, kas attiecas uz dažām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām
 2.2.1.
 Vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšana
 Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam nepieciešams bieži vai regulāri ceļot uz Kaboverdes Republikas vai dalībvalstu teritoriju, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem ar nosacījumu, ka šo apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.
 Nolīguma 4. pantā teikts:
 “1.
 Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju pilsoņiem:
 a) valstu un reģionālo valdību un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem, ja šīs personas ar šo nolīgumu jau nav atbrīvotas no vīzu prasības, pamatojoties uz viņu amata pilnvarām;
 b) oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;
 c) uzņēmējiem un uzņēmumu pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm vai Kaboverdi;
 d) laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem, kuri apmeklē, attiecīgi:
 – Kaboverdes pilsoņus, kuri likumīgi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, vai Savienības pilsoņus, kuri likumīgi uzturas Kaboverdē, vai
 – Savienības pilsoņus, kuri uzturas savas pilsonības valstī, vai Kaboverdes pilsoņus, kuri uzturas Kaboverdē.
 Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, jo īpaši, ja:
 – a) apakšpunktā minēto personu amata pilnvaru termiņš,
 – laikposms, kurā b) apakšpunktā minētajām personām ir oficiālas delegācijas pastāvīga locekļa statuss,
 – laikposms, kurā c) apakšpunktā minētajām personām ir uzņēmēja vai uzņēmumu pārstāvja statuss,
 – attiecībā uz d) apakšpunktā minētajām personām uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, un Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē,
 ir īsāks nekā pieci gadi.”
 Ņemot vērā šo personu kategoriju profesionālos statusu vai viņu ģimenes attiecības ar Kaboverdes Republikas vai kādas dalībvalsts pilsoni, kas Kaboverdes Republikas vai dalībvalstu teritorijā uzturas likumīgi, kā arī attiecībā uz radiniekiem Savienības pilsoņiem, kas uzturas valstī, kuras pilsoņi tie ir, vai Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē, ir pamats piešķirt viņiem vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar piecu gadu derīguma termiņu vai ar derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru beigām vai likumīgās uzturēšanās termiņa beigām, ja tas ir īsāks par 5 gadiem.
 Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, būtu jāiesniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.
 Šo noteikumu nepiemēro personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ja tās saskaņā ar nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t.i., tās ir diplomātisko vai dienesta pasu turētājas.
 Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par to kā delegācijas pastāvīgo dalībnieku statusu un nepieciešamību regulāri piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās.
 Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāsniedz pierādījums par viņu profesionālo statusu un darbību ilgumu.
 Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu.
 Gadījumos, kad nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.
 “2.
 Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar nosacījumu, ka iepriekšējā gadā pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vismaz vienu vīzu un to ir izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:
 a) pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuri regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi ar mērķi izglītoties vai piedalīties semināros un konferencēs, tostarp arī apmaiņas programmu ietvaros;
 b) brīvo profesiju pārstāvji, kuri piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;
 c) personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;
 d) starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos pavada profesionālā statusā;
 e) žurnālisti un akreditētas personas, kas tos pavada profesionālā statusā;
 f) skolēni, studenti (tostarp pēcdiploma studenti) un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmu ietvaros, ka arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ;
 g) Kaboverdē vai dalībvalstīs atzītu reliģisko kopienu pārstāvji, kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;
 h) personas, kas regulāri ieceļo medicīnisku iemeslu dēļ;
 i) sadraudzības pilsētu vai pašvaldību organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībnieki;
 j) oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā.
 Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.”
 Principā vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kas ir derīgas vienu gadu, tiks izsniegtas iepriekšminētajām personu kategorijām, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu vīzu un ir to izmantojis atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu), un ja ir pamats pieprasīt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu.
 Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu (piemēram, ja apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams ceļot visu gadu), vīzas derīguma termiņš būs īsāks par vienu gadu ar nosacījumu, ka ir izpildītas visas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.
 “3.
 Šā panta 2. punktā minēto kategoriju pilsoņiem dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar viena gada derīguma termiņu un to izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējas valsts teritorijā.
 Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.”
 “4. Personu, kas minētas no šā panta 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”
 Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs 4. panta 2. punktā minētajām kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados (24 mēnešos) tās ir izmantojušas uz vienu gadu izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un ka vairākkārtējas ieceļošanas vīzas pieprasīšanas pamatojums joprojām ir spēkā. Jāatzīmē, ka vīzu ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējos divos gados ir izsniegtas divas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu – un ne mazāk –, un attiecīgā persona ir izmantojusi šīs vīzas atbilstīgi tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) valsts(-u) teritorijā(-ās). Diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem, pamatojoties uz katra atsevišķa vīzas pieteikuma izvērtējumu, jālemj par šo vīzu derīguma termiņu, proti, no diviem līdz pieciem gadiem.
 Nav pienākuma izsniegt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, ja pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekš izsniegto vīzu.
 2.2.2.
 Nodeva par vīzas pieteikuma apstrādi
 Nolīguma 5. panta 1. punktā noteikts:
 “1.
 Neskarot šā panta 2. punkta noteikumus, dalībvalstis vai Kaboverde nodevu par vīzu neiekasē no šādu kategoriju personām:
 a) oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās oficiālās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;
 b) bērni, kas jaunāki par 12 gadiem; (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu.)
 c) skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kuru uzturēšanās ir ar mērķi mācīties vai izglītoties;
 d) pētnieki, kas ceļo zinātnisku pētījumu nolūkos;
 e) bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā līdz 25 gadiem.”
 Iepriekš minētās personu kategorijas ir pilnībā atbrīvotas no maksas.
 Kā minēts Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktā, “atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ”.
 Vīzu kodeksa 16. panta 7. punktā noteikts, ka “Vīzas nodevu iekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā; izņēmums ir 18. panta 2. punktā un 19. panta 3. punktā minētie gadījumi” — gadījumi, kad vīzu pieteikumu nevar pieņemt vai kad konsulāts nav kompetents.
 Vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Kaboverdes saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 8. punktu un Eiropas Savienības pilsoņiem saskaņā ar dekrētlikumu Nr. 27/2007 “izdod kvīti par samaksāto vīzas nodevu”.
 Nolīguma 5. panta 2. punktā noteikts:
 “2.
 Ja dalībvalstis vai Kaboverde sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, var iekasēt maksu par pakalpojumiem. Maksa par pakalpojumiem ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Kaboverde un attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to konsulātā(-os).”
 No vīzas maksas atbrīvoto personu kategorijām piemēro maksu par pakalpojumu, ja dalībvalsts sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju.
 Šobrīd nevienai ES dalībvalstij nav noslēgti nolīgumi ar ārpakalpojumu sniedzējiem Kaboverdē.
 2.2.3. Diplomātisko un dienesta pasu turētāji
 Nolīguma 8. pantā teikts:
 “1.
 Kaboverdes vai dalībvalstu pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko vai dienesta pasu turētāji, drīkst ieceļot dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, to atstāt vai šķērsot tranzītā bez vīzas.
 2. Pilsoņi, kas minēti šā panta 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”
 Procedūras attiecībā uz diplomātu norīkošanu darbā uz dalībvalstīm nolīgumā nav reglamentētas. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.
 Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojas, ka jebkurai no tām ir tiesības daļēji pārtraukt šo nolīgumu un jo īpaši tā 8. pantu, ja otra puse, piemērojot minēto 8. pantu, ir rīkojusies ļaunprātīgi vai tas var izraisīt apdraudējumu sabiedrības drošībai. Daļēja nolīguma pārtraukšana ir jāveic saskaņā ar 12. panta 5. punktā noteikto procedūru.
 Ja 8. panta īstenošana tiek pārtraukta, puses viena ar otru sāk pārrunas Apvienotās komitejas ietvaros, kas izveidota ar šo nolīgumu, lai atrisinātu problēmas, kas izraisīja šo pārtraukumu.
 Abas puses ir vienojušās kā prioritāti nodrošināt augsta līmeņa drošību diplomātiskajām un dienesta pasēm, it īpaši tajās iekļaujot biometriskos identifikatorus. No Savienības puses tas tiks nodrošināts saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas Padomes 2004. gada 13. decembra Regulā (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos.
 III.
 SADARBĪBA DOKUMENTU DROŠĪBAS JOMĀ
 Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojas, ka Apvienotā komiteja, kas izveidota ar nolīguma 10. pantu, uzraugot nolīguma īstenošanu, izvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu drošības līmeņa ietekmi uz nolīguma darbību. Tādēļ puses ir apņēmušās regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai izvairītos no daudziem dažādiem ceļošanas dokumentiem, izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības tehniskos aspektus, kā arī par pasākumiem saistībā ar ceļošanas dokumentu izsniegšanas personalizācijas procesu.
 IV.
 STATISTIKA
 Lai ar nolīgumu izveidotā Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma īstenošanu, Kaboverdes Republikas un dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem reizi sešos mēnešos, ja iespējams, norādot pa mēnešiem, jāiesniedz Komisijai statistikas dati jo īpaši par:
 -
 izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu skaitu,
 -
 izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņu,
 -
 to vīzu skaitu, kas izsniegtas bez maksas dažādām kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums.


text:
 31.7.2018
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 194/36
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2018/1075 AL COMISIEI
 din 27 iulie 2018
 de reînnoire a aprobării substanței active Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, ca substanță activă cu risc redus, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a anexei la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE (1) ale Consiliului, în special articolul 22 alineatul (1) coroborat cu articolul 20 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 În temeiul Directivei 2005/2/CE (2) a Comisiei, Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 a fost inclusă ca substanță activă în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului (3).
 (2)
 Substanțele active incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE se consideră a fi fost aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 și sunt enumerate în partea A din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (4).
 (3)
 Aprobarea substanței active Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, în condițiile menționate în partea A din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011, expiră la 31 iulie 2018.
 (4)
 A fost depusă o cerere de reînnoire a aprobării substanței Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, în conformitate cu articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 844/2012 al Comisiei (5), în termenul prevăzut la articolul respectiv.
 (5)
 Solicitantul a transmis dosarele suplimentare necesare în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 844/2012. Statul membru raportor a constatat că cererea este completă.
 (6)
 Statul membru raportor, în colaborare cu statul membru coraportor, a pregătit un raport de evaluare a reînnoirii aprobării, pe care l-a transmis, la data de 25 noiembrie 2016, Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară („autoritatea”) și Comisiei.
 (7)
 Autoritatea a transmis solicitantului și statelor membre raportul de evaluare a reînnoirii aprobării în vederea formulării de observații și a transmis Comisiei observațiile primite. De asemenea, autoritatea a pus dosarul suplimentar rezumativ la dispoziția publicului.
 (8)
 La 20 noiembrie 2017, autoritatea a comunicat Comisiei concluzia sa (6) cu privire la posibilitatea ca Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 să îndeplinească criteriile de aprobare prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009. La 23 martie 2018, Comisia a prezentat proiectul de raport de reînnoire a aprobării substanței Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale.
 (9)
 Solicitantului i s-a oferit posibilitatea de a transmite observații cu privire la raportul de reînnoire.
 (10)
 În cazul uneia sau mai multor utilizări reprezentative ale cel puțin unui produs de protecție a plantelor care conține substanța Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, s-a constatat îndeplinirea criteriilor de aprobare prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009.
 (11)
 Evaluarea riscurilor în contextul reînnoirii aprobării substanței Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 se bazează pe un număr limitat de utilizări reprezentative, care însă nu limitează utilizările pentru care pot fi autorizate produsele de protecție a plantelor care conțin Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10. Prin urmare, este adecvat să nu se mențină restricția utilizării doar ca fungicid.
 (12)
 În plus, Comisia consideră că Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 este o substanță activă cu risc mic, în conformitate cu articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009. Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 îndeplinește condițiile stabilite la punctul 5 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1107/2009. Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 este o tulpină de microorganism care, luând în considerare utilizările preconizate, este de așteptat să reprezinte un risc redus pentru oameni, animale și mediu. În plus, Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 este o tulpină a unui microorganism (ciupercă), care nu este patogen pentru oameni, nu are legătură cu vreun agent patogen uman sau animal, și pentru care nu este cunoscută nicio rezistență multiplă la antimicrobienele folosite în medicina umană și veterinară.
 (13)
 Prin urmare, este oportun să se reînnoiască aprobarea substanței Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, ca substanță cu risc redus.
 (14)
 Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) coroborat cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 și având în vedere cunoștințele științifice și tehnice actuale, este necesară includerea anumitor condiții.
 (15)
 În conformitate cu articolul 20 alineatul (3) coroborat cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 ar trebui modificată în consecință.
 (16)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) 841/2017 al Comisiei (7) a amânat data de expirare a perioadei de aprobare a substanței Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 până la 31 iulie 2018, pentru a permite ca procesul de reînnoire a aprobării să fie finalizat înainte de expirarea aprobării substanței respective. Ținând seama de faptul că aprobarea substanței active expiră la 31 iulie 2018, prezentul regulament trebuie să se aplice de la 1 august 2018.
 (17)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Reînnoirea aprobării substanței active
 Aprobarea substanței active Ampelomyces quisqualis tulpinaAQ10, astfel cum se specifică în anexa I, este reînnoită sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute în anexa respectivă.
 Articolul 2
 Modificări ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011
 Anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
 Articolul 3
 Intrarea în vigoare și data aplicării
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Se aplică de la 1 august 2018.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 27 iulie 2018.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) JO L 309, 24.11.2009, p. 1.
 (2) Directiva 2005/2/CE a Comisiei din 19 ianuarie 2005 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatum ca substanțe active. (JO L 20, 22.1.2005, p. 15).
 (3) Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, 19.8.1991, p. 1).
 (4) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei din 25 mai 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește lista substanțelor active aprobate (JO L 153, 11.6.2011, p. 1).
 (5) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 844/2012 al Comisiei din 18 septembrie 2012 de stabilire a dispozițiilor necesare pentru punerea în aplicare a procedurii de reînnoire pentru substanțele active, prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (JO L 252, 19.9.2012, p. 26).
 (6) EFSA Journal 2017;15(11):5078, 24 pp. doi:10.2903/j.efsa.2017.5078. Disponibil online la următoarea adresă: www.efsa.europa.eu
 (7) Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/841 al Comisiei din 17 mai 2017 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 în ceea ce privește prelungirea perioadelor de autorizare a substanțelor active alfa-cipermetrin, Ampelomyces quisqualis tulpina: aq 10, benalaxil, bentazon, bifezanat, bromoxinil, carfentrazon etil, clorprofam, ciazofamid, desmedifam, diquat, DPX KE 459 (flupirsulfuron-metil), etoxazol, famoxadon, fenamidon, flumioxazin, foramsulfuron, Gliocladium catenulatum tulpina: j1446, imazamox, imazosulfuron, izoxaflutol, laminarină, metalaxil-m, metoxifenozidă, milbemectină, oxasulfuron, pendimetalin, fenmedifam, pimetrozin, s-metolaclor și trifloxistrobin (JO L 125, 18.5.2017, p. 12).
 ANEXA I
 Denumire comună, Numere de identificare
 Denumire IUPAC
 Puritate (1)
 Data aprobării
 Expirarea aprobării
 Dispoziții specifice
 Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10
 Nu se aplică
 Conținut minim de spori viabili:
 3,0 × 1012 CFU/kg
 1 august 2018
 1 august 2033
 În vederea implementării principiilor uniforme menționate la articolul 29 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, se va ține seama de concluziile raportului de examinare privind substanța Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, în special de apendicele I și II.
 În această evaluare generală, statele membre acordă o atenție deosebită protecției operatorilor și a lucrătorilor, ținând seama de faptul că microorganismele sunt considerate drept potențiali sensibilizanți în sine și trebuie să se asigure că echipamentul individual de protecție este inclus ca o condiție de utilizare.
 Producătorul asigură o menținere strictă a condițiilor de mediu și o analiză strictă a controlului de calitate pe parcursul procesului de fabricație.
 Dacă este cazul, condițiile de utilizare includ măsuri de atenuare a riscurilor.
 (1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se află în raportul de reexaminare.
 ANEXA II
 Anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 se modifică după cum urmează:
 1.
 Rubrica Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10 din partea A se elimină;
 2.
 În partea D, se adaugă următoarea rubrică:
 Număr
 Denumire comună, Numere de identificare
 Denumire IUPAC
 Puritate (1)
 Data aprobării
 Expirarea aprobării
 Dispoziții specifice
 „14
 Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10
 Nu se aplică
 Conținut minim de spori viabili:
 3,0 × 1012 CFU/kg
 1 august 2018
 1 august 2033
 În vederea implementării principiilor uniforme menționate la articolul 29 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, se va ține seama de concluziile raportului de examinare privind substanța Ampelomyces quisqualis tulpina AQ10, în special de apendicele I și II.
 În această evaluare generală, statele membre acordă o atenție deosebită protecției operatorilor și a lucrătorilor, ținând seama de faptul că microorganismele sunt considerate drept potențiali sensibilizanți în sine și trebuie să se asigure că echipamentul individual de protecție este inclus ca o condiție de utilizare.
 Producătorul asigură o menținere strictă a condițiilor de mediu și o analiză strictă a controlului de calitate pe parcursul procesului de fabricație.
 Condițiile de utilizare includ, dacă este cazul, măsuri de atenuare a riscurilor.”
 (1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se află în raportul de reexaminare.


type: other

text:
129/1996 Z. z. Zákon o urýchlení prípravy výstavby diaľnic a ciest pre motorové vozidlá | Znenie 01.07.2016
 http://www.zakonypreludi.sk/zz/1996-129
 d) vyvolané úpravy elektrického, telekomunikačného, vodovodného, kanalizačného a iného vedenia alebo zariadenia na rozvod tepla alebo vykurovacích plynov, ktoré sú stavbou diaľnice priamo dotknuté z dôvodu riešenia styku diaľnice s inými komunikáciami, s dráhami, s inými vedeniami každého druhu, s vodami a s inými dielami,1a) ak je potrebné ich vybudovať súčasne s diaľnicou podľa písmen a) a b) alebo s doplnením alebo úpravou prevádzkovanej diaľnice podľa písmena c).
 (1) Ak sa podmienky na umiestnenie stavby diaľnice neriešia schváleným územným plánom zóny, uskutoční sa územné konanie podľa osobitného predpisu,2) ak tento zákon neustanovuje inak.
 (2) Diaľničný stavebný pozemok, s ktorým nakladá Slovenský pozemkový fond,11) možno zapísať do katastra nehnuteľností záznamom aj pred schválením registra obnovenej evidencie pozemkov na návrh Slovenského pozemkového fondu pri dodržiavaní podmienok podľa odseku 3.
 (1) Slovenský pozemkový fond odplatne prevedie vlastníctvo k diaľničnému stavebnému pozemku, ktorý spravuje,11) na stavebníka diaľnice.
 (2) Diaľničný stavebný pozemok a stavba na ňom, ktoré ku dňu právoplatnosti územného rozhodnutia neboli vydané oprávnenej osobe podľa osobitných predpisov,16) povinná osoba odplatne prevedie na stavebníka diaľnice. Cena za prevádzaný diaľničný stavebný pozemok alebo za stavbu na ňom sa určí ako trhová cena podľa znaleckého posudku.
 a) cena sa vyplatí Slovenskému pozemkovému fondu, ak ide o diaľničný stavebný pozemok, s ktorým nakladá,11)
 (5) Diaľničný stavebný pozemok a stavbu na ňom vo vlastníctve štátu, ktorý nie je v správe nijakého správcu, prevedie orgán štátnej správy, do ktorého pôsobnosti patrí správa majetku štátu podľa osobitného predpisu,18a) odplatne do vlastníctva stavebníka diaľnice za trhovú cenu podľa znaleckého posudku.
 (1) Ak stavebník diaľnice nezískal diaľničný stavebný pozemok a stavbu na ňom dohodou alebo iným spôsobom, vyvlastní sa na jeho návrh. Na vyvlastnenie sa použijú všeobecné predpisy o vyvlastnení,19) ak tento zákon neustanovuje inak.
 (2) Správny orgán v konaní o vyvlastnenie diaľničného stavebného pozemku zisťuje, či je preukázaný verejný záujem20) na vyvlastnení a či sú splnené podmienky vyvlastnenia,21) a rozhoduje o náhrade za vyvlastňované pozemky, ktoré tvoria diaľničný stavebný pozemok, vrátane stavieb na nich.
 (5) Ak ide o diaľničný stavebný pozemok, ktorý nie je vo vlastníctve štátu a nebol vydaný oprávnenej osobe podľa osobitných predpisov,20) sú účastníkmi vyvlastňovacieho konania povinná osoba a Slovenský pozemkový fond.
 1) § 1 ods. 4 zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon) v znení neskorších predpisov.
 1a) § 18 ods. 13 zákona č. 135/1961 Zb. v znení neskorších predpisov.
 2) § 32 až 42 zákona č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov.
 3) § 37 ods. 1 a 2 zákona č. 50/1976 Zb.
 5) § 35 ods. 1 a § 38 zákona č. 50/1976 Zb. v znení neskorších predpisov.
 6) § 36 ods. 1 a 2 zákona č. 50/1976 Zb.§ 21 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok).
 7) § 17 zákona č. 220/2004 Z. z.
 8) § 7 ods. 2 zákona č. 326/2005 Z. z. o lesoch.
 9) § 34 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 162/1995 Z. z. o katastri nehnuteľností a o zápise vlastníckych a iných práv k nehnuteľnostiam (katastrálny zákon).
 10) § 7 ods. 4 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 180/1995 Z. z.
 11) § 16 ods. 1 písm. b) a c) zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 180/1995 Z. z.
 12) § 35 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 162/1995 Z. z.
 16) Zákon č. 403/1990 Zb. o zmiernení následkov niektorých majetkových krívd v znení neskorších predpisov.Zákon č. 87/1991 Zb. o mimosúdnych rehabilitáciách v znení neskorších predpisov.
 17) § 359 Civilného mimosporového poriadku.
 18) § 13 zákona č. 87/1991 Zb.§ 14 zákona č. 229/1991 Zb.
 18a) Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov.
 19) § 108 až 116 zákona č. 50/1976 Zb. v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 199/1995 Z. z.
 20) § 108 ods. 2 a 3 zákona č. 50/1976 Zb. v znení neskorších predpisov.
 23) § 111 ods. 2 zákona č. 50/1976 Zb.


text:
Zoran Rant [zóran ránt], slovenski strojnik in profesor, * 14. september 1904, Ljubljana, † 12. februar 1972, München.
 Zoran Rant je bil strokovnjak za strojeslovje in procesno tehniko, znanstvenik in univerzitetni profesor, dopisni član SAZU. V svetovno tehnično izrazoslovje je vpeljal izraza »eksergija in anergija«.
 Življenjepis
 Predstavitev
 Zoran Rant se je rodil 14. septembra 1904 v Ljubljani. Oče dr. Alojzij Rant, doma v Šturjah pri Ajdovščini, je bil promoviran pravnik, zelo razgledan strokovnjak, služboval je na visokih mestih v avstro-ogrski in pozneje v jugoslovanski vojni mornarici. Svojo aktivno pot je zaključil kot finančni direktor mesta Ljubljane. Mati Tilka, roj. Verbič, je bila doma iz premožne družine iz Borovnice pri Ljubljani. Zakoncema so se rodili štirje otroci: prvorojeni sin je umrl na porodu, Zoran je bil drugi otrok, pozneje je dobil še mlajšega brata in sestro. Šolal se je v različnih krajih Avstro-Ogrske, maturiral leta 1922 na Klasični gimnaziji v Ljubljani in diplomiral leta 1926 na Tehniški visoki šoli na Dunaju. Vojaško obveznost je odslužil v jugoslovanski vojni mornarici, se v začetku leta 1928 za kratek čas zaposlil v Železarni Ravne na Koroškem in še istega leta prešel v Tovarno sode Lukavac. Po koncu druge svetovne vojne je iz industrije prešel na univerzo in postal visokošolski učitelj.
 Zoran Rant si je kot eden redkih Slovencev zagotovil vidno mesto v svetovni zakladnici tehničnega znanja z vpeljavo izrazov eksergija in anergija. Vsaka energija je sestavljena iz dveh delov: iz dela, ki je pretvorljiv v druge oblike energije in iz dela, ki je sicer potreben, vendar ni pretvorljiv. Po teh dveh izrazih ga pozna strokovna srenja doma in v tujini.
 Drugi njegovi dosežki so manj znani, so pa skoraj enako pomembni kot njegove razprave o eksergiji in anergiji. Rant se je osredotočal predvsem na energijske probleme v procesni tehniki. Čim bolj smotrno spreminjanje energije iz ene oblike v drugo je bila misel, ki ga je spremljala skoraj pri vseh teoretičnih in praktičnih raziskavah. Po drugi svetovni vojni je bil eden od peščice strokovnjakov na svetu, ki so dodobra obvladovali postopek proizvodnje sode, zato so ga kot znanega strokovnjaka klicali za tehnično pomoč v mnoge države: Kolumbija, Argentina, Egipt, Indija, Brazilija in skoraj vse države nekdanje Vzhodne Evrope. Za tedanjo Jugoslavijo in Slovenijo pa je še posebej pomemben za področja, kjer v povojnem času ni bilo ustreznih strokovnjakov: rudniški kompresorji, proizvodnja apna in cementa, gradnja termoelektrarn in zasnova velikih hladilnih stolpov na naravni vlek. Življenjsko delo prof. Ranta je mogoče razdeliti na tri velika obdobja:
 1928 - 1946 - strokovnjak in vodstveni delavec v Tovarni sode Lukavac, ki je bila tedaj del belgijskega koncerna Solvay,
 1946 - 1962 - visokošolski učitelj za teoretično strojeslovje, Univerza v Ljubljani,
 1962 - 1972 - visokošolski učitelj za procesno tehniko, Technische Universität Braunschweig.
 Rantov prispevek k razvoju termodinamike in procesne tehnike je v Nemčiji in po svetu predstavil prof. dr. Wolfgang Augustin, osebnost prof. Ranta in njegovo delo na TU Braunschweig pa njegov prvi asistent, dr. Jürgen Krey. Obe predstavitvi, ilustrirani z več deset fotografijami, načrti in skicami, sta bili objavljeni leta 2001 v knjigi »Geschichte der Verfahrenstechnik an der Technischen Universität Braunschweig« (Zgodovina procesne tehnike na Tehnični univerzi Braunschweig) v sklopu knjižne zbirke »Zur Geschichte der Wissenschaften« (K zgodovini znanosti). Prof. Rant je predstavljen kot odličen strokovnjak in praktik, zelo prodoren direktor Inštituta za procesno tehniko, spoštovan visokošolski učitelj, mednarodno priznan znanstvenik in zelo priljubljen sodelavec. V domačem okolju je bil predstavljen ob 90-letnici rojstva (1994) v posebni izdaji revije Strojniški vestnik, Rantov zbornik (Zoran Rant – An Anthology), ki je izšla v slovenščini in angleščini, ter ob 100-letnici rojstva (2004) v reviji Strojniški vestnik, kjer je objavljenega tudi več slikovnega materiala. Fakulteta za strojništvo Univerze v Ljubljani mu je leta 1994 v avli postavila spominsko obeležje.
 Tovarna sode Lukavac (1928-1946)
 Zoran Rant je kot mlad inženir vstopil v službo koncerna Solvay, v Tovarno sode Lukavac. Sredi Bosne je leta 1928 začel trdo delati in se strokovno izobraževati, v tovarni je spoznal svojo bodočo ženo Maro Lakić in na koncu svoje kariere v tem koncernu postal tehnični direktor podjetja. Do svoje smrti je ostal tesno povezan s proizvodnjo sode v Lukavcu, čeprav je bila tovarna po drugi svetovni vojni podržavljena. Prof. Rant je znal izkoristiti priložnost, ki mu jih je nudil tedaj odlično organiziran koncern Solvay, uspel se je temeljito izobraziti, tako praktično, kot tudi teoretično. Pri svojem teoretičnem delu v tovarni se mu je utrnila misel o delazmožnosti toplote in notranje energije, pri svojem praktičnem delu je našel temo za svojo poznejšo doktorsko disertacijo z naslovom »Energetska ocenitev postopka fabrikacije sode«, ki temelji prav na osnovi delazmožnosti toplote, pozneje od njega imenovani eksergiji toplote. Po koncu druge svetovne vojne so se nanj in na njegovo mlado družino s tremi otroki zgrnili temni oblaki. Nova oblast je obtožila koncern Solvay, soobtožen na sodišču v Tuzli je bil tudi Zoran Rant. V zaporu se je znašel skupaj z znanim termodinamikom, z dve leti starejšim prof. dr. Franjom Bošnjakovićem. V zaporu sta se zbližala, njuno prijateljstvo je postalo trajno. Za oba prominentna obtoženca je posredovalo več uglednih osebnosti, novo življenjsko pa mu je zagotovil akad. dr. h. c. Feliks Lobe, »oče« Fakultete za strojništvo Univerze v Ljubljani.
 Univerza v Ljubljani (1946-1962)
 Na povabilo prof. Lobeta je postal Zoran Rant 1. aprila 1946 redni profesor za teoretično strojeslovje na tedanjem Oddelku za strojništvo Tehnične visoke šole v Ljubljani in mu ostal zvest do jeseni 1962. To so bila leta, v katerih je Rant kot pedagog in znanstvenik dozoreval. Kmalu po nastavitvi za visokošolskega učitelja je končal svoje doktorsko delo in ga spomladi 1950 uspešno zagovarjal. Kljub nedorečenim in krivičnim obtožbam s strani države je še naprej pomagal graditi »svojo« Tovarno sode v Lukavcu, aktivno pa je bil soudeležen tudi pri gradnji in posodobitvah več drugih tovarn v Sloveniji, posebno tistih, ki so bile energetsko zahtevne.
 Daljnovidne so njegove besede, ki jih je napisal leta 1957: »Pogosto slišimo, da živimo v dobi tehnike. In vendar bi bilo morebiti pravilneje, če bi imenovali novo razdobje, v katero človeštvo pravzaprav šele stopa, dobo energije, kakor sem to nekje bral. Energija je tisto gibalo, ki daje današnji tehniki časten pečat: po eni strani olajšuje človeku življenje in mu pomaga, hkrati pa mu omogoča graditev vedno novih tehničnih veledel. Razpolaganje z energijo in njena uporaba sta neposredno merilo za bogastvo in revščino narodov. Energija postaja tako najdragocenejše in najžlahtnejše blago - ves svet je lačen energije. Seveda je v manj razvitih ali zaostalih državah potreba po energiji razmeroma večja kakor v bolj in najbolj razvitih. Reševanje energijskega vprašanja je predvsem težavno zaradi omejenosti virov energije ali pa znatnih sredstev, ki jih terja aktiviranje virov. Tudi mi se stalno bijemo z energijskimi težavami in si belimo glave z vprašanjem, od kod in kako preskrbeti vedno večje količine električne energije, ki jo potrebujejo gospodarstvo in naši domovi«.
 Vredne razmisleka so tudi njegove misli o poslanstvu visokošolskega učitelja, ki jih je napisal leta 1959. »Pri profesorjih je temeljito poznavanje stroke samo del tako imenovane kvalifikacije. Profesor mora imeti celo vrsto moralnih lastnosti, ki mu šele poleg znanja dajo avtoriteto pri slušateljih. On naj bo prvi in največji prijatelj študenta, kar pa seveda ni povezano s slabotnim popuščanjem pri študiju in celo pri izpitih. To prijateljstvo mora študent občutiti, za nas profesorje pa ni večjega zadovoljstva od zaupanja študentov v nas. Za zrelega moža ni nič lepšega od stalnega stika z mladino in zavest, da mladim ljudem dajemo nekaj, kar jim bo koristilo vse življenje. To je velik privilegij, ki ga je le malokdo deležen«. In naprej: »Profesor naj bi bil tudi dober pedagog. To je zelo kočljivo vprašanje, ker je znano, da pedagoške sposobnosti niso vedno povezane s solidnim znanjem in narobe. Seveda, za akademskega učitelja ima znanstvena in strokovna kvalifikacija prednost pred pedagoško. In tudi izkušnje kažejo, da se da na dobri podlagi znanja sčasoma pridobiti vsaj zadovoljiva pedagoška zmožnost, ne pa nasprotno«. Svoje misli končuje takole: »Profesor pa naj da študentom več kakor le golo in v tem primeru mrtvo znanje. To znanje mora biti pretkano z njegovo osebnostjo, mora nekako nositi njegov pečat. Profesor naj svojo snov predava z navdušenjem, njegova osebnost in njegov značaj morata izžarevati na študente. Profesorji in študenti, seveda po selekciji, sestavljajo nerazdružljivo celoto in ne dva ločena tabora. O problemih sodelovanja se sploh ne bi smelo govoriti - pri pravilnem gledanju obeh teh problemov sploh ni«.
 Kot visokošolski učitelj je znal pritegniti slušatelje, na svojih predavanjih je izžareval pravi inženirski zanos. Težje predstavljivo snov je znal nazorno podkrepiti s primeri iz svoje industrijske prakse in študentom posredovati vtis, da se učijo nekaj, kar bodo lahko v življenju dobro uporabili. Njegova predavanja so bila skrbno pripravljena, njegovi izpiti so bili vedno pisni in ustni, v ocenjevanju je bil strog, vendar si je za vsakega študenta vzel dovolj časa.
 V teh šestnajstih letih delovanja prof. Ranta na Univerzi v Ljubljani je iz Oddelka za strojništvo zrasla samostojna Fakulteta za strojništvo, prof. dr. Rant pa postal njen prvi dekan. Leta 1959 je izdal knjigo Verdampfen in Theorie und Praxis (Uparjanje v teoriji in praksi), ki je bila prevedena v več jezikov in doživela več izdaj. Za knjigo je dobil leta 1960 državno Kidričevo nagrado. V to dobo je mogoče šteti tudi knjigo Termodinamika, ki je izšla v slovenščini leta 1963 in leta 2001 doživela nespremenjeno, vendar času prilagojeno izdajo. Knjiga je še danes najpomembnejše slovensko delo s področja termodinamike.
 Tehnična univerza Braunschweig (1962-1972)
 Zoran Rant je oktobra 1962 zapustil Fakulteto za strojništvo Univerze v Ljubljani in sprejel povabilo Tehnične univerze v Braunschweigu, da zasede novo ustanovljeno Stolico za procesno tehniko. Postal je ordinarius na TU Braunschweig in bil sočasno imenovan za bodočega direktorja istoimenskega inštituta. Tehnična univerza Braunschweig ima večstoletno tradicijo. Leta 1745 je bil v Braunschweigu ustanovljen Collegium Carolinum, visoka šola med gimnazijo in univerzo, ki je že tedaj v širši okolici uživala velik ugled. Šola se je z desetletji razširila v Politehniko, leta 1878 v Tehnično visoko šolo in za časa delovanja Ranta dobila svoje današnje ime: Tehnična univerza Braunschweig.
 Stolica za procesno tehniko je bila ustanovljena leta 1961 in je nastala z delitvijo Stolice za toplotno in procesno tehniko, ki jo je vodil prof. Bošnjakovič. To področje se je po odhodu prof. Bošnjakovića na novo dolžnost razdelilo na tri stolice: za termodinamiko, za toplotno in zgorevalno tehniko ter za procesno tehniko. Zadnjo je prevzel prof. Rant in začel v šolskem letu 1962/63 s štiriurnim tedenskim predavanjem »Procesna tehnika«. Predavanja, ki jih je poslušalo približno 70 študentov, so se nadaljevala v letnem semestru. V zimskem semestru je imel Rant tudi predavanja učnega predmeta pod skupnim naslovom »Eksergija«. V naslednjih letih je prof. Rant predaval tudi nekatere druge sorodne predmete. Kljub prostorski stiski je bil prvi asistent imenovan takoj oktobra 1962, drugi v začetku leta 1963 in tretji oktobra 1963.
 Sočasno z ustanovitvijo nove stolice se je Rant zelo trudil, da bi se čim prej začelo s postavitvijo novega inštituta za procesno tehniko. Dejansko se mu je projekt posrečil in gradnja inštituta s koristno površino 2000 m2 se je pričela novembra 1964, septembra 1966 je bilo štirietažno poslopje vseljivo. Kot direktor inštituta je prof. Rant poskrbel tudi za vse pomožne obrate: za zagotovitev tehnološke pare, demineralizirane vode, hladilne vode in kompresorskega zraka. K inštitutu je spadala tudi velika odprta površina za preizkuse, ki jih ni bilo mogoče izpeljati v samem poslopju.
 Prof. Rant je v tej dobi dosegel svoj vrh kot strokovnjak, pedagog in znanstvenik. Objavil je vrsto pomembnih člankov, leta 1968 napisal knjigo »Die Erzeugung von Soda nach dem Solvay Verfahren« (Proizvodnja sode po postopku Solvay), postavil na noge novo Stolico za procesno tehniko in zgradil velik, nov inštitut. Poleg članstva v kopici uglednih strokovnih združenj je leta 1964 postal dopisni član Slovenske akademije znanosti in umetnosti, kamor ga je predlagal akad. dr. h. c. Feliks Lobe. Leta 1970 je prejel odličje »Johann-Joseph-Ritter-von-Prechtl-Medaille«, ki ga dunajska univerza podeljuje svojim najuglednešim diplomantom in leta 1971, manj kot leto dni pred smrtjo, še odličje »Arnold-Eucken-Medaille«, ki ga podeljuje nemško Združenje za procesno tehniko le vsaki dve leti.
 Zoran Rant je točno za svoj 67. rojstni dan 14. septembra 1971 pisno zaprosil za upokojitev. Upokojitve ni dočakal, za srčno kapjo je umrl v Münchnu 12. februarja 1972. Prvotno je bil pokopan v družinskem grobu v Ljubljani na Viču, pozneje pa je bil na željo svoje žene, ki jo je vse življenje globoko spoštoval, prekopan. Počiva na pokopališču v Piranu, skupaj z najstarejšo hčerjo Metko in ženo Maro.
 Nekaj utrinkov
 Rant je bil človek z izdelanimi načeli in pozitivno življenjsko filozofijo: odgovornost in dolžnost sta bili njegovi značilni karakterni potezi, samozavest in skromnost potezi njegovega značaja. Bil je deloholik, njegova družina mu je bila svetinja, njegova pozornost ni veljala samo ženi in trem hčeram, znal si je vzeti čas tudi za druge sorodnike in prijatelje.
 Rant je bil družaben, ni ga bilo težko pridobiti za druženje in kjer se je vedno izkazal kot odličen in šaljiv sogovornik. Pri večjih srečanjih, ki so bili v Braunschweigu skoraj vedno skupaj s sorodnimi inštituti, je njegov nagovor, poln domislic in humorja, postal skoraj pravilo, imenovali so ga »Rant-Rede« (Rantov govor). Z nagovorom si je dovolil malo nečimrnosti in se z njim postavil v središče pozornosti.
 Med sodelavci in študenti, doma in v Nemčiji je o njem krožilo veliko anekdot. Na primer. Študent je na izpitu na zelo zapleten način pojasnjeval destilacijo alkohola. Ko je svojo razlago končal, je prof. Rant nejevoljno pripomnil: »Tale šnops bi pa vsak kmet bolje skuhal, kakor vi!«
 V času po drugi svetovni vojni na tehničnem področju v Sloveniji ni bilo veliko visokošolskih učiteljev, ki so imeli znanstveni doktorat. Prof. Rant je zato na vprašanje, zakaj je doktoriral, rad pojasnil, da je doktoriral predvsem zato, da se mu ne bi bilo treba podpisovati ing. Rant, kajti lahko bi se našel kakšen nadobudnež, ki bi iskal profesorja Ignoranta.
 Rant je imel do avtomobilov in avtomobilske vožnje svojevrsten odnos. O tej temi pišejo njegovi domači, o tem so veliko vedeli povedati tudi njegovi sodelavci. Večkrat je imel z avtom manjše praske, ki pa so se vse končale brez hujših posledic. Ker je bila vedno prizadeta le leva stran vozila, je imel prof. Rant pri roki enostavno razlago. Pojasnjeval je, da ima njegov avto konstrukcijsko napako: na levi strani je vsekakor za nekaj centimetrov preširok. Sicer pa je svojim zaskrbljenim sodelavcem takoj po prihodu na cilj s telegramom sporočil, da je srečno prispel. Bil je temperamenten in je tudi med vožnjo z avtomobilom le težko brzdal svoj značaj. Pogosto je med vožnjo ne glede na promet okoli sebe rad razlagal svoje zamisli, kar je nemalokrat povzročilo med sopotniki dvig adrenalina.
 Kot direktor inštituta je imel tudi za današnje razmere zelo sodoben način vodenja. Do svojih sodelavcev je imel veliko zaupanje, ni jim prepuščal samo dela, pripuščal jim je tudi odločanje in s tem odgovornost. Računal pa je, da znajo sodelavci sami presoditi, kje so meje njihovih kompetenc. V prvih letih svojega dela v Braunschweigu je rad nastavljal sodelavce, ki so se izkazali z industrijsko prakso. Skrbel je, da so bili vsi enakomerno obremenjeni s pedagoškimi in drugimi administrativnimi nalogami, ne glede iz kakšnega finančnega vira so bili plačani. Večino inštitutskih zadev je prepuščal svojim asistentom, sam pa je prevzel zastopanje inštituta navzven proti ministrstvom, univerzitetni upravi, itd.
 Skrbno je spremljal znanstvene raziskave svojih sodelavcev. Za vse probleme si je znal vzeti čas, tudi osebne težave njegovih podrejenih niso bile izvzete. Bil je človek z nenavadnimi lastnostmi, skoraj vedno pa se mu je s svojo pozitivno življenjsko filozofijo posrečilo pridobiti okolico za svoje ideje. Bil je vztrajen in prodoren v svojih hotenjih, ni se pustil odgnati, če je bilo potrebno, se je poslužil tudi »športnega pregovarjanja«, kot je sam rad poudaril. Pri tem je znal spretno uporabiti vse mogoče: prepričevanje, šarm, trdovratnost in male zvijače. Imel je več taktik. Trdil je, da je potrebno pri sogovorniku najprej poiskati njegove šibke točke. Če ni mogoče takoj uspeti, se je treba umakniti dva koraka nazaj, nadaljnja dva vstran in nato zopet naprej. Ali: delati se neumnega in si medtem preskrbeti dejstva. Po potrebi se je treba tudi opravičiti, prositi za pomoč, tako da se napaka ne ponovi več.
 Objave
 Znanstvene objave – članki
 Rant, Z.: Wärmediagramme einiger wäßriger Salzlösungen, Forschung auf dem Gebiet des Ingenieurwesens (20) 1954/3, 77–80.
 Rant, Z.: Vrednost in obračunavanje energije (The Value and Calculation of Energy). Strojniški vestnik (1) 1955/1, 4–7.
 Rant, Z., Oprešnik, M.: Toplinski dijagrami za vodene raztopine natrijeva karbonata i kalijeva klorida (Heat/Thermal Diagrams for Water Solutions of Sodium Carbonate and Potassium Chloride). Informacije Fabrike sode Lukavac (1) 1955/3, 11–14.
 Rant, Z.: Exergie, ein neues Wort fur »technische Arbeitsfähigkeit«. Forschung auf dem Gebiet des Ingenieurwesens (22) 1956/1, 36–37.
 Rant, Z.: Gostota težke vode (D2O) (Density of Heavy Water (D2O). Strojniški vestnik (2) 1956/3, 83.
 Rant, Z.: Vrednotenje energije v tehniški praksi (Evaluation of Energy in Technical Practice). Strojniški vestnik (2) 1956/4, 111–115.
 Rant, Z.: Energija – eksergija (Energy – Exergy). Strojniški vestnik (3) 1957/3, 3.
 Rant, Z.: Bewertung und praktische Verrechnung von Energien. Allgemeine Wärmetechnik (8) 1957/2, 25–32.
 Bistveni del članka je povzel E. Hadžipetrov: Praktičesko ostojnostjavanje na energiinite formi, Tehnika (11) 1962/2, 56–58.
 Rant, Z.: Termoelektrarna Šoštanj (Šostanj Thermal Power Plant). Strojniški vestnik (3) 1957/4-5, 79–82.
 Rant, Z.: Hladilni stolp Termoelektrarne Šostanj (The Cooling Tower of the Šoštanj Thermal Power Plant). Strojniški vestnik (3) 1957/4-5, 95–97.
 Rant, Z.: Graphische Bestimmung des Exergieverlustes beim Wärmeübergang. Allgemeine Wärmetechnik (8) 1957/7, 141–142.
 Rant, Z.: Exergie, Reaktionsenthalpie und freie Enthalpie. Vestnik Slovenskega kemijskega društva (4) 1957/1-2, 49–56.
 Rant, Z.: O prvem in drugem glavnem zakonu termodinamike (On the First and the Second Law of Thermodynamics). Strojniški vestnik (4) 1958/3-4, 57–59.
 Rant, Z.: Toplinski diagrami za kaustičnu lužinu (Heat/Thermal diagrams for Caustic Lye). Informacije Fabrike sode Lukavac (5) 1959/1, 3–6.
 Rant, Z.: Geometrija karbonacijskih kolona (Geometry of Carbonation Columns). Informacije Fabrike sode Lukavac (5) 1959/1, 7–9.
 Rant, Z.: Eksergija goriv (The Exergy of Fuels). Strojniški vestnik (5) 1959/6, 161–163.
 Rant, Z.: Entropiediagramme für wäßrige Salzlösungen. Forschung auf dem Gebiet des Inge- nieurwesens (26) 1960/1, 1–7.
 Rant, Z.: Exergiediagramme für Verbrennungsgase. Brennstoff-Warme-Kraft 12 1960/1, 1–8 in dva delovna diagrama.
 Izčrpno poročilo z naslovom Available Enthalpy or »Exergy« Diagrams for Combustion Gases. The Engineers Digest (21) 1960/3, 107–110.
 Rant, Z.: Kaj je pravzaprav termodinamično stanje? (What in Fact is a Thermodynamic State?) V slovenščini in francoščini (In Slovene and French)). Strojniški vestnik (6) 1960/2, 41–43.
 Rant, Z.: Exergiediagramme für Wasser und Wasserdampf, Brennstoff-Wärme-Kraft (12) 1960/7, 297–301 in dva delovna diograma.
 Rant, Z.: Autostabilizacija (Autostabilisation). Automacija (1) 1960/1, 3–8.
 Rant, Z.: Nepovrativosti kod koncentracije kaustične sode, (Irreversibility in the Concentration of Caustic Soda). Informacije Fabrike sode Lukavac (6) 1960/ 3–6.
 Rant, Z.: Zur Bestimmung der spezifischen Exergie von Brennstoffen, Allgemeine Wärmetechnik (10) 1961/9, 172–176.
 Rant, Z.: Der Einfluß der Luftvorwärmung auf die Nichtumkehrbarkeiten der Verbrennung. Brennstoff-Wärme-Kraft (13) 1961/11, 496–499 in dva delovna diagrama.
 Rant, Z.: Die Exergie von Stoffen bei Umgebungsdruck. Allgemeine Wärmetechnik (11) 1962/1, 1–2.
 Rant, Z.: Termodinamika kurilnih procesov (Thermodynamics of Burning Processes). Strojniški vestnik (8) 1962/1-2, 1–5.
 Rant, Z.: Kvadratni dijagram sistema (NaCl, NH4HCO3, NH4Cl, NaHCO3) (Quadratic Diagram of the System (NaCl, NH4HCO3, NH4Cl, NaHCO3)). Informacije Fabrike sode Lukavac (8) 1962/1, 3–10.
 Rant, Z.: Produkcija i obaranje natrijevog hidrokarbonata u kvadratnom dijagramu (The Production and Sodium Hydrocarbonate Precipitation in a Quadratic Diagram). Informacije Fabrike sode Lukavac (8) 1962/1, 11–14.
 Rant, Z.: Pravi proces obaranja hidrokarbonata (A Real Process of Hydrocarbonate Precipitation). Informacije Fabrike sode Lukavac (8), 1962/1, 15–21.
 Rant, Z. Bizjak, A., Šarec, J.: Termodinamični diagrami za sistema H2O-(NH4)2SO4 and H2O-(NH</sub>4</sub>)Cl (Thermodynamic Diagrams for the Systems H2O-(NH4)2SO4 and H2O-(NH</sub>4</sub>)Cl). Strojniški vestnik (8) 1962/4-5, 95–99.
 Rant, Z.: Die Heiztechnik und der zweite Hauptsatz der Thermodynamik. Internationale Zeitschrift für Gaswärme (12) 1963/8, 297–304.
 Rant, Z.: Importance et applications techniques des notions d’exergie et d’anergie, Institut français des combustibles et de l’énergie. Journées de la combustion et de la conversion de l’énergie. Comptes rendus (I-1) 1–8, Paris 19.– 23.05.1964.
 Objava prevedena: Importanza tecnica et applicazione della nozione di esergia. La rivista dei combustibili (18) 1964/9, 345–355.
 Rant Z.: Thermodynamische Bewertung der Verluste bei technischen Energieumwandlungen, Weltkraftkonferenz (Teiltagung in Lausanne, Schweiz, 13.– 17. 09. 1964), poročilo št. 111 IA.
 Ponatis v reviji Brennstoff- Wärme-Kraft (16) 1964/9, 453–457.
 Celoten članek prevedel J. Ayrest: Valoracion termodinamica de las pérdidas en les :transformaciones técnicas de energía, Ciencia y técnica (133) 1965/675, 361–372.
 Rant, Z.: Exergie und Anergie. Wissenschaftliche Zeitschrift der TU Dresden (3) 1964/4, 1145–1149.
 Rant, Z.: Der Exergiebegriff als Bewerungsgrundlage in der Energietechnik VDI – Zeitschrift (106) 1964/28, 1393–1396.
 Rant. Z.: Bilanzen und Beurteilungsquotienten bei technischen Prozessen. Internationale Zeitschrift für Gaswärme (14) 1965/1, 28–37.
 Rant, Z.: La aplicacion del segundo principio de la termodinámica a los procesos técnicos. 22 Conferencia internacional del combustible en la industria, Buenos Aires 1966.
 Rant, Z.: Thermodynamische Bewertung chemischer Prozesse. Chemie-Ingenieur-Technik (4l) 1969/16, 891–898.
 Rant, Z.: Termodynamické hodnocení chemicých procesů (Thermodynamic Evaluation of Chemical Process). Energetika (19) 1969/10, 417–421.
 Rant, Z.: Die Anwendung graphischer Methoden in der thermischen Verfahrenstechnik. Verfahrenstechnik (4) 1970/5, 215–216.
 Rant, Z.: Räumliche Enthalpie – Zusammensetzungsdiagramme für Dreistoffsysteme. Chemie-Ingenieur-Technik (42) 1970/6, 339–344.
 Rant, Z., Möhle, W.: Die Genauigkeit der Dühringschen Geraden für wäßrige Salzlösungen, Chemie-Ingeieur-Technik (44) 1972/5, 261–265.
 Znanstvene objave – knjige
 Rant, Z.: Teorija oscilacij, skripta (The Theory of Oscillations, Lecture Notes). Univezitetna založba, Ljubljana 1949.
 Rant, Z.: Energetska ocenitev postopka fabrikacije sode (Na2CO3). (Energy Evaluation of a Procedure of Soda Fabrication). Acta technica (3) (1951). Doktorska disertacija. Ljubljana.
 Rant, Z.: Verdampfen in Theorie und Praxis. Verlag von Theodor Steinkopff, Dresden und Leipzig 1959.
 Prevod v poljski jezik: Odparowyeanie w teorii i praktice. Wydawnictwe naukowo :techniczne, Warszawa 1965.
 Prevod v srbohrvaški jezik: Isparivanje i uparivanje. Tehnička knjiga, Zagreb 1965.
 Rant, Z.: Teorija mehanizmov, skice (The Theory of Mechanisms, Sketches). Univerzitetna založba, Ljubljana 1961.
 Rant, Z.: Diagramm-Mappe zu Verdampfen in Theorie und Praxis. Verlag von Theodor Steinkopff, Dresden und Leipzig 1961.
 Rant, Z.: Termodinamika: knjiga za uk in prakso (Thermodynamics). Univerzitetna založba Ljubljana 1963.
 Rant, Z.: Die Erzeugung von Soda nach dem Solvay-Verfahren, Ferdinand Enke Verlag, Stuttgart 1968.
 Druga, nespremenjena izdaja knjige je izšla leta 1984.
 Rant, Z., Gašperšič, B.: Ein allgemeines Temperatur-Enthalpie Exergie – Diagramm für Verbrennungsgase, VDI-Verlag, Düsseldorf 1972.
 Rant, Z.: Verdampfen in Theorie und Praxis. 2. überarbeitete und erweiterte Auflage. Verlag von Theodor Steinkopff, Dresden und Verlag Sauerländer, Aarau und Frankfurt/Main 1977 (Po avtorjevi smrti izdajo pripravili J. Krey, H. Banski, U. Bergemann, K. Feldkamp, K. Meyer).
 Znanstvene objave – prispevki v knjigah
 Rant, Z.: Amonijačna soda. Prispevek za jugoslovansko Tehnično enciklopedijo, Zagreb 1959, 161–163. (Ammoniac Soda, Contribution for the Yugoslav Technical Encyclopedia).
 Rant, Z.: Regulacija industrijskih procesa (Regulation of Industrial Processes). Zbornik radova JUREMA, Zagreb 1963, 234–243.
 Rant, Z.: Die Exergieverhältnisse bei der Verbrennung. Energie und Exergie. VDI-Verlag, Düsseldorf 1965, 33–38.
 Rant, Z.: Regulacija kolona u proizvodnji sode (Regulation of Columns in Soda Production). Automatizacija – Zbornik radova JUREMA, Zagreb 1965, 67–71.
 Rant, Z.: Eksergija – novyj termin dlja oboznačenija »tehničeskoj raboto-sposobnosti«. Voprosy termodinamičeskogo analiza, Moskva 1965, 11–l4. Neavtoriziran prevod članka: Exergie, ein neues Wort für »technische Arbeitsfähigkeit«. Forschung auf dem Gebiet des Ingenieurwesens (22) 1956/1, 30–37.
 Rant, Z.: Eksergetičeskaja diagrama vody i vodjanogo para. Voprosy termodinamičeskogo analiza, Moskva 1965, 87–89. Neavtoriziran prevod članka Exergiediagramme für Wasser und Wasser-dampf. Brennstoff-Wärme-Kraft (12) 1960/7, 297–301.
 Rant, Z.: Die Nichtumkehrbarkeiten von Prozessen und die klassische Thermodynamik, DECHEMA Monographien (65) 1970, 27–45.
 Različne objave
 Rant, Z.: Polet do zvezd mogoč? (Is Flight to the Stars Possible?). Časopis Slovenec, 29. 01. 1926.
 Rant, Z.: Moj prvi polet (My First Flight). Časopis Slovenec, 01. 04. 1926.
 Rant, Z.: Umetna svila (Article Silk). Časopis Slovenec, 20. 05. 1926.
 Rant, Z.: Letalski motori, tečaj za rezervne častnike inženirske stroke (Aircraft Engines, A Course for Reserve Engineering Officers). Mornariška letalska šola Kumbor 1927.
 Rant, Z.: Strojni inženjer. Prispevek za knjigo Lovra Sušnika: Akademski poklici, Ljubljana, 1932, 282–284. (Mechanical Engineer. Contribution to the Book Academic Professions).
 Rant, Z.: Konstrukcioni biro FSL, (FSL Engineering Design Department in Lukavac). Informacije Fabrike sode Lukavac (1) 1955/1, 24–26.
 Rant, Z.: Strojniški vestnik, Ob prvi obletnici izhajanja (Mechanical Engineering Journal, On the First Year of Publication). Časopis Slovenski poročevalec 28. 01. 1956.
 Rant, Z.: Utisci iz Poljske (Impressions of Poland). Informacije Fabrike sode Lukavac (3) 1957/3, 5–8.
 Rant, Z.: Konstrukcioni biro FSL u Zagrebu (FSL Engineering Design Department in Zagreb). Informacije Fabrike sode Lukavac (4) 1958/1, 43–44.
 Rant, Z.: Nekaj besed k študiju na Oddelku za strojništvo (A Few Words on Studies at the Department of Mechanical Engineering). Strojniški zbornik, Ljubljana 1959, 17–24.
 Rant, Z.: Novi način študija strojništva (A New Method of Studying Mechanical Engineering). Strojniški zbornik, Ljubljana 1961, 8–10.
 Rant, Z.: Ob osamosvojitvi Fakultete za strojnišvo v Ljubljani (On Independent Study at the Faculty of Mechanical Engineering in Ljubljana). Strojniški vestnik (7) 1961/1, l.
 Rant, Z.: Fran Bošnjaković - 60 Jahre alt. Brennstoff-Wärme-Kraft (14) 1962/1, 139.
 Rant, Z.: Pismo prof. Ranta (Letter from Professor Rant). Bilten Fabrike sode Lukavac 1964/66, 5.
 Rant, Z.: Prof. ing. Boleslav Likar – 70-letnik (Prof. Ing. Boleslav Likar – 70th Anniversary). Strojniški vestnik (11) 1965/1, 26.
 Rant, Z.: F. Bošnjaković - 65 Jahre alt. International Journal of Heat and Mass Transfer (10) 1967/1, 1-3.
 Rant, Z.: Institut für Verfahrens- und Kerntechnik an der TH Braunschweig, ACHEMA Jahrbuch, Bd. 2 der DECHEMA, Frankfurt/Main 1965/67, 219–220.
 Rant, Z.: Institut für Verfahrens- und Kerntechnik an der TH Braunschweig, ACHEMA Jahrbuch, Bd. 2 der DECHEMA. Frankfurt/Main 1968/70, 210–212.
 Rant, Z.: Institut für Verfahrens- und Kerntechnik an der TH Braunschweig, ACHEMA Jahrbuch, Bd. 2 der DECHEMA, Frankfurt/Main 1971/73, 203–204.
 Viri
 Matija Tuma (urednik): Rantov zbornik Zoran Rant - An Anthology, Strojniški vestnik, Ljubljana 1994
 Wolfgang Augustin (urednik): Geschichte der Verfahrenstechnik an der Technischen Universität Braunschweig, knjižna zbirka »Zur Geschichte der Wissenschaften, zal. Olms, Braunschweig 2001
 Andro Alujevič (urednik): Strojniški vestnik, Ljubljana 2004, št. 9.
 Glej tudi
 Inštitut Zorana Ranta
 Rojeni leta 1904
 Umrli leta 1972
 Slovenski uredniki
 Dopisni člani Slovenske akademije znanosti in umetnosti
 Slovenski akademiki
 Predavatelji na Fakulteti za strojništvo v Ljubljani
 Dekani Fakultete za strojništvo v Ljubljani
 Slovenski inženirji strojništva
 Slovenski univerzitetni učitelji


text:
Konge i Danmark: Frederik 3. – 1648-1670
 Se også 1656 (tal)
 Begivenheder
 Juni: En veneziansk flåde vinder en markant sejr over flådestyrker fra det osmanniske rige ved Dardanellerne
 11. juni - dagen fastsættes som 1. terminsdag. Dagen bliver derfor også kaldt for Fandens fødselsdag.
 30. juli - den svenske konge Karl 10. besejrer polakkerne ved slaget om Warzawa
 24. september - under ledelse af Robert Blake kaprer britiske skibe en spansk guldflåde lastet med sydamerikansk guld ved Cadiz
 Født
 10. oktober – Thøger Reenberg, dansk digter (død 1742).
 8. november – Edmond Halley, engelsk astronom, opdager af "Halley's komet". Imidlertid er kometen iagttaget betydeligt tidligere, bl. I 1066 under Slaget ved Hastings. Halley dør i 1742.
 Dødsfald
 Eksterne henvisninger
 56
 Artikler om enkelte år


text:
 9.11.2015
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 371/29
 Προσφυγή της 2ας Σεπτεμβρίου 2015 — Δημοκρατία της Λιθουανίας κατά Ευρωπαϊκής Επιτροπής
 (Υπόθεση T-508/15)
 (2015/C 371/32)
 Γλώσσα διαδικασίας: η λιθουανική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Δημοκρατία της Λιθουανίας (εκπρόσωποι: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis και A. Petrauskaitė)
 Καθής: Ευρωπαϊκή Επιτροπή
 Αιτήματα
 Η προσφεύγουσα ζητεί από το [Γενικό] Δικαστήριο:
 —
 να ακυρώσει την εκτελεστική απόφαση (ΕΕ) 2015/1119 της Επιτροπής, της 22ας Ιουνίου 2015, για τον αποκλεισμό από τη χρηματοδότηση της Ευρωπαϊκής Ένωσης ορισμένων δαπανών που πραγματοποιήθηκαν από τα κράτη μέλη στο πλαίσιο του Ευρωπαϊκού Γεωργικού Ταμείου Εγγυήσεων (ΕΓΤΕ) και στο πλαίσιο του Ευρωπαϊκού Γεωργικού Ταμείου Αγροτικής Ανάπτυξης (ΕΓΤΑΑ), στο μέτρο που η εν λόγω απόφαση αφορά τη Δημοκρατία της Λιθουανίας και συνδέεται με το σύστημα πρόωρων συνταξιοδοτήσεων από την παραγωγή γεωργικών προϊόντων (θέση του προϋπολογισμού: 6711)·
 —
 να καταδικάσει την Ευρωπαϊκή Επιτροπή στα δικαστικά έξοδα.
 Λόγοι και κύρια επιχειρήματα
 Προς στήριξη της προσφυγής, η προσφεύγουσα επικαλείται έναν λόγο ακυρώσεως, ο οποίος αντλείται από παραβίαση του δικαίου της Ένωσης:
 Με την έκδοση της προσβαλλομένης αποφάσεως, η Επιτροπή παρέβη το άρθρο 52, παράγραφος 2, του κανονισμού (ΕΕ) 1306/2013 (1) σε συνδυασμό με την αρχή της αναλογικότητας, διότι:
 (1)
 Χωρίς να λάβει υπόψη της το είδος της παραβάσεως και την οικονομική ζημία που υπέστη η Ευρωπαϊκή Ένωση, η Επιτροπή επέβαλε κατ’ αποκοπήν δημοσιονομική διόρθωση, μολονότι οι πληροφορίες που υποβλήθηκαν μετά τον αναδρομικό έλεγχο του συνόλου των αιτήσεων, ο οποίος διενεργήθηκε από τις λιθουανικές αρχές κατά τον προσήκοντα και εύλογο τρόπο, κατέστησαν δυνατό τον ακριβή προσδιορισμό της πραγματικής ζημίας που υπέστη η Ευρωπαϊκή Ένωση. Η Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της Λιθουανίας υποστηρίζει ότι οι αναδρομικοί έλεγχοι που διενήργησαν οι λιθουανικές συνιστούσαν το κατάλληλο μέσο για τον προσδιορισμό της πραγματικής οικονομικής ζημίας, καθόσον:
 —
 τα κριτήρια που επελέγησαν για τους εν λόγω ελέγχους ήταν σύμφωνα με την έννοια της παραγωγής γεωργικών προϊόντων·
 —
 η Επιτροπή εσφαλμένως συνέδεσε την έννοια της παραγωγής γεωργικών προϊόντων με την έννοια των ημισυντηρούμενων γεωργικών μονάδων·
 —
 η Επιτροπή δεν έλαβε υπόψη της τους στόχους της Δημοκρατίας της Λιθουανίας και τα μέτρα τα οποία καθορίζονταν με σαφήνεια στα έγγραφα του προγράμματος αγροτικής αναπτύξεως.
 (2)
 Σε κάθε περίπτωση, η Επιτροπή εσφαλμένως επέβαλε υπερβολική δημοσιονομική διόρθωση ύψους 5 %, στον βαθμό που η επιβολή της εν λόγω διορθώσεως προβλέπεται αποκλειστικά για τις περιπτώσεις όπου υφίσταται σημαντικός κίνδυνος οικονομικής ζημίας για τον προϋπολογισμό της Ένωσης, ενώ οι έλεγχοι που διενεργήθηκαν και οι πληροφορίες που υποβλήθηκαν από τη Δημοκρατία της Λιθουανίας απέδειξαν ότι για τον προϋπολογισμό της Ένωσης θα ανέκυπτε μικρός μόνο οικονομικός κίνδυνος.
 (1) Κανονισμός (EE) 1306/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 17ης Δεκεμβρίου 2013, σχετικά με τη χρηματοδότηση, τη διαχείριση και την παρακολούθηση της κοινής γεωργικής πολιτικής και την κατάργηση των κανονισμών (ΕΟΚ) 352/78, (ΕΚ) 165/94, (ΕΚ) 2799/98, (ΕΚ) 814/2000, (ΕΚ) 1290/2005 και (ΕΚ) 485/2008 του Συμβουλίου (ΕΕ L 347, σ. 549).