text:
 Avis juridique important
 |
 21996A0629(02)
 Protocollo, che fissa le possibilità di pesca e la compensazione finanziaria previste nell'accordo tra la Comunità economica europea e il governo della Repubblica di Guinea sulla pesca al largo della costa della Guinea per il periodo dal 1o gennaio 1996 al 31 dicembre 1997
 Gazzetta ufficiale n. L 157 del 29/06/1996 pag. 0003 - 0016
 PROTOCOLLO che fissa le possibilità di pesca e la compensazione finanziaria previste nell'accordo tra la Comunità economica europea e il governo della Repubblica di Guinea sulla pesca al largo della costa della Guinea per il periodo dal 1° gennaio 1996 al 31 dicembre 1997 Articolo 1Per un periodo di due anni a decorrere dal 1° gennaio 1996 le possibilità di pesca concesse ai sensi dell'articolo 2 dell'accordo sono fissate come segue:1) pescherecci da traino (pesci, cefalopodi e gamberetti): 5 000 tsl al mese in media annua;2) tonniere congelatrici a circuizione: 28 unità;3) tonniere con lenze a canna: 7 unità;4) pescherecci con palangari di superficie: 7 unità.Articolo 21. La compensazione finanziaria di cui all'articolo 8 dell'accordo è fissata, per il periodo contemplato nell'articolo 1, a 2 450 000 ecu pagabili in due rate annue rispettivamente di 1 150 000 ecu e 1 300 000 ecu.2. L'impiego della compensazione suddetta è di esclusiva competenza del governo della Repubblica di Guinea.3. La compensazione è versata su un conto aperto presso un istituto finanziario o un altro organismo designato dal governo della Repubblica di Guinea.Articolo 3Le possibilità di pesca di cui all'articolo 1, punto 1 possono essere aumentate, su richiesta della Comunità, mediante quote successive di 1 000 tsl al mese in media annua. In tal caso la compensazione finanziaria di cui all'articolo 2 è maggiorata proporzionalmente, pro rata temporis.Articolo 4Durante il periodo di cui all'articolo 1, la Comunità partecipa inoltre, con un importo di 400 000 ecu, al finanziamento di un programma scientifico o tecnico guineano destinato a migliorare le conoscenze alieutiche nella zona economica esclusiva della Guinea.Tale somma sarà messa a disposizione del governo della Repubblica di Guinea e sarà versata sul conto indicato dalle autorità guineane.Articolo 5Le due parti convengono che il miglioramento della competenza e delle conoscenze degli addetti alla pesca marittima costituisce un elemento essenziale per il successo della loro cooperazione. A tal fine la Comunità agevolerà l'accesso dei cittadini della Guinea agli istituti degli Stati membri, mettendo a loro disposizione borse di studio e di formazione pratica nelle varie discipline scientifiche, tecniche ed economiche attinenti alla pesca.Queste borse possono essere utilizzate anche in qualsiasi Stato legato alla Comunità da un accordo di cooperazione. Il costo totale di queste borse è limitato a 250 000 ecu. Su richiesta delle autorità della Guinea, una parte di questa somma può essere utilizzata per coprire le spese di partecipazione a riunioni internazionali o a tirocini nel settore della pesca, nonché per l'organizzazione di seminari sulla pesca in Guinea. L'importo in questione viene corrisposto man mano che viene utilizzato.Una parte dell'importo previsto nel presente articolo, non superiore a 100 000 ecu, può essere utilizzata per coprire i contributi della Guinea alle organizzazioni internazionali della pesca.Articolo 6La Commissione parteciperà inoltre al finanziamento dei seguenti programmi:- sostegno istituzionale alle strutture incaricate della sorveglianza della pesca, per un importo di 350 000 ecu;- sostegno alle strutture del ministero della pesca, per un importo di 300 000 ecu;- sostegno alla pesca artigianale, per un importo di 250 000 ecu.Tali somme saranno messe a disposizione delle strutture interessate. Il ministero della pesca indica i conti bancari da utilizzare per tali pagamenti.Articolo 7Qualora la Comunità ometta di effettuare i pagamenti di cui agli articoli 2 e 4, può essere sospesa l'applicazione del presente protocollo.Articolo 8L'allegato dell'accordo tra la Comunità economica europea e il governo della Repubblica di Guinea sulla pesca al largo della costa della Guinea è abrogato e sostituito dall'allegato al presente protocollo.Articolo 9Il presente protocollo entra in vigore alla data della firma.Esso si applica a decorrere dal 1° gennaio 1996.ALLEGATO CONDIZIONI PER L'ESERCIZIO DELLA PESCA DA PARTE DELLE NAVI DELLA COMUNITÀ NELLA ZONA DI PESCA DELLA GUINEA A. Formalità per la richiesta e il rilascio delle licenze Tramite la delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea le autorità competenti della Comunità presentano al ministero della pesca una domanda per ciascuna nave che intende esercitare un'attività di pesca in virtù del presente accordo, almeno trenta giorni prima della data di inizio del periodo di validità richiesto.La domanda va compilata sul formulario appositamente previsto dal ministero della pesca, il cui modello è riportato in appresso (appendice 1).La domanda di licenza è corredata della prova di pagamento del canone per il periodo della sua validità. Tale pagamento è effettuato sul conto aperto presso il Tesoro pubblico della Guinea.I canoni includono tutte le tasse nazionali e locali eccettuate le tasse portuali e le spese per prestazioni di servizi.Le licenze per tutti i pescherecci sono rilasciate, entro 30 giorni dalla ricezione della prova del pagamento di cui sopra, dal ministero della pesca agli armatori e ai loro rappresentanti, tramite la delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea.La licenza è rilasciata a nome di un determinato peschereccio e non è trasferibile. Tuttavia, su richiesta della Comunità europea e in casi di forza maggiore, la licenza di un peschereccio è sostituita da una nuova licenza a nome di un altro peschereccio avente caratteristiche analoghe a quelle del peschereccio da sostituire. L'armatore del peschereccio da sostituire consegna la licenza annullata al ministero della pesca tramite la delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea.Sulla nuova licenza sono indicate:- la data del rilascio;- la validità della nuova licenza che copre il periodo che intercorre tra la data di arrivo del nuovo peschereccio e la data di scadenza della licenza del peschereccio sostituito.In tal caso per il periodo di validità residuo non è dovuto nessun canone del tipo previsto all'articolo 5, secondo comma dell'accordo.I. Disposizioni applicabili ai pescherecci da traino1. Ogni peschereccio, prima del rilascio della licenza, è tenuto a presentarsi una volta all'anno al porto di Conakry per sottoporsi alle ispezioni previste dalla regolamentazione vigente. Queste ispezioni debbono essere effettuate esclusivamente da persone debitamente autorizzate e devono avere luogo nelle 24 ore lavorative successive all'arrivo della nave nel porto, se tale arrivo è stato annunciato con almeno 48 ore di anticipo. In caso di rinnovo della licenza nel corso dello stesso anno civile il peschereccio è dispensato dall'ispezione.2. Ciascun peschereccio deve essere rappresentato da un raccomandatario di nazionalità guineana, stabilito in Guinea.3. a) Le licenze vengono rilasciate per un periodo di tre, sei o dodici mesi e sono rinnovabili.b) I canoni a carico degli armatori sono fissati come segue, in ecu per tsl:- per le licenze annuali:126 ecu per le navi adibite alla pesca di pesci;150 ecu per le navi adibite alla pesca di cefalopodi;152 ecu per le navi adibite alla pesca di gamberetti;- per le licenze semestrali:65 ecu per le navi adibite alla pesca di pesci;77 ecu per le navi adibite alla pesca di cefalopodi;78 ecu per le navi adibite alla pesca di gamberetti;- per le licenze trimestrali:33 ecu per le navi adibite alla pesca di pesci;39 ecu per le navi adibite alla pesca di cefalopodi;40 ecu per le navi adibite alla pesca di gamberetti.Tuttavia i pescherecci che non sbarcano 200 kg di pesce per ogni tsl all'anno, conformemente alle disposizioni di cui al punto C, devono pagare un canone supplementare di 10 ecu per tsl all'anno.II. Disposizioni applicabili alle tonniere e ai pescherecci con palangari di superficiea) I canoni annuali sono fissati a 20 ecu/anno per tonnellata pescata nella zona di pesca della Guinea.b) Le licenze sono rilasciate previo versamento al ministero della pesca di un importo forfettario di 1 500 ecu all'anno per tonniera a circuizione e di 300 ecu all'anno per tonniera con lenze a canna e per peschereccio con palangari di superficie, equivalente ai canoni dovuti per:- 75 tonnellate di tonno pescato all'anno da una tonniera a circuizione,- 15 tonnellate pescate all'anno da una tonniera con lenza a canna e da un peschereccio con palangari di superficie.Il computo definitivo dei canoni dovuti per la campagna di pesca è effettuato dalla Commissione delle Comunità europee al termine di ogni anno civile, sulla base delle dichiarazioni di cattura compilate per ciascun peschereccio e confermate dagli istituti scientifici competenti per la verifica dei dati relativi alle catture quali l'Istituto francese di ricerca scientifica per lo sviluppo in cooperazione (ORSTOM) e l'Istituto oceanografico spagnolo (IEO). Detto computo è comunicato contemporaneamente al ministero della pesca e agli armatori. Gli eventuali pagamenti supplementari saranno effettuati dagli armatori al ministero della pesca sul conto aperto presso il Tesoro pubblico della Guinea entro 30 giorni dalla notifica del computo definitivo.Tuttavia, se il computo definitivo è inferiore all'importo dell'anticipo di cui sopra, l'armatore non può recuperare la somma residua corrispondente.B. Dichiarazione delle catture Tutti i pescherecci della Comunità autorizzati a pescare nella zona di pesca della Guinea in virtù dell'accordo sono tenuti a comunicare al ministero della pesca le catture effettuate, con copia alla delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea, secondo le seguenti modalità:- i pescherecci da traino dichiarano le proprie catture per mezzo del modello accluso (appendice 2). Dette dichiarazioni di cattura sono mensili e devono essere trasmesse almeno una volta ogni trimestre;- le tonniere a circuizione, le tonniere con lenze a canna e i pescherecci con palangari di superficie tengono un giornale di bordo, conformemente all'appendice 3, per ciascun periodo di pesca nella zona di pesca della Guinea. Questo formulario deve essere inviato al ministero della pesca, tramite la delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea, entro 45 giorni dalla fine della campagna nella zona di pesca della Guinea.I formulari devono essere compilati in modo leggibile ed essere firmati dal comandante del peschereccio.In caso di mancato rispetto di tali disposizioni, il ministero della pesca si riserva il diritto di sospendere la licenza del peschereccio incriminato finché non siano state espletate le formalità prescritte. In tal caso ne è informata la delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea.C. Sbarco delle catture I pescherecci da traino autorizzati a pescare nella zona di pesca della Guinea sono tenuti a sbarcare gratuitamente 200 kg di pesce all'anno per ogni tsl, allo scopo di contribuire all'approvvigionamento della popolazione locale in pesce pescato nella zona di pesca della Guinea.Gli sbarchi possono essere individuali o collettivi, ma va specificato il nome dei pescherecci interessati.D. Catture accessorie 1. Le navi adibite alla pesca di pesci non possono avere a bordo specie diverse dai pesci in quantità superiore al 15 % del volume totale delle catture realizzate nella zona di pesca della Guinea.Le navi adibite alla pesca di cefalopodi non possono avere a bordo crostacei in quantità superiore al 20 % e pesci in quantità superiore al 30 % del volume totale delle catture realizzate nella zona di pesca della Guinea.Le navi adibite alla pesca di gamberetti non possono avere a bordo cefalopodi in quantità superiore al 25 % e pesci in quantità superiore al 50 % del volume totale delle catture realizzate nella zona di pesca della Guinea.È ammessa una tolleranza massima del 5 % sulle percentuali sopra indicate.I massimali di cui sopra sono riportati sulla licenza.2. Le navi tonniere con lenze a canna sono autorizzate a pescare esche vive per la loro campagna nella zona di pesca della Guinea.E. Imbarco di marinai Gli armatori che hanno ottenuto le licenze di pesca previste nell'accordo contribuiscono alla formazione professionale pratica dei cittadini della Guinea alle condizioni e nei limiti seguenti:1) Ciascun armatore di pescherecci da traino si impegna ad assumere:- tre marinai guineani per le navi di stazza inferiore a 350 tsl;- un numero di marinai guineani equivalente al 25 % dei marinai pescatori impiegati a bordo per i pescherecci di stazza superiore a 350 tsl.2) Sulla flotta di tonniere a circuizione sono permanentemente impiegati tre marinai guineani.3) Sulla flotta di tonniere con lenze a canna sono imbarcati, durante la campagna di pesca del tonno nelle acque della Guinea, tre marinai guineani, in ragione di non più di un marinaio per imbarcazione.4) Sulla flotta di pescherecci con palangari di superficie, durante la campagna di pesca nelle acque della Guinea, gli armatori si impegnano ad assumere due marinai guineani per imbarcazione.5) Il salario dei marinai guineani di cui sopra deve essere stabilito prima del rilascio delle licenze, di comune accordo tra gli armatori o i loro rappresentanti e il ministero della pesca; esso è a carico degli armatori ed è comprensivo del regime di previdenza sociale cui è soggetto il marinaio (tra cui assicurazione sulla vita, assicurazione infortuni e assicurazione malattia).In caso di mancato imbarco, gli armatori delle tonniere a circuizione, delle tonniere con lenze a canna e dei pescherecci con palangari di superficie devono versare al ministero della pesca una somma forfettaria equivalente ai salari dei marinai non imbarcati, secondo le disposizioni di cui ai punti 2, 3 e 4.Questa somma servirà per la formazione dei marinai-pescatori della Guinea e sarà versata sul conto indicato dal ministero della pesca.F. Osservatori 1. L'osservatore ha il compito di verificare le attività di pesca nella zona di pesca della Guinea e di raccogliere tutti i dati statistici relativi alle operazioni di pesca del peschereccio di cui trattasi. Egli fruisce di tutte le agevolazioni, compreso l'accesso ai locali ed ai documenti, necessarie per l'espletamento della propria funzione, in particolare la comunicazione settimanale via radio dei dati relativi alla pesca.2. Ogni peschereccio da traino prende a bordo un osservatore designato dal ministero della pesca.Tuttavia sui pescherecci da traino di stazza inferiore alle 200 tsl le funzioni di osservatore sono svolte da un marinaio designato dal ministero della pesca. In tal caso il comandante agevola i lavori del marinaio osservatore al di fuori delle operazioni di pesca stesse.La durata della presenza a bordo dell'osservatore non deve normalmente superare due bordate.3. Su richiesta del ministero della pesca, le tonniere e i pescherecci a palangari prendono a bordo un osservatore, che non deve restare a bordo più del tempo necessario per l'esercizio delle sue funzioni.Il comandante agevola i lavori dell'osservatore, che beneficia delle prerogative dovute agli ufficiali dell'imbarcazione di cui trattasi.In caso di imbarco in un porto straniero, le spese di viaggio dell'osservatore sono a carico dell'armatore.4. Il salario e gli oneri sociali dell'osservatore sono a carico del ministero della pesca. Per i pescherecci da traino, al fine di contribuire alle spese derivanti dalla presenza a bordo dell'osservatore, l'armatore versa al Centro nazionale di sorveglianza della pesca un importo di 10 ecu per ogni giornata passata a bordo da un osservatore.5. Qualora un peschereccio con a bordo un osservatore della Guinea esca dalla zona di pesca della Guinea, devono essere prese le misure necessarie, a spese dell'armatore, affinché l'osservatore possa tornare al più presto a Conakry.G. Ispezione e controllo Ogni peschereccio della Comunità operante nella zona di pesca della Guinea permette di salire a bordo a qualsiasi funzionario guineano incaricato delle operazioni di ispezione e di controllo e lo agevola nell'espletamento delle sue funzioni. Il funzionario non deve restare a bordo oltre il tempo necessario all'esecuzione di controlli delle catture a campione e ad eventuali altre ispezioni attinenti alle attività di pesca.H. Zone di pesca I pescherecci di cui all'articolo 1 del protocollo sono autorizzati a pescare nelle acque situate al di là delle 10 miglia marine.I. Dimensioni minime autorizzate delle maglie La maglia minima autorizzata per la rete da traino (maglia stirata) è di:a) 40 mm per i gamberetti,b) 50 mm per i cefalopodi,c) 60 mm per i pesci.Tali dimensioni minime possono essere eventualmente modificate ai fini di un'armonizzazione con gli Stati membri della commissione sottoregionale della pesca. Le eventuali modifiche verranno esaminate nel quadro della commissione mista.È autorizzata la pesca con il buttafuori.J. Ingresso e uscita dalla zona Tutte le navi della Comunità che svolgono attività di pesca nella zona della Guinea a norma dell'accordo comunicano alla radiostazione del Centro nazionale di sorveglianza della pesca (CNSP) la data e l'ora, nonché la loro posizione ogni volta che entrano o escono dalla zona di pesca della Guinea.L'indicativo di chiamata e le frequenze operative sono comunicati agli armatori dal CNSP al momento del rilascio della licenza.Qualora non potessero utilizzare tale radio, le navi possono ricorrere ad altri sistemi di comunicazione alternativi, quali il fax (CNSP: n. 1-212-4794-885 o Ministero della pesca: n. 224-41 35 23).K. Procedura in caso di fermo 1. La delegazione della Commissione delle Comunità europee in Guinea è informata entro 48 ore di qualsiasi fermo di un peschereccio battente bandiera di uno Stato membro della Comunità e operante nell'ambito di un accordo concluso tra la Comunità e un paese terzo avvenuto nella zona economica esclusiva della Guinea e riceve contemporaneamente una breve relazione sulle circostanze ed i motivi per cui il fermo è stato operato.2. Per i pescherecci autorizzati a pescare nelle acque della Guinea, prima di adottare eventuali misure nei confronti del comandante o dell'equipaggio del peschereccio o di intraprendere qualsiasi azione nei confronti del carico e dell'equipaggiamento del peschereccio, tranne le misure destinate a preservare le prove relative alla presunta infrazione, si tiene, entro 48 ore dal momento in cui le suddette informazioni sono ricevute, una riunione di concertazione tra la delegazione della Commissione delle Comunità europee, il ministero della pesca e le autorità di controllo, con l'eventuale partecipazione di un rappresentante dello Stato membro interessato.Nel corso della suddetta concertazione, le parti si scambiano tutti i documenti o tutte le informazioni utili, in particolare le prove di registrazione automatica delle varie posizioni della nave durante la bordata in corso sino al momento del fermo, i quali possano contribuire a chiarire le circostanze relative ai fatti constatati.L'armatore, o il suo rappresentante, è informato dell'esito della concertazione, nonché di tutte le misure che possono derivare dal fermo.3. Prima di avviare qualsiasi procedimento giudiziario si tenta, nel quadro di una procedura di conciliazione, di giungere ad una risoluzione dell'infrazione presunta. Tale procedura deve essere conclusa al più tardi tre giorni lavorativi dopo il fermo.4. Qualora la controversia non abbia potuto essere risolta nell'ambito della procedura di conciliazione e venga quindi adito l'organo giudiziario competente, l'autorità competente fissa una cauzione bancaria entro quarantotto ore dalla conclusione della procedura di conciliazione, in attesa della decisione giudiziaria. L'importo della cauzione non deve essere superiore all'importo massimo dell'ammenda previsto dalla legislazione nazionale per la presunta infrazione. La cauzione bancaria è restituita all'armatore dall'autorità competente non appena la controversia si risolve senza condanna del comandante del peschereccio interessato.5. Il peschereccio e il suo equipaggio sono liberati:- al termine della concertazione, se le constatazioni lo consentono,- oppure ad avvenuto espletamento degli obblighi derivanti dalla procedura di conciliazione,- oppure una volta depositata la cauzione bancaria (in caso di procedura giudiziaria).Appendice 1 FORMULARIO DI DOMANDA DI LICENZA DI ARMAMENTO PER LA PESCA >INIZIO DI UN GRAFICO>Spazio riservato all'amministrazione Osservazioni Nazionalità: . . N. della licenza: . . Data della firma: . . Data del rilascio: . . RICHIEDENTERagione sociale: .N. di registro commerciale: .Nome e cognome del responsabile: .Data e luogo di nascita: .Professione: .Indirizzo: .. Numero di persone occupate: .Nome e indirizzo del cofirmatario: .. NAVETipo di nave: . N. di immatricolazione: .Nuovo nome: . Nome precedente: .Data e luogo di costruzione: .Nazionalità d'origine: .Lunghezza: . Larghezza: . Altezza: .Stazza lorda: . Stazza netta: .Materiale di costruzione: .Marca del motore principale: . Tipo: ................... Potenza in CV: .Elica: A passo fisso A passo variabile Ugello Velocità: .Indicativo di chiamata: . Frequenza: .Elenco degli strumenti di individuazione, di navigazione e di trasmissione:Radar Sonar Ecoscandaglio lima da sughero, net sonde VHF BLU Navigazione via satellite Altri: .Numero di marinai: .MODO DI CONSERVAZIONEGhiaccio Ghiaccio + Refrigerazione Congelamento: in salamoia a secco in acqua di mare refrigerata Potenza frigorifera totale (FG): .Capacità di congelamento (24 ore) in t: .Capacità di stivaggio: .TIPO DI PESCAA. Pesca demersaleDemersale costiera Demersale profonda Tipo di rete da traino: per cefalopodi per gamberetti per pesci Lunghezza della rete da traino: . Lunghezza della lima da sughero: .Dimensioni delle maglie nel sacco della rete: .Dimensioni delle maglie nei bracci:.Velocità di pesca al traino: .B. Pesca dei grandi pelagici (navi tonniere)Con lenze a canna Numero di canne Con rete a circuizione Lunghezza della rete: . Altezza: .Numero di vasche: . Capacità (in t): .C. Pesca con palangari e nasseDi superficie Di fondo Lunghezza della lenza: .Numero di ami: .Numero di lenze: .Numero di nasse: .IMPIANTI A TERRAIndirizzo e numero di autorizzazione: ..Ragione sociale: .Attività: .Commercio ittico all'ingrosso interno All'esportazione Natura e numero della carta del commerciante all'ingrosso: .Descrizione degli impianti di lavorazione e di conservazione:.....Numero di persone occupate: .NB: Per ogni risposta affermativa apporre una crocetta nelle caselle apposite.Osservazioni tecnicheAutorizzazione del ministero per la pesca>FINE DI UN GRAFICO>Appendice 2 STATISTICA DI CATTURA E DI ATTIVITÀ>INIZIO DI UN GRAFICO>SEGRETARIATO DI STATO PER LA PESCA Mese: Anno: Nome della nave: Potenza del motore: Metodo di pesca: Nazionalità (bandiera): Stazza lorda (t): Porto di sbarco: Zona di pesca Specie di pesce Data Longitudine Latitudine Numero di pescate Ore di pesca Totali 1/ 2/ 3/ 4/ 5/ 6/ 7/ 8/ 9/ 10/ 11/ 12/ 13/ 14/ 15/ 16/ 17/ 18/ 19/ 20/ 21/ 22/ 23/ 24/ 25/ 26/ 27/ 28/ 29/ 30/ 31/ >FINE DI UN GRAFICO>Appendice 3 >RIFERIMENTO A UN FILM>


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 12.5.2014
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 142/43
 Talan väckt den 28 februari 2014 – Yingli Energy (China) m.fl. mot rådet
 (Mål T-160/14)
 2014/C 142/56
 Rättegångsspråk: engelska
 Parter
 Sökande: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, Kina); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, Kina); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, Kina); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, Kina); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Peking, Kina); Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Peking); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Tyskland); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Tyskland); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Frankrike); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spanien); Yingli Green Energy Italia Srl (Rom, Italien) och Yingli Green Energy International AG (Kloten, Schweiz) (ombud: advokaterna A. Willems, S. De Knop och J. Charles)
 Svarande: Europeiska unionens råd
 Yrkanden
 Sökandena yrkar att tribunalen ska
 —
 uppta talan till prövning,
 —
 ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) nr 1238/2013 av den 2 december 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (EUT L 325, s. 1), i den mån den är tillämplig på sökandena,
 —
 förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
 Grunder och huvudargument
 Till stöd för sin talan åberopar sökandena sju grunder.
 1.
 Den första grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artiklarna 5.10 och 5.11 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (1) genom att påföra antidumpningsåtgärder på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter avsända från Folkrepubliken Kina, medan det i meddelandet om beslutet att inleda ett antidumpningsförfarande enbart angavs import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter med ursprung i Folkrepubliken Kina.
 2.
 Den andra grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artiklarna 1 och 17 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att påföra antidumpningsåtgärder på solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter som inte varit föremål för någon antidumpningsutredning.
 3.
 Den tredje grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att tillämpa en icke marknadsmässig metod för att beräkna att dumpningsmarginalen på produkter från länder med marknadsekonomi.
 4.
 Den fjärde grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artikel 1.4 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att göra en enda utredning för två olika produkter (det vill säga solcellsmoduler av kristallint kisel och celler).
 5.
 Den femte grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artikel 2.7 c i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att fastställa att sökanden är verksam under marknadsmässiga förhållanden mer än tre månader efter det att utredningen inletts och efter att ha erhållit alla nödvändiga uppgifter för att beräkna dumpningsmarginalerna.
 6.
 Den sjätte grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artiklarna 3 och 9.4 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att inte separat ange storleken på den skada som unionsindustrin orsakades av å ena sidan den dumpade importen och å andra sidan andra kända förhållanden samt följaktligen genom att påföra en tull som överskrider vad som är nödvändigt för att undanröja den skada som den dumpade importen orsakat unionsindustrin.
 7.
 Den sjunde grunden: I denna grund görs gällande att institutionerna åsidosatte artikel 20.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 genom att inte ange de väsentliga omständigheter och överväganden på grundval av vilka institutionerna avsåg att införa slutgiltiga antidumpningsåtgärder.
 (1) Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EUT L 343, s. 51)


type: wikipedia

text:
Arpádovci alebo Árpádovci bol pôvodne najmocnejší náčelnícky rod staromaďarského kmeňového zväzu (asi 8801 000), neskôr vládnuci rod Uhorska (10001301). Z dynastie pochádzalo celkovo 24 uhorských kráľov. Čakatelia na trón z rodu Arpádovcov (budúci králi) boli aj vládcami Nitrianskeho pohraničného kniežatstva na území Slovenska v rámci Uhorska v rokoch 10461108 a rôzni Arpádovci boli s prestávkami kniežatami Nitrianska už aj v rokoch 9551046. Niekoľkí Arpádovci boli tiež kniežatami južného pohraničného vojvodstva (zhruba severné Chorvátsko) v 11. a 12. storočí.
 Staromaďarské kmene sa na prelome 9. a 10. stor. usadili v Panónskej kotline. Živili sa rabovaním okolitých území a viacerí panovníci ich využívali aj ako žoldnierov. Zlom nastal v roku 955 po bitke pri rieke Lech. Veľká väčšina náčelníkov aj bojovníkov bola na mieste zabitá a preživší bojovníci sa vrátili na pôvodné táboriská v Panónii, kde sa natrvalo usadili.
 Po tomto období vystúpili do popredia potomkovia Arpáda, ktorí sa bitky nezúčastnili, Gejza a Michal. Zanechali výbojný spôsob života a začali spolupracovať so slovanskými rodmi, prijali kresťanstvo a miestny spôsob života. Zapojili sa do delenia Veľkej Moravy. Za svoju moc vďačia podpore slovanských rodov a pričinili sa o potlačenie staromaďarských náčelníkov. Neskôr delenie Veľkej Moravy skončilo vytvorením uhorského, poľského a českého kráľovstva ( tri prúty kráľa Svätopluka ).
 Gejza a jeho syn Štefan I. sa spojil s veľmožmi Huntom a Poznanom. Štefan I. sa oženil s dcérou bavorského kniežaťa Henricha Svárlivého, ktorý bol spojencom českého kniežaťa Boleslava II a poľského kniežaťa Meška I. Predovšetkým ich pomocou sa podarilo Štefanovi poraziť odpor Kopáňa a staromaďarských náčelníkov.
 Michal, Gejzov brat, bol pokrstený pravdepodobne spolu so svojim bratom ešte ako nezletilý. Jeho pohanské meno nie je známe. Michal sa oženil s príbuznou bulharského cára. Jeho syn Ladislav Lysý sa oženil s Premyslavou dcérou Vladimíra I. veľkého kniežaťa kyjevského. Ich syn Domoslav sa stal uhorským panovníkom. Ďalší Michalov syn Vazul ( Vasil) mal synov Ondreja I. a Bela I. Ondrej sa oženil s Anastáziou, dcérou kniežaťa Jaroslava I. Múdreho a Belo oženil s Rychézou dcérou poľského kniežaťa Meška II. Naseldujúcich 20 panovníkov Uhorska bolo ich potomkami.
 Zoznam
 Arpádovci, ktorí vládli Uhorsku
 Poznámka: Všetci uhorskí vládcovia a dátumy pred Gejzom sú historicky sporné. V skutočnosti tiež existovali viacerí náčelníci jednotlivých kmeňov. Najskôr od Gejzu možno tiež hovoriť o uhorskom štáte.
 Arpád, približne 890 (?)– po r. 900 (do r. 903 asi popri náčelníkoch nazývaných Kursan, Kende a Gyula (Ďula) – poslední dvaja sú však často považovaní len za tituly, nie mená)
 Sabolč (po roku 900(?907) –?(?947), ne-Arpádovec), Fajs/Fali(tzi)/Fales (c.?(?947) – cca 955, Arpádovec, Arpádov vnuk)
 podľa iných názorov: Tarhoš (po roku 900(?907) – po 922, Arpádovec), Zoltán (po 922 – cca 947, Arpádovec), Fajs/Fali (cca 947 – cca 955, Arpádovec)
 podľa iných názorov: Zoltán (po roku 900(?907) – cca 947, Arpádovec), Fajs/Fali (cca 947 – c. 955, Arpádovec)
 Takšoň (Taksony), približne 955 – približne 971 (Arpádov vnuk)
 Gejza, približne 971997 (Arpádov pravnuk)
 Štefan I., Svätý 9971038 (prvý kráľ Uhorska od 26. 12. 1000 alebo 1. 1. 1001)
 ne-Arpádovec Peter Orseolo
 Domoslav 1042 len v dnešnom západnom Slovensku
 ne-Arpádovec Samuel Aba
 Ondrej I., 10461060/1061
 Belo I., 1060/10611063
 Šalamún, 10631074 (a 10741081 ako protikráľ)
 Gejza I., 10741077
 Ladislav I., Svätý 10771095
 Koloman, 10951116
 Štefan II., 11161131
 Belo II., 11311141
 Gejza II., 11411162
 Štefan III., 11621172, z toho 11621163 fakticky len v Bratislave s okolím
 Ladislav II., 11621163
 Štefan IV., 1163
 Belo III., 11721196
 Imrich, 11961204
 Ladislav III., 12041205
 Ondrej II., 12051235
 Belo IV., 12351270
 Štefan V., 12701272 (a 12621270 len vo východnej časti Uhorska)
 Ladislav IV., 12721290
 Ondrej III., 12901301
 Arpádovci, ktorí vládli Nitriansku
 Lél (c. 920955) (maďarský vojvodca, ne-Arpádovec, podľa ojedinelých názorov Arpádovec)
 Zoltán(955971?) [podľa niektorých prameňov: Takšoň A (955?), Gejza (?971, budúce veľkoknieža Uhorska)]
 Michal (971995) [podľa niektorých prameňov: Michal (971c. 977), Ladislav Lysý A (977995)]
 Vajk (995997) [budúci kráľ Uhorska známy pod menom Štefan Veľký]
 ? (9971001) [podľa niektorých prameňov: znova Ladislav Lysý A (9971001)]
 Ladislav Lysý (1001cca 1029)
 Vazul (c. 1029cca 1030)
 ? (c. 10301042) [podľa niektorých prameňov: ne-Arpádovec Samuel Aba (10381041, neskôr kráľ Uhorska)]
 Domoslav (1042) [dočasne dosadený Čechami]
 ? (10421048)
 Belo I. (10481060/1063) [neskôr kráľ Uhorska]
 Gejza I. (1063/10641074) [neskôr kráľ Uhorska]
 Ladislav I. (1063 a 10741077) [neskôr kráľ Uhorska]
 Lampert (10771095)
 Álmoš (10951108)
 Arpádovci, ktorí vládli v južnom pohraničnom vojvodstve
 Dejiny rodu Arpádovcov
 Zakladateľom rodu bol legendárny Arpád. Vládcovia po smrti Arpáda (presnejšie po r. 900 (?907) – 955) sú sporní (pozri vyššie). Približne v roku 907 (bitky pri Bratislave) každopádne starí Maďari zničili ústrendú moc Veľkej Moravy, v 20. rokoch 10. storočia dobyli južnú časť Nitrianska (zhruba Podunajská nížina a časť severného stredného Maďarska). Súčasne pokračovali výboje napríklad aj smerom do dnešného Rakúska, ktoré však (okrem dnešného Burgenlandu) museli Maďari opustiť v roku 955 po bitke na Lechu.
 Zoltánov vnuk, kmeňový náčelník Gejza I. (972997) prijal s celou rodinou krst a vytvoril pred rokom 970 v dnešnom (severo)západnom Maďarsku a Burgenlande kniežatstvo. Jeho syn Štefan I. bol v roku 1000 menovaný za kráľa (vznik Uhorského kráľovstva) a do roku 1006 si podmanil aj staromaďarské kmene na okolitých územiach. Stal sa prvým kráľom, ktorý bol kanonizovaný (podrobnosti pozri v článku Štefan I.).
 Po Štefanovej smrti, ktorý nezanechal mužského potomka, sa situácia nevyvíjala priaznivo. O nástupníctvo sa strhol boj medzi Štefanovým synovcom Petrom (10381041, 10441046), synom jeho sestry Márie a benátského dóžu z rodu Orseolo, a medzi Samuelom z rodu Aba (10411044). Po Abovom zavraždení a vyhnaní Petra získal trón Zoltánov pravnuk, vnuk Michala a syn Vazula (Vasila) Ondrej I. Všetci nasledujúci arpádovskí uhorskí panovníci sú potomkami Vazula (Vasila).
 Vedľa Štefana I. bol jedným z najvýznamnejších členov rodu Belo IV., ktorý vládol v 13 storočí.
 Arpádovci vymreli roku 1301.
 Referencie
 Ďalšia literatúra
 Pozri aj
 Uhorsko
 Nitrianske kniežatstvo
 Externé odkazy
 Arpádovci (audio)
 Dejiny Maďarska
 Dejiny Slovenska
 Panovnícke rody


type: legislation

text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52009PC0122
 Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo nustatomas ilgalaikis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų valdymo planas {SEC(2009)300 {SEC(2009)301} /* KOM/2009/0122 galutinis - CNS 2009/0039 */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 17.3.2009KOM(2009) 122 galutinis2009/0039 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomas ilgalaikis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų valdymo planas {SEC(2009)300{SEC(2009)301}(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO TURINYS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šiuo siūlomu reglamentu nustatomas ilgalaikis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų valdymo planas. Plano tikslas – vadovaujantis mokslinėmis rekomendacijomis išlaikyti tokią europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių biomasę, kad, siekiant žvejybos sektoriaus stabilumo ir pelningumo, būtų galima tuos išteklius tausiai naudoti remiantis didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančiu sužvejotų žuvų kiekiu (angl. MSY). Šie tikslai atitinka 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal bendrąją žuvininkystės politiką[1] 2 straipsnyje ir įgyvendinimo plano, dėl kurio susitarta 2002 m. Johanesburge įvykusiame pasaulio vadovų susitikime dėl darnaus vystymosi, 30 dalyje nustatytus bendrosios žuvininkystės politikos tikslus. Šiuo planu pakeičiamas ir panaikinamas 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 811/2004, nustatantis priemones šiaurinių jūrinių lydekų ištekliams atkurti. Pagrindiniai naujo plano aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti, yra šie: Būtinybė persvarstyti tikslus Atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas, tikslinga didžiausią dėmesį sutelkti į optimalų išteklių panaudojimą, kuriuo bus užtikrintas didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis, kuris galimas okeanografinėmis sąlygomis. Įrodyta, jog būtina ne nustatyti tam tikrą tikslinę biomasę, o sudaryti sąlygas išteklių dydžiui nenuspėjamai kisti, palyginti su išteklių atkūrimo tiksliniu dydžiu, ir vengti kurti atskirus išteklių atkūrimo ar ilgalaikius išteklių valdymo planus. Todėl siūloma nustatyti tikslą išteklius naudoti taikant metinį žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą 0,17. Tai atitinka mokslines rekomendacijas, kuriose teigiama, kad žvejyboje taikant šį koeficientą būtų užtikrintas geriausias išteklių panaudojimas. Plano pritaikymas prie dabartinių socialinių ir ekonominių sąlygų Dėl aukštų kuro kainų 2008 m. ir mažo pelningumo šiuo metu žvejybos sektorius sparčiai pertvarkomas. Naujajame plane turėtų būti atsižvelgiama į šiuos pokyčius ir siekiama kuo trumpesniu priimtinu laikotarpiu kuo labiau vėl padidinti žvejybos pelningumą. Žvejybos taisyklių numatymas, kai trūksta duomenų Iš naujausios kitų išteklių valdymo patirties matyti, kad ne visada gali būti pakankamai duomenų, kad būtų įmanoma numatyti plano taikymo kriterijus. Būtina nustatyti aiškias taisykles, taikytinas, jeigu mokslininkai negali pateikti tikslaus išteklių būklės įvertinimo. Būtinybė sumažinti į jūrą išmetamų europinių paprastųjų JūRINIų LYDEKų KIEKį Sumažinus anksčiau europinių paprastųjų jūrinių lydekų žvejyboje taikytą žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą iki koeficiento, kuris būtinas siekiant išteklius panaudoti geriausiai, į jūrą bus išmetama mažiau žuvų – tiek europinių paprastųjų jūrinių lydekų, tiek su europinėmis paprastosiomis jūrinėmis lydekomis sužvejojamų kitų rūšių žuvų. Taikant mažesnį žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą galima sukaupti didesnių ir didesnio amžiaus atitinkamo ištekliaus žuvų ir sužvejoti mažiau netinkamų parduoti žuvų jauniklių, sužvejojamų kaip neišvengiama priegauda. Kontrolės nuostatos Kontrolės nuostatas taip pat būtina suderinti su nauja struktūra ir naujomis nuostatomis. Atsižvelgiant į siūlomus europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių valdymo plano pakeitimus, reikėtų patobulinti tam tikras 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2847/93, nustatančiame bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą, nustatytas kontrolės priemones, kad jos atitiktų naująsias priemones. |120 | Bendrosios aplinkybės 2002 m. valstybės narės pasirašė įgyvendinimo planą, dėl kurio susitarta pasaulio vadovų susitikime dėl darnaus vystymosi (Johanesburge). Į tą įgyvendinimo planą įtrauktas įsipareigojimas iki 2015 m. žuvų išteklius naudoti pagal didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio (angl. MSY) principą. Vykdant 2002 m. bendrosios žuvininkystės politikos reformą, Komisija ir Taryba sutarė laipsniškai įgyvendinti Bendrijai svarbių žuvininkystės išteklių daugiamečius valdymo planus ir išteklių atkūrimo planus. Buvo parengti daugelio Bendrijos vandenų atlantinių menkių išteklių, dviejų europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių, dviejų norveginių omarų (Nephrops) išteklių, dviejų paprastųjų jūrų liežuvių išteklių ir šiaurės jūros jūrinių plekšnių bei paprastųjų jūrų liežuvių išteklių valdymo planai. Daugiametis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių atkūrimo planas buvo antras įgyvendintas išteklių atkūrimo planas (pirmasis skirtas atlantinėms menkėms). Tame galiojančiame europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių atkūrimo plane nustatyta, kad, jei europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis dvejus metus iš eilės viršija išteklių atkūrimo plane numatytą tikslinį dydį, išteklių atkūrimo planas turėtų būti pakeistas išteklių valdymo planu. 2007 m. mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis atitinka išteklių atkūrimo plane numatytą tikslinį dydį, todėl pradėta rengti šį pasiūlymą. Naujesnėse mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad šių išteklių būklė pasikeitė ir kad daugiau negali būti laikoma, kad tie ištekliai dvejus metus iš eilės viršija išteklių atkūrimo plane numatytą tikslinį dydį. Įrodyta, jog būtina sudaryti sąlygas išteklių dydžiui nenuspėjamai kisti, palyginti su išteklių atkūrimo tiksliniu dydžiu, ir vengti kurti atskirus išteklių atkūrimo ar ilgalaikius išteklių valdymo planus. Todėl tikslinga išteklių atkūrimo planą pakeisti planu, taikytinu tuomet, kai išteklių dydis viršija tikslinį dydį arba yra už jį mažesnis. Tokiame plane turėtų būti užtikrinta atitiktis MSY tikslams. Į jį turėtų būti įtrauktos bendro leidžiamo sužvejoti žuvų kiekio (BLSK) nustatymo taisyklės, taikomos tada, kai išteklių dydis viršija prevencinį subrendusių žuvų 140 000 tonų biomasės dydį arba yra už jį mažesnis, ir kai biomasės dydis yra mažesnis už mažiausią 100 000 tonų dydį. |130 | Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal bendrąją žuvininkystės politiką nustatyta bendroji tausaus žuvininkystės išteklių naudojimo sistema. 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 811/2004, nustatančiu priemones šiaurinių jūrinių lydekų ištekliams atkurti, nustatytos europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių BLSK nustatymo taisyklės, siekiant, kad šių išteklių dydis būtų didesnis už prevencinį dydį. |140 | Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymo tikslas – darnus vystymasis – atitinka Bendrijos aplinkos politiką, ypač jos dalį, susijusią su natūralių buveinių apsauga ir gamtinių išteklių išsaugojimu. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |211 | Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji sektoriai ir bendra informacija apie respondentus Pasiūlymas pagrįstas keliomis konsultacijomis su valstybėmis narėmis ir suinteresuotųjų šalių atstovais regioniniuose patariamuosiuose komitetuose. 2008 m. vasario mėn. Komisija regioninėms patariamosioms taryboms (RPT) ir valstybėms narėms pateikė neoficialų techninį dokumentą. Šiame dokumente nagrinėjami įvairūs laipsniško perėjimo prie išteklių naudojimo pagal tausaus valdymo tikslus, atitinkančius 2002 m. Johanesburge įvykusiame susitikime prisiimtus įsipareigojimus, metodai ir pasekmės. Sumažinus žuvų mirtingumą dėl žvejybos, sužvejojamų žuvų kiekis (po pereinamojo laikotarpio) būtų pastovesnis, į jūrą būtų išmetama mažiau žuvų ir būtų prisidėta siekiant mažinti per didelį kitų rūšių tame pačiame rajone ir tais pačiais žvejybos būdais sužvejojamų žuvų kiekį. Daryta nuoroda į to meto mokslines rekomendacijas, kuriose teigiama, kad žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas atitinka didžiausią tausią žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį (f=0,17). Turėtų būti nustatyta kasmet bent 10 % sumažinti žuvų mirtingumą dėl žvejybos, nes, to nepadarius, naudos priimtinu laikotarpiu tikriausiai nebūtų. Aprašyti žvejybos įrankių, naudotų europinėms paprastosioms jūrinėms lydekoms žvejoti, tipai, apie kuriuos pranešė valstybės narės, taip pat aprašyti svarbūs laivų, kuriuos atitinkamos valstybės narės naudojo europinėms paprastosioms jūrinėms lydekoms žvejoti, tipai. Su šios pramonės šakos atstovais konsultuotasi dėl įvairių galimybių, susijusių su žuvų mirtingumo dėl žvejybos mažinimo priemonėmis, įskaitant: kontrolės stiprinimą ir teisės aktų vykdymo užtikrinimą; žuvų mirtingumo dėl žvejybos mažinimo tempą; žvejybos būdų keitimą siekiant, kad nebūtų sužvejojamos mažesnės žuvys, įskaitant tinklinio audeklo akies dydžio didinimą žvejojant įvairiais būdais; žuvininkystės valdymą naudojantis dienų jūroje arba kilovatais išreikštų dienų apribojimais, taikomais kartu su belsk; laivų eksploatacijos nutraukimą. Konsultacijų dokumentas skirtas Šiaurės vakarų vandenų ir Pietvakarių vandenų regioninėms patariamosioms taryboms. Šias institucijas įsteigė Europos bendrija, kad žvejybos ir žuvų perdirbimo sektorių, aplinkos srityje veikiančių nevyriausybinių organizacijų atstovai, pramogine žūkle užsiimantys žvejai ir įvairių kitų grupių atstovai galėtų Europos Komisijai teikti rekomendacijas. |212 | Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |221 | Aptariamos mokslo ir (arba) tiriamųjų duomenų sritys Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba (TJTT) ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK) buvo paprašyti pateikti mokslines rekomendacijas dėl ilgalaikio europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių valdymo. ŽMTEK ataskaitą pateikė 2007 m. birželio 4–8 d. vykusiame susitikime[2]. 2007 m. gruodžio mėn. įvykusiame susitikime[3] parengta ekonominio poveikio ataskaita. |2249 | Gautų ir panaudotų rekomendacijų santrauka Pagrindiniai aspektai yra šie: ŽMTEK rekomendacijose teigiama, kad vietoje išteklių atkūrimo plane nurodyto žuvų mirtingumo dėl žvejybos prevencinio koeficiento (f=0,25) pradėjus taikyti su didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančiu sužvejotų žuvų kiekiu siejamą žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą (f=0,17) būtų gauta didelės ilgalaikės naudos. Tačiau, siekiant pereiti prie mažesnio koeficiento, taikomos pereinamojo laikotarpio sužvejojamų žuvų kiekio mažinimo nuostatos. Nors ŽMTEK savo rekomendacijose taip pat teigė, kad ištekliai būtų geriausiai panaudojami pakeitus žvejybos įrankius, kuriuos naudojant būtų sužvejojama mažiau mažesnių žuvų, RPT nariai nesutiko didinti tinklinio audeklo akių dydžio žvejojant tais žvejybos būdais, kuriuos naudojant sužvejojamos europinės paprastosios jūrinės lydekos. RPT pritarė būtinybei mažinti žuvų mirtingumą dėl žvejybos ir žvejybos pastangas, tačiau, jų nuomone, tai turėtų būti daroma kartu atliekant struktūrinius žvejybos pajėgumų pakeitimus, o ne kilovatais išreikštų dienų ar dienų jūroje valdymo būdu. RPT nepritarė naujų rajonų, kuriuose būtų uždrausta žvejyba, nustatymui. Pasiūlymas pagrįstas gautomis rekomendacijomis. |225 |226 | Priemonės, kurių imtasi, kad visuomenė galėtų sužinoti ekspertų nuomonę TJTT ir ŽMTEK rekomendacijos visuomenei prieinamos jų interneto svetainėse (atitinkamai www.ices.dk ir fishnet.jrc.it/web/stecf). |230 | Poveikio vertinimas Poveikio vertinimas grindžiamas trijų rūšių indėliu: Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto atliktu biologiniu tyrimu, kurio metu buvo tiriamos biologinės kitų tikslinių mirtingumo dėl žvejybos koeficientų taikymo galimybės ir tų koeficientų užtikrinimo būdas; ŽMTEK parengta ekonomine analize, kurioje atsižvelgiama į galimus atitinkamų laivynų išlaidų ir uždarbio pokyčius, pasirinkus skirtingas galimybes; Konsultacijomis su suinteresuotosiomis šalimis, daugiausia – bendromis Šiaurės vakarų vandenų RPT ir Pietvakarių vandenų RPT rekomendacijomis. Poveikio vertinimą galima rasti http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |310 | Teisinis pagrindas Teisinis ilgalaikių išteklių valdymo planų rengimo pagrindas yra Europos bendrijos steigimo sutarties 37 straipsnis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. |331 | Palyginti su galiojančiu išteklių atkūrimo planu, siūlomu reglamentu įgyvendinami tik pakeitimai, kurių pakanka siekiant užtikrinti, kad ištekliai būtų naudojami remiantis didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančiu sužvejotų žuvų kiekiu ir naujausiomis mokslinėmis rekomendacijomis. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas poveikio Bendrijos biudžetui neturi. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |531 | Į šį pasiūlymą įtraukta nuostata, kuria numatoma kas trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo įvertinti valdymo priemones. |532 | Siūlomi tiksliniai žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientai grindžiami ŽMTEK ir TJTT mokslinėmis rekomendacijomis ir rodo dabartinę biologinę padėtį. Į pasiūlymą įtraukta vertinimo sąlyga, siekiant užtikrinti, kad prireikus, atsižvelgiant į naują mokslinę informaciją ir rekomendacijas, žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientai galėtų būti iš dalies keičiami. |2009/0039 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomas ilgalaikis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų valdymo planasEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[4],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5],kadangi:(1) Pagal 2002 m. Johanesburge įvykusiame JT Pasaulio vadovų susitikime dėl darnaus vystymosi priimtą įgyvendinimo planą Europos bendrija įsipareigojusi, inter alia , išlaikyti arba atkurti žuvininkystės išteklius tiek, kad būtų užtikrintas didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis, siekiant neatidėliotinai, jei įmanoma – ne vėliau kaip iki 2015 m., įgyvendinti šiuos tikslus išeikvotų išteklių atžvilgiu.(2) Siekiant pagerinti europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių, kurie jau beveik išeikvoti, būklę, priimtas 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 811/2004, nustatantis priemones šiaurinių jūrų lydekų ištekliams atkurti[6]. Nors įgyvendinant šį planą minėtų išteklių būklė tam tikru atžvilgiu pagerėjo, to plano tikslai nepakankami, kad būtų galima įgyvendinti 1 konstatuojamojoje dalyje nurodytus tikslus.(3) Siekiant europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinius išteklius atkurti tiek, kad būtų užtikrintas didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis, būtina priimti ilgalaikį europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių valdymo planą, numatant tikslus ir tvarką, pagal kurią būtų nustatomi sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai ir valstybėms narėms būtų paskirstomos žvejybos galimybės, ir Reglamentą (EB) Nr. 811/2004 pakeisti kitu reglamentu.(4) Vadovaujantis turima informacija, neįmanoma tiksliai nustatyti pageidaujamo ilgalaikio biomasės dydžio. Todėl ilgalaikio plano tikslas turėtų būti išreikštas tiksliniu žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientu, o ne tiksliniu biomasės dydžiu.(5) Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) rekomendacijose nurodyta, kad geriausias ilgalaikis išteklių panaudojimas gali būti užtikrintas taikant žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą 0,17.(6) ŽMTEK, neturėdamas pakankamai tikslios ir reprezentatyvios informacijos, ne visada gali pateikti rekomendacijas dėl leidžiamo sužvejoti žuvų kiekio apribojimų. Todėl reikėtų nustatyti nuostatas, kuriomis būtų užtikrinta, kad leidžiamo sužvejoti žuvų kiekio apribojimai galėtų būti nustatomi nuosekliai, net jei nepakanka duomenų.(7) Svarbiausios bendrosios žuvininkystės politikos priemonės, darančios tiesioginį poveikį valstybių narių žvejybos laivynų socialinei ir ekonominei padėčiai, – žvejybos pastangų nustatymas bei paskirstymas, mažiausio bei prevencinio išteklių dydžių nustatymas ir žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficiento nustatymas. Tikslinga, kad Taryba sau numatytų teisę tiesiogiai naudotis su šiais specifiniais dalykais susijusiais įgyvendinimo įgaliojimais.(8) Siekiant užtikrinti atitiktį šiame reglamente išdėstytoms priemonėms, be 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2847/93, nustatančiame bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą[7], nustatytų priemonių turėtų būti priimtos ir specialiosios kontrolės priemonės.(9) Tikslinga užtikrinti, kad planas būtų vertinamas periodiškai. Jei atlikus tokį vertinimą būtų nustatyta, kad plane nurodyti mažiausias ir prevencinis dydžiai arba žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientai nebėra tinkami, turėtų būti užtikrinta galimybė planą pakeisti.(10) Kad būtų įgyvendinti 2006 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo[8] 21 straipsnio a punkto i ir iv papunkčiai, jei išteklių dydis yra mažesnis už prevencinį neršiančių žuvų biomasės dydį, turėtų būti parengtas 2002 m. gruodžio 20 d. Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[9] 5 straipsnio nuostatas atitinkantis išteklių atkūrimo planas, o visomis kitomis aplinkybėmis – to reglamento 6 straipsnio nuostatas atitinkantis išteklių valdymo planas.(11) Todėl Reglamentą (EB) Nr. 811/2004 reikėtų panaikinti ir pakeisti nauju reglamentu,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS1 straipsnisDalykasŠiuo reglamentu nustatomas ilgalaikis europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių išsaugojimo ir valdymo planas (toliau – planas).2 straipsnisTaikymo sritisŠis reglamentas taikomas europinių paprastųjų jūrinių lydekų ištekliams šiuose rajonuose:a) TJTT IIIa pakvadratyje ir TJTT IIIb, IIIc bei IIId pakvadračių Bendrijos vandenyse,b) TJTT IIa pakvadračio ir TJTT IV kvadrato Bendrijos vandenyse,c) TJTT VI ir VII kvadratuose, TJTT Vb pakvadračio Bendrijos vandenyse ir TJTT XII bei XIV kvadratų tarptautiniuose vandenyse,d) TJTT VIIIa, VIIIb, VIIId ir VIIIe pakvadračiuose.3 straipsnisApibrėžtysŠiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys:a) bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK) – europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių kiekis, kurį galima kasmet sužvejoti ir iškrauti bet kuriame iš 2 straipsnyje nurodytų rajonų;b) mažiausias biomasės dydis – neršiančių žuvų biomasės dydis, lygus 100 000 tonų;c) prevencinis biomasės dydis – neršiančių žuvų biomasės dydis, lygus 140 000 tonų;d) esamoji biomasė – europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis tų metų, kuriais taikomas BLSK, sausio 1 d.II SKYRIUSILGALAIKIO IŠTEKLIŲ VALDYMO TIKSLAS4 straipsnisPlano tikslasPlano tikslai yra šie:a) išlaikyti tokią europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių biomasę, kuriai esant būtų galima tuos išteklius tausiai naudoti remiantis tiksliniu žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientu, kurį taikant būtų užtikrintas didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis, irb) numatyti tų išteklių valdymo priemones, kad tų išteklių dydis būtų didesnis už prevencinį biomasės dydį.III SKYRIUSŽVEJYBOS TAISYKLĖS5 straipsnisBLSK nustatymo tvarka1. Siekdama įgyvendinti 4 straipsnyje išdėstytus tikslus, Taryba kiekvienais metais kvalifikuota balsų dauguma, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su ŽMTEK, nustato ateinančiais metais 2 straipsnyje nurodytuose rajonuose europinių paprastųjų jūrinių lydekų ištekliams taikomą BLSK.2 BLSK nustatomas pagal šį skyrių.6 straipsnisBendras numatomas sužvejoti kiekis1. ŽMTEK numato, koks bendras europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekis, atitinkantis pagal 2, 3 ir 4 dalis nustatytus žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientus, gali būti sužvejojamas kitais metais.2. Jei ŽMTEK numato, kad tų metų, kuriais taikomas BLSK, sausio 1 d. europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis bus didesnis už prevencinį biomasės dydį arba jam lygus, taikomas žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas 0,17, vidutiniškai apskaičiuotas 2–6 amžiaus grupėms.3. Jei ŽMTEK numato, kad tų metų, kuriais taikomas BLSK, sausio 1 d. europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis bus mažesnis už mažiausią biomasės dydį, taikomas žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas 0,085, vidutiniškai apskaičiuotas 2–6 amžiaus grupėms.4. Jei ŽMTEK numato, kad tų metų, kuriais taikomas BLSK, sausio 1 d. europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis bus didesnis už mažiausią biomasės dydį arba jam lygus arba bus mažesnis už prevencinį biomasės dydį, žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas, vidutiniškai apskaičiuotas 2–6 amžiaus grupėms, nustatomas pagal šią formulę:0,085 + (esamoji biomasė - mažiausias biomasės dydis)*(0,17 - 0,085)/(prevencinis biomasės dydis - mažiausias biomasės dydis).7 straipsnisBLSK apskaičiavimas1. BLSK apskaičiuojami iš 6 straipsnyje nurodyto bendro numatomo sužvejoti europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekio atėmus šiuos kiekius:a) žuvų kiekį, kuris lygus numatomam iš atitinkamų išteklių į jūrą išmestų europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekiui, irb) prireikus atitinkamai kiekį, atitinkantį kitus susijusius žuvų mirtingumo dėl žvejybos šaltinius.2. Nepaisant 1 dalies, kiekvienam atitinkamam rajonui nustatomas BLSK nuo 2010, 2011 ir 2012 m. taikomo BLSK kasmet gali skirtis ne daugiau kaip 10 %, o nuo vėlesniais metais taikomų BLSK – ne daugiau kaip 20 %.8 straipsnisBLSK nustatymo tvarka, taikoma, kai nepakanka duomenųJei ŽMTEK dėl pakankamai tikslios ir reprezentatyvios informacijos stokos negali pateikti rekomendacijos, kuria remdamasi Taryba pagal 6 straipsnį galėtų nustatyti BLSK, nustatomi šie BLSK:a) jei ŽMTEK rekomendacijoje nurodo, kad sužvejojamų europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekį reikėtų sumažinti iki mažiausio galimo kiekio, BLSK nustatomas taikant ne mažesnį kaip 25 % mažinimo koeficientą, palyginti su ankstesnių metų BLSK;b) visais kitais atvejais BLSK nustatomas taikant ne mažesnį kaip 15 % mažinimo koeficientą, palyginti su ankstesnių metų BLSK.9 straipsnisPriemonių pritaikymasJei ŽMTEK rekomendacijoje nurodo, kad 6 straipsnio 2, 3 ar 4 dalyse nurodyti mažiausias ir prevencinis biomasės dydžiai arba žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas nebetinkami, kad būtų išlaikyta nedidelė išteklių išeikvojimo rizika ir didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis, Taryba nustato naujas tų dydžių vertes.IV SKYRIUSSTEBĖJIMAS, TIKRINIMAS IR PRIEŽIŪRA10 straipsnisRyšys su Reglamentu (EEB) Nr. 2847/93Be Reglamente (EEB) Nr. 2847/93 ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 V skyriuje nustatytų kontrolės priemonių ir jų įgyvendinimo taisyklių, taikomos šiame skyriuje nustatytos kontrolės ir tikrinimo priemonės.11 straipsnisLaivo žurnalo tikrinimas1. Naudodamosi laivų stebėjimo sistemos (LSS) duomenimis valstybės narės tikrina, ar informacija, žuvininkystės stebėjimo centruose (ŽSC) gauta iš laivų, kuriuose įrengta LSS, atitinka laivo žurnale užregistruotą veiklą. Tokių kryžminių patikrinimų duomenys registruojami elektroniniu būdu ir saugomi trejus metus.2. Kiekviena valstybė narė turi ir savo oficialioje interneto svetainėje skelbia kontaktinę informaciją, reikalingą laivo žurnalams ir iškrovimo deklaracijoms pateikti.12 straipsnisPirmą kartą iškrautų europinių paprastųjų jūrinių lydekų svėrimas1. Žvejybos laivo kapitonas užtikrina, kad bet koks 2 straipsnyje nurodytuose rajonuose sužvejotas ir Bendrijos uoste iškrautas europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekis, prieš jį parduodant arba prieš išvežant į kitą vietą, būtų pasvertas laive arba iškrovimo uoste. Sveriama kompetentingų nacionalinių institucijų patvirtintomis svarstyklėmis. Pasvėrus nustatytas svoris nurodomas pildant Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 8 straipsnyje nurodytą deklaraciją.2. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės gali leisti europines paprastąsias jūrines lydekas sverti valstybės narės teritorijoje vykstančiame žuvų aukcione, jei iškraunant žuvis buvo atliktas fizinis patikrinimas ir jei žuvų transportavimo konteineriai buvo užplombuoti prieš jas išvežant tiesiai į aukcioną ir laikyti užplombuoti iki žuvų svėrimo. Transportavimo dokumente nurodomi išsamūs iškraunant žuvis atlikto patikrinimo duomenys.13 straipsnisŽuvų perkrovimo draudimas2 straipsnyje nurodytuose rajonuose draudžiama jūroje perkrauti europines paprastąsias jūrines lydekas.14 straipsnisIšankstinis pranešimas1. Prieš Bendrijos žvejybos laivui, kuriame yra daugiau nei viena tona europinių paprastųjų jūrinių lydekų, įplaukiant į valstybės narės uostą arba kurią nors žuvų iškrovimo vietą, laivo kapitonas arba jo ar jos atstovas tos valstybės narės kompetentingoms institucijoms, likus ne mažiau kaip keturioms valandoms iki įplaukimo, praneša:a) uosto arba iškrovimo vietos pavadinimą;b) numatomą atplaukimo į tą uostą arba iškrovimo vietą laiką;c) kiekvienos rūšies žuvų kiekį, išreikštą gyvojo svorio kilogramais, jei tos rūšies žuvų laive yra daugiau nei 50 kg.2. Valstybės narės, kurioje turi būti iškrauta daugiau nei viena tona europinių paprastųjų jūrinių lydekų, kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad laive laikomą sužvejotų žuvų kiekį leidžiama pradėti iškrauti tik guvus tų institucijų leidimą.3. Jeigu Bendrijos žvejybos laivo kapitonas arba jo ar jos atstovas pageidauja laive laikomą žuvų kiekį perkrauti ar išmesti į jūrą arba jį iškrauti trečiosios valstybės uoste ar iškrovimo vietoje, jis vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms, likus ne mažiau kaip 24 valandoms iki žuvų perkrovimo ar išmetimo į jūrą arba jų iškrovimo trečiojoje valstybėje, praneša 1 dalyje nurodytą informaciją.15 straipsnisPaskirtieji uostai1. Jeigu iš Bendrijos žvejybos laivo Bendrijoje turi būti iškrauta daugiau nei dvi tonos europinių paprastųjų jūrinių lydekų, laivo kapitonas užtikrina, kad žuvys būtų iškraunamos tik paskirtuosiuose uostuose.2. Kiekviena valstybė narė paskiria uostus, kuriuose iškraunama daugiau nei dvi tonos europinių paprastųjų jūrinių lydekų.3. Kiekviena valstybė narė per 15 dienų nuo šio reglamento įsigaliojimo atsiunčia Komisijai paskirtųjų uostų sąrašą, o per 30 dienų nuo to sąrašo pateikimo nurodo atitinkamą tuose uostuose taikomą tikrinimo ir priežiūros tvarką, įskaitant kiekvieną kartą iškraunamo europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekio registravimo ir pranešimo sąlygas. Komisija šią informaciją persiunčia visoms valstybėms narėms.16 straipsnisVertinant laivo žurnale užregistruotą žuvų kiekį taikomas leidžiamasis nuokrypisNukrypstant nuo 1983 m. rugsėjo 22 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2807/83, nustatančio išsamias informacijos apie valstybių narių žuvies sugavimus registravimo taisykles[10], 5 straipsnio 2 dalies, laive laikomą žuvų kiekį apytikriai apskaičiuojant kilogramais, leidžiama taikyti nuokrypį, lygų 5 % laivo žurnale nurodyto skaičiaus.17 straipsnisAtskiras europinių paprastųjų jūrinių lydekų sandėliavimasBendrijos žvejybos laive draudžiama europines paprastąsias jūrines lydekas laikyti viename konteineryje kartu su kitų rūšių jūrų gyvūnais. Konteineriai, kuriuose yra europinės paprastosios jūrinės lydekos, triume laikomi atskirai nuo kitų konteinerių.18 straipsnisEuropinių paprastųjų jūrinių lydekų transportavimas1. Valstybės narės kompetentingos institucijos gali pareikalauti, kad visas europinių paprastųjų jūrinių lydekų, sužvejotų kuriame nors iš 2 straipsnyje nurodytų rajonų ir pirmą kartą iškrautų toje valstybėje narėje, kiekis būtų pasvertas prižiūrint kontrolieriams prieš jas išvežant iš pirmojo iškrovimo uosto. Dalyvaujant valstybių narių įgaliotiems kontrolieriams, reprezentatyviosios europinių paprastųjų jūrinių lydekų, pirmiausia iškrautų pagal 15 straipsnį paskirtame uoste, imtys, paimtos ne mažiau kaip 20 % iškrovimo operacijų skaičiaus sudarančių iškrovimo operacijų metu, pasveriamos prieš pasiūlant žuvis pirmą kartą parduoti ir prieš jas parduodant. Todėl per vieną mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos valstybės narės perduoda Komisijai išsamius duomenis apie imčių ėmimo tvarką, kurią jos ketina taikyti.2. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 13 straipsnio, prie visų europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekių, didesnių nei 50 kg ir transportuojamų ne į pirmojo iškrovimo ar importo vietą, pridedama kurios nors iš to reglamento 8 straipsnio 1 dalyje nustatytų deklaracijų kopija, susijusi su transportuojamais europinių paprastųjų jūrinių lydekų kiekiais. To reglamento 13 straipsnio 4 dalies b punkte numatyta išimtis netaikoma.19 straipsnisNacionalinės kontrolės veiksmų programos1. Valstybės narės, turinčios laivų, kuriems taikomas šis reglamentas, pagal I priedą parengia nacionalines kontrolės veiksmų programas.2. Valstybės narės, turinčios laivų, kuriems taikomas šis reglamentas, iki kiekvienų metų sausio 31 d. oficialiose interneto svetainėse paskelbia savo nacionalines kontrolės veiksmų programas ir jų įgyvendinimo tvarkaraštį, kad su jais galėtų susipažinti Komisija ir kitos valstybės narės, kurioms taikomas šis reglamentas.3. Komisija bent kartą per metus sušaukia Žuvininkystės ir akvakultūros komiteto posėdį, kad būtų įvertintas nacionalinių kontrolės veiksmų programų taikymas ir jo rezultatai.20 straipsnisTikrinimo standartai19 straipsnyje nurodytose nacionalinėse kontrolės veiksmų programose nurodomi konkretūs tikrinimo standartai. Tokie standartai reguliariai peržiūrimi, išnagrinėjus pasiektus rezultatus. Tikrinimo standartai palaipsniui keičiami, kol atitinka II priede apibrėžtus tikslinius tikrinimo standartus.21 straipsnisSpecialiosios kontrolės ir tikrinimo programosNukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 34c straipsnio 1 dalies, specialiosios europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių kontrolės ir tikrinimo programos gali būti taikomos ilgiau nei trejus metus nuo jų įsigaliojimo dienos.V SKYRIUSPASKESNI VEIKSMAI22 straipsnisPlano vertinimasRemdamasi ŽMTEK rekomendacijomis ir pasikonsultavusi su atitinkama regionine patariamąja taryba, Komisija, ne vėliau kaip trečiaisiais šio reglamento taikymo metais ir ne rečiau kaip kas trejus kitus šio reglamento taikymo metus, įvertina plano poveikį europinių paprastųjų jūrinių lydekų ištekliams ir tų ištekių naudojimo būdams ir prireikus siūlo atitinkamas plano keitimo priemones.VI SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS23 straipsnisEuropos žuvininkystės fondo parama1. Kad būtų įgyvendintas Reglamento (EB) Nr. 1198/2006 21 straipsnio a punkto i papunktis, tais metais, kuriais europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis yra mažesnis už prevencinį biomasės dydį, planas laikomas išteklių atkūrimo planu, atitinkančiu Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 5 straipsnio nuostatas.2. Kad būtų įgyvendintas Reglamento (EB) Nr. 1198/2006 21 straipsnio a punkto iv papunktis, tais metais, kuriais europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių dydis yra lygus prevenciniam biomasės dydžiui arba yra už jį didesnis, planas laikomas išteklių valdymo planu, atitinkančiu Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 6 straipsnio nuostatas.24 straipsnisPanaikinimas1. Reglamentas (EB) Nr. 811/2004 panaikinamas.2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.25 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasI PRIEDASNacionalinių kontrolės veiksmų programų turinysNacionalinėmis kontrolės veiksmų programomis siekiama, inter alia , tiksliai apibrėžti šiuos dalykus:1. KONTROLĖS PRIEMONĖSŽmogiškieji ištekliai1.1. Krante ir jūroje dirbančių inspektorių skaičius, jų darbo laikotarpiai ir žvejybos zonos, kuriose jie turi dirbti.Techniniai ištekliai1.2. Patruliuojančių laivų ir orlaivių skaičius, jų dislokavimo laikotarpiai ir zonos.Finansiniai ištekliai1.3. Biudžeto asignavimai, skirti žmogiškųjų išteklių, patruliavimo laivų ir orlaivių panaudojimui.2. SU ŽVEJYBOS VEIKLA SUSIJUSIOS INFORMACIJOS ELEKTRONINIS REGISTRAVIMAS IR PERDAVIMASSistemų, kurios įdiegtos siekiant užtikrinti 11, 12, 15 ir 16 straipsnių laikymąsi, aprašymas.3. UOSTŲ PASKYRIMASJei tinka, uostų, kurie pagal 15 straipsnį paskirti europinėms paprastosioms jūrinėms lydekoms iškrauti, sąrašas.4. PRANEŠIMAS PRIEŠ IŠKRAUNANT ŽUVISSistemų, kurios įdiegtos siekiant užtikrinti 14 straipsnio laikymąsi, aprašymas.5. ŽUVŲ IŠKROVIMO KONTROLĖPriemonių ir sistemų, kurios įdiegtos siekiant užtikrinti 12, 14, 15, 16 ir 18 straipsnių laikymąsi, aprašymas.6. TIKRINIMO PROCEDŪROSNacionalinėse kontrolės veiksmų programose nustatomos procedūros, kurių bus laikomasi:a) atliekant tikrinimus jūroje ir sausumoje;b) susisiekiant su kompetentingomis institucijomis, kurias kitos valstybės narės paskyrė atsakingomis už europinių paprastųjų jūrinių lydekų ištekliams taikomas nacionalines kontrolės veiksmų programas;c) bendrai vykdant priežiūrą ir keičiantis inspektoriais (taip pat nurodomi kitų valstybių narių vandenyse pareigas einančių inspektorių įgaliojimai ir kompetencijos sritys).II PRIEDASKONKRETŪS TIKRINIMO STANDARTAITikslas1. Kiekviena valstybė narė pagal šį priedą nustato konkrečius tikrinimo standartus.Strategija2. Vykdant žvejybos veiklos tikrinimą ir priežiūrą daugiausiai dėmesio skiriama laivams, kurie, tikėtina, žvejoja europines paprastąsias jūrines lydekas. Tikrinimo ir priežiūros veiksmingumui patikrinti taikomas papildomas kryžminio patikrinimo mechanizmas – atsitiktiniai europinių paprastųjų jūrinių lydekų transportavimo ir pardavimo patikrinimai.Prioritetai3. Skirtingoms žvejybos įrankių rūšims taikomi nevienodo lygmens prioritetai, atsižvelgiant į tai, kiek įtakos laivynams turi žvejybos galimybių apribojimai. Todėl kiekviena valstybė narė nustato konkrečius prioritetus.Tiksliniai tikrinimo standartai4. Praėjus ne daugiau kaip mėnesiui nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, valstybės narės, atsižvelgdamos į toliau nurodytus tikslus, įgyvendina tikrinimo programas.Valstybės narės nurodo, kokia imčių ėmimo strategija bus taikoma, ir ją apibūdina.Komisijos prašymu valstybės narės turi jai pateikti taikomą imčių ėmimo planą.a) Tikrinimo uostuose apimtisSiektinas tikslumas paprastai turėtų būti ne mažesnis už tikslumą, kuris būtų pasiektas taikant paprastą atsitiktinės imčių ėmimo metodą, kai valstybėje narėje patikrinama 20 % visų europinių paprastųjų jūrinių lydekų iškrovimo operacijų.b) Parduoti skirtų žuvų tikrinimo apimtisTikrinami 5 % europinių paprastųjų jūrinių lydekų, pasiūlytų parduoti aukcione.c) Tikrinimo jūroje apimtisJūroje taikomi standartai turi būti nustatomi atlikus išsamią kiekviename rajone vykdomos žvejybos veiklos analizę. Jūroje taikomi standartai susiję su patruliavimo jūroje europinių paprastųjų jūrinių lydekų išteklių valdymo rajonuose dienų skaičiumi, galbūt atskirai nurodant, kiek dienų reikia patruliuoti tam tikruose rajonuose.d) Priežiūros iš oro apimtisLankstūs standartai turi būti nustatomi atlikus išsamią kiekviename rajone vykdytos žvejybos veiklos analizę ir atsižvelgiant į valstybės narės turimus išteklius.III PRIEDASAtitikties lentelėReglamentas (EB) Nr. 811/2004 | Šis reglamentas |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnis | 4 straipsnis |3 straipsnis | - |4 straipsnis | 5 straipsnis |5 straipsnis | 6 ir 7 straipsniai |6 straipsnis | 8 straipsnis |7 straipsnis | - |8 straipsnis | 14 straipsnis |9 straipsnis | 15 straipsnis |10 straipsnis | 16 straipsnis |11 straipsnis | 17 straipsnis |12 straipsnis | 18 straipsnis |13 straipsnis | 21 straipsnis |[1] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[2] Ilgalaikiai europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių valdymo planai. Lisabona, 2007 m. birželio 4–8 d. Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto Išteklių ir jų naudojimo pusiausvyros pogrupio susitikimo ataskaita.[3] Ilgalaikio europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių valdymo plano poveikio vertinimas. Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto Išteklių ir jų naudojimo pusiausvyros pogrupis.[4] OL C, p.[5] OL ...[6] OL L 150, 2004 4 30, p. 1.[7] OL L 261, 1993 10 20, p. 1.[8] OL L 223, 2006 8 15, p. 1.[9] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[10] OL L 276, 1983 10 10, p. 1.


text:
Slovenska osamosvojitvena vojna ali vojna za Slovenijo, znana tudi kot desetdnevna vojna, je bila vojna, s katero je Republika Slovenija med 27. junijem in 6. julijem 1991 odbila napad Jugoslavije, s tem pa dosegla svojo neodvisnost od SFRJ. To je bil prvi vojni spopad v Evropi po drugi svetovni vojni.
 Predhodni incidenti
 Jugoslovanska ljudska armada je prvič oboroženo nastopila proti slovenski Teritorialni obrambi (TO) oktobra 1990, ko je zasedla Republiški štab Teritorialne obrambe v Ljubljani. Navzlic pritiskom JLA je Teritorialna obramba v maju 1991 začela z usposabljanjem nabornikov v dveh učnih centrih: na Igu pri Ljubljani in v Pekrah pri Mariboru. 23. maja je JLA, na podlagi zaigranega incidenta v Pekrah, poskušala priti do vojaških obveznikov.
 Potek osamosvojitvene vojne
 Opis poteka se naslanja na zapise brigadirja Janeza J. Švajncerja, dostopne na strežniku Urada vlade RS za informiranje ter Zveze veteranov vojne za Slovenijo.
 Sreda, 26. junija
 Slovenska skupščina je ustavni zakon o samostojnosti sprejela 25. junija 1991, na mejnih prehodih so bile jugoslovanske table in zastave zamenjane s slovenskimi in postavljeni mejni prehodi proti Hrvaški. Isti večer se je v Beogradu sestal Zvezni izvršni svet. Sprejel je odlok o zavarovanju državnih meja v Sloveniji, s čimer sta imeli JLA in zvezna policija odprto pot za oborožen nastop proti Sloveniji.
 Vojaško-policijski nastop je bil v prvi fazi uperjen proti slovenskim mejam in letališču Brnik. Ko bi bila Slovenija odrezana od sveta, bi v drugi fazi prišel na vrsto obračun z delom Slovenije, ki je zagovarjal samostojnost, zamenjali pa bi tudi staro politično vodstvo z novim.
 Proti mejnim prehodom z Italijo so 26. junija zjutraj krenile okrepljene enote iz karavel proti mejnih prehodom, o čemer je Radio Koper že dopoldne neposredno s Krvavega Potoka in Debelega rtiča poročal za Val 202. Za tem so ob 11.30 krenile proti mejnim prehodom krenile tudi oklepne enote reškega korpusa iz Pivke, ob 13.10 pa iz Ilirske Bistrice. Ob 13.00 je Radio Koper začel s posebnim "vojnim programom" neposredno z dogajanja na terenu obveščati poslušalce, ki so odšli na ceste. Med potjo so naletele na nebranjene barikade in na spontan, ponekod zelo odločen nastop domačinov, zlasti v Vrhpolju. Neoboroženi prebivalci pohoda tankov niso mogli preprečiti, odločno pa so reagirali proti agresiji, kar je bilo pozneje značilno za vso Slovenijo. Kot grožnja slovenskim demonstrantom je v Divači ob 14.30 padel tudi prvi strel, ki ga je sprožil oficir JLA.
 Taktika nastopa JLA proti slovenskim mejnim prehodom je bila opredeljena s posebnim ukazom, ki je najprej pozival k predaji prehoda, nato je sledila grožnja z orožjem in nazadnje streljanje v bližino prehoda in v centre odpora. Po izkušnjah na Kosovem in na Hrvaškem je JLA tudi v Sloveniji aktivirala oborožene sile, vendar napačno predvidevala, da bodo tudi Slovenci pokorjeni brez težav. Zato so bile enote JLA brez ustrezne logistične podpore za daljše vojskovanje, upoštevana pa niso bila bistvena taktična načela, da tanki ne nastopajo brez podpore pehote.
 Enote za vojaški poseg proti Sloveniji so oblikovali ljubljanski, mariborski, reški, zagrebški in varaždinski korpus ter letalski korpus JLA. Vsi so bili pod poveljstvom 5. armadnega poveljstva v Zagrebu. V Sloveniji je imela JLA približno 22.300 vojakov, slovenska Teritorialna obramba 16.000 pripadnikov, med vojno pa se je število povečalo na 35.200. Slovenska policija je imela okoli 10.000 aktivnih in rezervnih pripadnikov, JLA pa je imela popolno premoč v orožju in močne oklepne enote s podporo vojnega letalstva. Slovenska vojska in policija sta imeli samo pehotno oborožitev, nekaj protiletalskih topov 20 mm in minometov 82 mm, vendar niti enega tanka, letala ali topniških enot. Boju z oklepniki so bili namenjeni ročni raketometi Armbrust, obrambi pred nizko letečimi letali pa prenosne rakete Strela-2M.
 Četrtek, 27. junija
 Vojna za Slovenijo se je začela ob 1:15 ponoči, ko je protiletalska oklepna baterija JLA pri Metliki prestopila državno mejo. Ob 2:40 je iz vojašnice na Vrhniki proti letališču Brnik krenil 1. oklepni bataljon.
 Kolono oklepnikov, ki je prodirala skozi Belo krajino, je sestavljalo 12 bojnih oklepnih vozil s tricevnimi protiletalskimi topovi 20 mm in več tovornjakov. Ustavila jih je barikada v Pogancih. V stopnjevanju napetosti med pripadniki Teritorialne obrambe in vojaki so padli prvi streli. Ob 10.30 je kolona odpeljala proti Ljubljani, vendar jo je ob 15:45 ustavila zapora na cesti pri Medvedjeku.
 Oklepni bataljon z Vrhnike je proti Brniku prodiral v dveh kolonah. Na poti je naletel na improvizirane, nebranjene barikade iz avtomobilov. Ena oklepna kolona je prodirala po avtocesti in ljubljanski obvoznici ter skozi Trzin in Mengeš, druga po stari cesti, pri čemer je po pomoti zavila v gozdove na Toškem čelu in pri obračanju na ozki cesti izgubila dva tanka. Prvi tanki so prišli na letališče Brnik okoli 7. ure zjutraj. Zavzeli so okolico letališča, enota Teritorialne obrambe pa jih je napadla okoli 18. ure. Po napadu so tanki zavzeli položaj za krožno obrambo.
 V Trzinu so za kolono JLA z Vrhnike ostali trije oklepni transporterji in vozilo za zveze. Proti večeru so se iz dveh helikopterjev JLA izkrcali pripadniki diverzantskega odreda, ki so prišli na pomoč oklepnikom. V približno 20 minut trajajočem spopadu s policijsko specialno enoto in Teritorialno obrambo so padli štirje vojaki JLA in pripadnik Teritorialne obrambe Edvard Peperko. Drugi vojaki JLA so se predali, vojaki diverzantskega odreda JLA pa so se umaknili proti Depali vasi in bili naslednji dan ujeti.
 Deset tankov je iz Maribora približno ob 9. uri odpeljalo proti Šentilju, pet tankov ter 10 oklepnikov pa proti Dravogradu. Kolono, ki je prodirala proti Šentilju, je ustavila branjena barikada v Pesnici. Okoli poldneva so jo začeli obstreljevati in jo zažgali. Pripadniki Teritorialne obrambe so tanke napadli okoli 17.30. Na mostu čez Dravo je bila zavrnjena tankovska kolona polkovnika Popova, ki je poskušala prodreti s hrvaške smeri. Ustavljena je bila oklepna kolona, ki je prišla v Slovenijo pri Razkrižju.
 V Dravogradu popoldan je 115. PDIV zajela zvezne policiste, ki so pristali s helikopterjem na stadionu.
 Zvečer je bil pri vasi Rigonce ustavljen poizkus vdora oklepne kolone JLA. Ob 20.45 je bil z dvema minometoma 82 mm izveden napad na letališče Cerklje ob Krki, nato pa je večina letal letališče zapustila. Do ostrega spopada s kolono JLA je prišlo v Kosezah pred Ilirsko Bistrico, padli so trije vojaki JLA.
 Zvečer je bil po ukazu Republiške koordinacije z Janezom Janšo na čelu, z namenom "psihološkomotivacijskega obrata", na Igu sestreljen vodilni od treh neoboroženih helikopterjev Mil Mi-8, in sicer z obrazložitvijo, da je poskušal raketirati in desantirati na 510. učni center TO na Igu, čeprav je bil neoborožen in je imel oznako Rdečega križa.
 Secialna enota pod poveljstvom Toneta Krkoviča je v Rožni dolini v Ljubljani sestrelila še en neoboroženi helikopter JNA, gazelo št. 664, s pilotom kapetanom Antonom Mrlakom in kopilotom tehnikom letalcem Bojančetom Sibinovskim, in sicer z obrazložitvijo, da naj bi krožil v ožji branjeni zoni teritorialne obrambe Ljubljane in preletaval nad samim sedežem poveljstva, čeprav je v resnici Mrlak proti Vrhniki kot ponavadi letel nad železnico ob Tivoliju (gl. prikaz poti helikopterja iz knjige Skrito povelje). Po nekajkratnih poveljih in preklicih sestrelitve sta bili proti helikopterju izstreljeni dve raketi Strela. Prva je zgrešila in padla nekje v parku Tivoli. Druga izstreljena s strehe nekdanje poslovne stavbe Iskre pa je začela nizko spremljati cilj in ga zadela v Rožni dolini (danes tam stoji spomenik). Kasneje se je izkazalo, da je bil pilot slovenskega rodu namestnik poveljnika enote na Brniku kapetana Jožeta Jerića (Jerić je bil leta 1990 neposredno odgovoren komandi v JRV in PVO Beogradu za odvzem 12 letal Kragulj, ki so bila v lasti TO Slovenije). Mrlak se je na nalogo prevoza kruha v vrhniško kasarno javil sam. Pred tem se je z Jelkom Kacinom, osebnim prijateljem, ki je bil njegova zveza s slovenskimi obrambnimi silami, dogovarjal in pripravljal prelet 2–3 helikopterjev iz JLA v slovensko TO. Temeljno javno tožilstvo v Ljubljani, ki je primer obravnavalo, ni ugotavljalo, ne kdo je streljal, ne kdo je izdal povelje, ne kdaj se je to zgodilo, niti od kod so streljali na helikopter, čeprav so ljubljanski kriminalisti sam dogodek raziskali in, kot je običajno, izsledke poslali tožilstvu. Vodja tožilstva Tomaž Miklavčič je sestrelitev kvalificiral kot "padec helikopterja" in jo že februarja 1992 dal v arhiv. Kljub dejstvu, da je bil Mrlak sestreljen bodisi zaradi napake (nekoordiniranost Kacina in Janše) bodisi celo namerno zaradi Janševega povelja, so odgovorni Mrlaka po koncu osamosvojitvene vojne sistematično blatili, tako da so ga omenjali zgolj kot pripadnika JLA in zamolčevali njegovo sodelovanje s TO. Mrlakova družina si je za njegovo rehabilitacijo neuspešno prizadevala več let. Status padlega za Slovenijo mu je bil priznan šele leta 2000.
 Petek, 28. junija
 Ponoči so slovenske oborožene sile krepile blokade in novo mobilizirane enote Teritorialne obrambe usmerjale proti zavzetim mejnim prehodom. Vse koordinacijske podskupine so dobile ukaz: »Na vseh točkah, kjer so oborožene sile RS v taktični prednosti, izvršite ofenzivne akcije proti okupatorskim enotam in objektom. Nasprotnika pozivajte k predaji, določite čim krajši rok in izvedite akcijo z vsem razpoložljivim orožjem. Pri akcijah poskrbite za evakuacijo in varnost življenj civilnega prebivalstva.«
 Tanki, ki so prenočili pred barikado v Pesnici, so do sedme ure zjutraj barikado odstranili in nadaljevali z vožnjo proti Šentilju. Ustavila jih je barikada na Ranci, pri Kaniži sta dva tanka obtičala. Druge tanke je okoli 10.30 ustavila branjena barikada v Štrihovcu. Pripadniki Teritorialne obrambe in policije so tanke napadli. Po 11. uri so prišla tankom na pomoč letala jugoslovanskega vojnega letalstva in raketirala ter obstreljevala barikado. Ob 13.30 so spet napadla štiri letala, pri tem so bili štirje vozniki tovornjakov ubiti. Tankovska kolona je nato barikado obšla, vendar se je kmalu ustavila.
 Kolona JLA iz Maribora v sestavi kamionov, oklepnih vozil in protiletalskih oklepnikov 20/3mm je ves čas svoje poti bila ovirana z barikadami na svoji poti do Koroške. Ob 2:30 je napadla 28. samostojna četa iz Mislinje in jo 400 m pred barikado v Dravogradu ustavila. S prihodom EPN jurišnega odreda na to območje se je vnel nov spopad v katerem je žal padel Vincenc Repnik okrog pol osmih istočasno pa tudi dva miličnika v bitki za Holmec, ki se je začela ob 5:30. Nosilka napada na Holmec je bila 115 PDIV četa, ki je v sodelovanju z ostalimi enotami TO in policije prisilila JLA v stražnici po peturnih bojih k predaji.
 Ob 9.50 so slovenske enote napadle oklepno kolono JLA na Medvedjeku. V napadih letalstva JLA je bilo ubitih šest voznikov tovornjakov.
 V Limbušu pri Mariboru sta bila uspešno napadena dva tanka JLA. Na Gibini je bil ustavljen prodor oklepne kolone s Hrvaške. Pred Dravogradom je bila ustavljena oklepna kolona JLA, ki je prodrla iz Maribora. Po ostrem spopadu je bil zavzet mejni prehod Holmec. Padla sta dva policista in trije vojaki JLA, 91 je bilo zajetih. Enote Teritorialne obrambe so napadle vojašnico Bukovje pri Dravogradu. Jugoslovanska letala so napadla letališče Brnik, oddajnike Krim, Kum, Boč in Nanos ter Karavanški predor, Kočevsko Reko in Mursko Soboto.
 V Dravogradu sta ob 15:35 uri dva aviona MIG-21 raketirala okolico mostu. Na letališču Turiška vas -Slovenj Gradec je na isti letali streljala novoustanovljena enota LPA 20/1mm in eno letalo lažje zadela.
 OB 17:30 sta dva lovca MIG 21 visoko preletela Dravograd zgrešila cilj in nadaljevala brez napada ter prišla v avstrijski zračni prostor. Avstrijska vojska na to ni bila pripravljena in je alarmirala svoje letalske sile ko sta Mig-a že odšla.
 Popoldne je enota pripadnikov vojaške varnostno-obveščevalne službe in vojaške policije zasedla Radijsko-prisluškovalni center JLA na Rožniku v Ljubljani.
 Oklepna kolona polkovnika Popova, ki je v Slovenijo prodrla pri Razkrižju, je zavzela mejni prehod Gornja Radgona. Domači prostovoljci Marjan Gavez, Matjaž Perša, Ivan Berlak so ji zažgali tovorne avtomobile. Zavzeto je bilo skladišče JLA v Borovnici, s čimer se je oborožitev Teritorialni obrambi bistveno izboljšala, zavzeli so skladišče v Leskovcu. Neuspešen pa je bil napad 30. razvojne skupine (30. RSK, kasneje MORiS) na vojašnico v Ribnici brez sodelovanja in usklajevanja s TO Ribnica, ki se je predtem z vodstvom vojašnice dogovorila o nenapadanju. V Črničah v Vipavski dolini je Teritorialna obramba odgovorila na ogenj iz kolone JLA, dva vojaka sta padla. Enota Teritorialne obrambe je napadla vojake na mejnem prehodu Rožna Dolina, dva tanka sta bila uničena, trije zajeti, trije vojaki JLA so padli, 98 pa je bilo ujetih. Zavzet je bil prisluškovalni center JLA na Rožniku pri Ljubljani in uničen prisluškovalni center JLA na Suhi. Izvedena sta bila napada na vojašnico Škofja Loka in skladišče JLA Drulovka. Na letališču Brnik je JLA ubila dva avstrijska novinarja. Ponoči se je tankom ob letališču približal pripadnik Teritorialne obrambe Peter Petrič, streljal na poveljniški tank, ranil poveljnika in pri tem izgubil življenje.
 JLA je ob 21. uri razglasila prekinitev ognja, saj so bile obkoljene enote v vedno težjem položaju. JLA izgubi sistem poveljevanja enotam zaradi prekinitve dobave električnega toka in vode v blokiranih kasarnah. JNA se zaveda možnosti izbruha epidemije med svojimi vojaki. Morala vojakom zelo pade in želijo si domov.
 Sobota, 29. junija
 V noči s petka na soboto so se predstavniki Slovenije v Zagrebu sestali s tremi zunanjimi ministri Evropske skupnosti in predsednikom ZIS. Sprejeli so dogovor o ustavitvi sovražnosti, ki pa je bil tako nejasen, da do njegove uresničitve ni prišlo.
 Dopoldne so se vdali vojaki in zvezni policisti, ki so bili obkoljeni v letalski bazi JLA na letališču Brnik. V skladišču goriva JLA v Mokronogu je podoficir streljal na poveljnika, ki se je hotel vdati, in grozil, da bo razstrelil rezervoar z gorivom. Uspešen je bil napad na bojno oklepno vozilo JLA pri Moretinih in spopad policistov z vojaki JLA pri Škofijah. V Štrihovcu je bila razbita tankovska kolona, ki je prodirala proti Šentilju. Tanki razpadle kolone so pozneje sestavljali tankovsko četo Teritorialne obrambe. Popoldne so se po pogajanjih predali vojaki JLA stražnice Vrtojba, ki so bili okrepljeni z vojaki iz Vipave. Proti večeru pa so se po uspešni akciji miličnikov predali vojaki JLA in zvezni miličniki na mednarodnem mejnem prehodu Vrtojba, skupaj se je vdalo 140 vojakov in 8 zveznih miličnikov, zaseženih je bilo tudi 7 tankov.
 30. RSK (MORiS) je odvzela prostost častniku JLA Šefketu Suljeviću, potem ko je zaradi dogodkov v Gornji Radgoni na ribniški policijski postaji že podpisal izjavo o prestopu v slovensko TO. Namesto v zbirni center za vojake JLA so ga morisovci odpeljali na svoj sedež v Kočevski Rog, kjer so ga več dni mučili. Zdravnici, ki ga je nato pregledala, so zagrozili, naj bo o pregledu in izvidih popolnoma tiho. (Suljevića so morisovci drugič prijeli 17. oktobra 1991 in ga zadrževali dober teden, ves čas zavezanih oči in golega, nato pa ga izgnali iz Slovenije. Njegovi ženi, Slovenki, je šele po desetletju uspelo izboriti njegovo vrnitev k družini, ki si jo je z njo ustvaril v Ribnici.)
 Od Predsedstva RS in Vlade RS je JLA s pisnim ultimatom zahtevala kapitulacijo Slovenije. Zadnji rok je bil 30. junija ob 9. uri. Zvečer se je sestala slovenska skupščina, se opredelila za mirno rešitev krize, vendar slovenska neodvisnost ni smela biti ogrožena.
 Nedelja, 30. junija
 Ob 9. uri je bil zračni alarm, z letališč na Hrvaškem so proti Sloveniji poletela letala JLA, vendar so se kmalu obrnila in vrnila na letališča. V varaždinskem, zagrebškem in reškem korpusu je JLA oblikovala nove sile za napad na Slovenijo. Celotna eskadrilja bombnikov je namenjena v Novo Gorico, kjer naj bi zravnali z zemljo policijsko postajo in dvorišče, na katerem so bili vsi zajeti tanki . Milan Kučan je interveniral po telefonu pri Ante Markoviću, ki je kot vrhovni poveljnik JNA zahteval preklic akcije,ter tako rešil pred uničenjem velik del Nove Gorice in s tem verjetno več tisoč življenj, saj je bila trasa letalskega napada začrtana po izvidniškem ogledu dveh migov v soboto opoldan in je potekala vzdolž Kidričeve ulice od občine do policijske postaje, s čimer bi zajela tudi stavbo sodišča hotela Perla in precej hiš na griču nad policijsko postajo ter Ščedne.
 Enote Teritorialne obrambe so napadle ploščad pred Karavanškim predorom, ponoči pa je bil sprejet dogovor o izročitvi predora. Zavzeli so center zvez nad Senožečami.
 Iz zaplenjenih tankov je bila pri Novi Gorici organizirana tankovska četa Teritorialne obrambe z devetimi tanki.
 Ponedeljek, 1. julija
 Okoli pol treh zjutraj je prišlo do požara in eksplozije, ki je uničila skladišče orožja JLA v Črnem Vrhu nad Idrijo. V skladišču je bilo orožje slovenske Teritorialne obrambe.
 Po spopadu, v katerem je padel poveljnik, se je vdala stražnica JLA v Novi vasi. JLA je s helikopterji z oznako Rdečega križa dovažala okrepitve in opremo obkoljenim enotam. Oklepna kolona na Medvedjeku se je ponoči izvlekla iz blokade, saj so enote TO po napadu letalstva JLA zapustile položaje brez zavarovanja. Vojaki JLA so odstranili zaščitno ograjo na avtocesti in se z oklepniki po vzporedni cesti napotili v smeri Brežic. Kolona je v Krakovskem gozdu ponovno naletela na blokado TO. Po neuspelih pregovorih o predaji je bil ob 05.15 uri neuspešno izveden napad na kolono. Po klicu na pomoč je JLA napadla z letali Jastreb. Uničeno je bilo eno BOV vozilo in nekaj poškodovanih. Ubitih je bilo nekaj vojakov JLA in ranjen en teritorialec. TO so zapustile svoje položaje že pred letalskim napadom saj je bilo izdano obvestilo o prihodu letal JLA. Kolona je ostala razbita in nezavarovana, zato se je major Prodanovič, poveljujoči kolone JLA, odločil, da peš z vojaki zapusti kolono. Odpravili so se preko Gorjancev v matično enoto v Jastrebarskem. V bližini vasi Planina jih je dohitela in obkolila številčno slabša posebna enota policije pod poveljstvom Andreja Bobeka. Z zvijačo so napravili vtis, da gre za veliko večjo enoto in po kratkih pregovorih se je major Prodanovič z enoto, brez borbe, predal.
 Zvečer je sledil nov ultimat JLA Sloveniji.
 Zavzeto je bilo skladišče MES Zaloška Gorica.
 Torek, 2. julija
 Drugi julij je pomenil prelomnico v vojni za Slovenijo. Oklepnomehanizirani bataljon JLA iz Jastrebarskega je skušal prodreti v Slovenijo in rešiti obkoljeno kolono v Krakovskem gozdu, vendar je bil zaradi dobre taktike TO preusmerjen na staro cesto kjer je bil ustavljen in zavrnjen v zasedi pri Prilipah. TO z snajperskim strelom zadene poveljujočega oficirja na tanku ostalo opravijo z RB-ci. Uničen en tank T-84. Kupola tega tanka je sedaj umeščena v zbirko Vojaškega muzeja Slovenske vojske in razstavljena v muzeju Park vojaške zgodovine Pivka.
 V napadu JLA izgubi poveljnika enote ostanek se v paniki obrne nazaj proti Hrvaški saj nihče od preostalih oficirev ni hotel prevzeti poveljstva nad kolono.
 Ob 13:30 se je z ognjem iz tankovskih topov Teritorialne obrambe začel napad na stražnico JLA v Šentilju. Na položaje vzhodno od mejnega prehoda je bilo izstreljenih 65 granat in na stražnico 25 granat. Vojaki JLA so jo zapustili.
 OB 15:22 je enota LPA 20/1 mm streljala na 4 avione na Dobrovi pri Dravogradu, ki so takoj odleteli. V bližini blokirane kolone JLA v Dravogradu so ta letala odmetavala svetleče vabe, ker je imela enota LPA 20/1mm tudi dve raketi STRELA -2M.
 ob 16:00 se je vnel več urni boj v Dravogradu med kolono JLA, kasarno Bukovje in enotami TO obrambe.
 Ob 16:15 so na mejnem prehodu Gornja Radgona enote Teritorialne obrambe napadle oklepnike JLA, streljanje iz tankov pa je uničilo del mesta. Oklepnikom sta pomagali dve letali.
 Zavzeto je bilo skladišče JLA v Ložnici, ekonomija Rajhenav in nekdanja skladišča Teritorialne obrambe na Prulah v Ljubljani. Letala JLA so napadla oddajnike na Nanosu, Kumu in v Domžalah, barikadi pri Čatežu in v Krakovskem gozdu. Po ostrem spopadu, v katerem je padel poveljnik, se je vdala stražnica Kuzma. V Mariboru so iz vojašnice Franca Rozmana-Staneta s havbicami streljali proti Pohorju. Pripadniki oboroženih sil TO pred Dravogradom so, po napadu letal JLA, od 15:30 do 21:30, doživeli nov spopad z oklepno kolono.
 Iz vojašnice na Vrhniki so tanki odpeljali proti Ljubljani in proti Logatcu, vendar so jih na Cesarskem vrhu in v Sinji Gorici ustavili. Napadena je bila oklepna kolona v vasi Orehek, zavzeta sta bila mejna prehoda Fernetiči in Gorjansko.
 Predsedstvo RS je ob 21. uri sprejelo sklep o enostranski ustavitvi ognja, pri čemer je ugotovilo, da je bila vojaška ofenziva iz Beograda že zlomljena. V večernih poročilih je na TV nastopil načelnik Generalštaba Blagoje Adžić z grožnjo: »Zagotovili bomo nadzor in stvari privedli do konca!«
 Sreda, 3. julija
 Iz vojašnic v Beogradu je proti Sloveniji krenila gardna oklepnomehanizirana divizija, vendar je zaradi okvar iz ure v uro večji del vozil ostajal ob cesti in pohod proti Sloveniji je propadel. Kasneje je ta enota razformirana. Potrebno je povedati, da je bila enota sestavljena iz samih oficirjev in podoficirjev, česar pa si JLA seveda ni mogla privoščiti.
 Zjutraj so pripadniki Teritorialne obrambe in policije obkolili vojake JLA, ki so se umaknili iz stražnice Šentilj. Brez boja sta se predala dva oficirja, trije podoficirji in 45 vojakov. Pri Vidmu ob Ščavnici je bil spopad z oklepno kolono, ki je prodirala proti Gornji Radgoni. Pri Radencih je bila dokončno ustavljena oklepna kolona JLA, ki je prodrla iz Hrvaške, da bi pomagala obkoljeni enoti na mejnem prehodu Gornja Radgona. Uspešen je bil napad na oklepno kolono na Kogu. Tudi JLA je sprejela dogovor o ustavitvi ognja. Helikopterji JLA z oznako Rdečega križa so dovažali okrepitve. Zaradi dogovora o premirju Slovenija ni ukrepala.
 Četrtek, 4. julija
 TO je zasedla vse mejne prehode. Enote JLA se vračajo v vojašnice in na Hrvaško. TO je dovolila umik tankovski koloni z Brnika in oklepni koloni pred Dravogradom. V Mariboru je ob napadu JLA na policijsko vozilo ubit policist Robert Hvalc. Oklepni koloni JLA je dovoljen umik iz Gornje Radgone.
 Nedelja, 7. julija
 Na Brionih se je delegacija Evropske unije sestala s slovensko, hrvaško in zvezno delegacijo. Po petnajsturnih pogajanjih so sprejeli Brionsko deklaracijo, s katero so bile ustavljene sovražnosti na ozemlju Slovenije, slovenska stran je za dobo treh mesecev zamrznila svoje osamosvojitvene aktivnosti, kljub temu pa sta slovenska vojska in policija ohranili popolno suverenost na slovenskem ozemlju.
 Povzetek
 Predsedstvo SFRJ je 18. julija sprejelo odločitev, da se JLA v treh mesecih z orožjem in opremo umakne iz Slovenije. Zadnji vojaki so Slovenijo zapustili skozi koprsko pristanišče v noči s 25. na 26. oktober.
 Vojna je, po do sedaj znanih podatkih, zahtevala skupno 76 žrtev: 19 na slovenski strani, 45 na strani JLA, 12 pa je bilo tujih državljanov. Slovenska stran je imela 182 ranjenih, JLA pa 146. Enote TO so zajele 4693 pripadnikov JLA in 252 pripadnikov zvezne milice, JLA pa je imela v desetdnevnem spopadu uničenih ali poškodovanih 31 tankov, 22 oklepnih transporterjev, 172 transportnih vozil in 6 helikopterjev.
 Viri in literatura
 Vojna za Slovenijo, Cankarjeva založba, Ljubljana 1991
 Janez Janša, Premiki: nastajanje in obramba slovenske države 1988-1992, Mladinska knjiga, Ljubljana 1992
 Pavle Čelik, Izza barikad, Delo, Ljubljana 1992
 Janez J. Švajncer, Obranili domovino: teritorialna obramba Republike Slovenije v vojni za svobodno in samostojno Slovenijo 1991, Viharnik, Ljubljana 1993
 Silva Križman in sod., Dan prej, Primorske Novice, Koper 1994
 Ministrstvo za notranje zadeve Republike Slovenije, Smer: Sever-Koper-Ljubljana, Ljubljana 1996
 Jože Korent, Koroška v vojni 1991 ,delovanje TO ,policije in civilnih struktur 2008
 Brane Praznik: Branilci domovine, 1. del: Pripoved o teritorialcih v letu 1991. Ljubljana: Slovenska panorama, 2000. ISBN 961-6360-00-0.
 Draga Potočnjak: Skrito povelje. 2. izdaja. Ljubljana: Sanje, 2013. ISBN 978-961-274-198-3.
 Sklici
 Glej tudi
 Padli v vojni za Slovenijo
 Seznam ranjenih v vojni za Slovenijo
 Veteran vojne za Slovenijo
 Organizacija Teritorialne obrambe Republike Slovenije 1991
 Jugoslovanska ljudska armada v Sloveniji 1991
 kronologija osamosvojitve Slovenije
 Zunanje povezave
 http://www.uvi.si/10let/pot/vojna/
 http://www.zvvs.si/Strani/Vojna1991.htm
 Arhiv televizijskih dnevnikov RTV Slovenija iz časa osamosvojitvene vojne
 Osamosvojitvena
 Osamosvojitev Slovenije
 Osamosvojitvene vojne
 Vojne v bivši Jugoslaviji
 1991 v Sloveniji