text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,7.12.2018
 COM(2018) 817 final
 2018/0414(COD)
 Togra le haghaidh
 RIALACHÁN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 lena leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 maidir le rialacha áirithe i dtaca le híocaíochtaí díreacha agus tacaíocht d’fhorbairt tuaithe i ndáil leis na blianta 2019 agus 2020
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.COMHTHÉACS AN TOGRA
 •Forais agus cuspóirí an togra
 Is é is aidhm don togra seo cinnteacht agus leanúnachas a thabhairt maidir le tacaíocht a dheonú d’fheirmeoirí na hEorpa sna blianta 2019 agus 2020 trí dhá ghníomh reachtacha de chuid an Chomhbheartais Talmhaíochta (CBT) a ghlacadh.
 I dtaca le forbairt tuaithe, is gá leasuithe áirithe ar Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 (Rialachán maidir le Forbairt Tuaithe) chun leanúnachas an bheartais a áirithiú le linn bhlianta deiridh na clárthréimhse agus chun aistriú gan deacrachtaí chuig an gcéad chlárthréimhse eile a áirithiú freisin. Baineann na leasuithe seo le sceideal nua céimlaghdaitheachta chun deireadh a chur le híocaíochtaí le limistéir, nach limistéir shléibhe iad, a bhfuil srianta nádúrtha orthu (LSN) agus ar chúnamh teicniúil CETFT a úsáid ar thionscnamh ón gCoimisiún le haghaidh gníomhaíochtaí lena nullmhófar cur chun feidhme an Chomhbheartais Talmhaíochta a bheidh ann amach anseo.
 I dtaca le híocaíochtaí díreacha, ní dhéanann roinnt de na forálacha i Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 (An Rialachán maidir le hÍocaíochtaí Díreacha) an bhliain féilire 2020 a chumhdach toisc gur sa bhliain féilire 2021 a dhéantar caiteachas a bhaineann leis an mbliain féilire 2020, arb í an chéad bhliain den Chreat Airgeadais Ilbhliantúil (CAI) nua 2021-2027 í. Tráth a glacadh an Rialachán, níorbh fhéidir dá bhrí sin gealltanais a dhéanamh maidir leis an gCreat Airgeadais Ilbhliantúil a bheidh ann. In éagmais leasú ar Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013, bheadh impleachtaí airgeadais ann a chuirfeadh isteach ar roinnt Ballstát ó thaobh íocaíochtaí díreacha sa bhliain féilire 2020 de, íocaíochta a théann thar na híocaíochtaí sin a bhaineann leis an gCreat Airgeadais Ilbhliantúil nua (CAI 2021-2027). Bheadh athruithe tábhachtacha ar a níocaíochtaí díreacha agus ar a nimchlúdaigh forbartha tuaithe i ndán do na Ballstáit sin agus bheadh tionchar suntasach ar na híocaíochtaí le feirmeoirí faoin dá cholún. Ina theannta sin, cuirtear isteach gnéithe teicniúla eile toisc go néascófaí leo cur chun feidhme an chreata reachtaigh atá ann faoi láthair.
 •Comhsheasmhacht le forálacha beartais atá sa réimse beartais cheana
 Tá na leasuithe atá beartaithe comhsheasmhach leis an Rialachán maidir le Forbairt Tuaithe agus leis an Rialachán maidir le hÍocaíochtaí Díreacha, dá réir sin tá an togra comhsheasmhach leis na forálacha beartais atá ann cheana faoin gComhbheartas Talmhaíochta.
 •Comhsheasmhacht le beartais eile de chuid an Aontais
 Neamhbhainteach
 2.BUNÚS DLÍ, COIMHDEACHT AGUS COMHRÉIREACHT
 •Bunús dlí
 Airteagal 42 agus Airteagal 43(2) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE).
 •Coimhdeacht (maidir le hinniúlacht neamheisiach)
 Foráiltear in CFAE go roinnfear an inniúlacht talmhaíochta idir an tAontas agus na Ballstáit. Feidhmeoidh an tAontas a inniúlacht trí ghníomhartha reachtacha éagsúla a ghlacadh, agus dá réir sin déanfaidh sé comhbheartas talmhaíochta de chuid an Aontais Eorpaigh mar a fhoráiltear in Airteagal 38 go hAirteagal 44 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh a shainiú agus a chur chun feidhme. Le Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus le Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 bunaítear córas chun tacú leis an bhforbairt tuaithe agus le híocaíochtaí díreacha le feirmeoirí. De réir Airteagal 39 de CFAE, is cuspóir conartha de chuid CBT é, inter alia, caighdeán cóir maireachtála a áirithiú d’fheirmeoirí agus luíonn an togra atá beartaithe leis an gcuspóir sin. Dá réir sin, leis an gCiste Eorpach um Ráthaíocht Talmhaíochta (CERT), maoiníonn CBT íocaíochtaí díreacha agus rialaítear na híocaíochtaí ar leibhéal an Aontais le Rialachán AE (Uimh.) 1307/2013. Dlúthchuid de CBT is ea an tacaíocht le haghaidh forbairt tuaithe agus cuireann an tacaíocht sin le cuspóirí CBT a leagtar síos sa Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh. Is é an breisluach a éiríonn as an togra cinnteacht agus cobhsaíocht na tacaíochta ioncaim dhírigh a áirithiú d’fheirmeoirí na hEorpa sa bhliain 2020 agus tacaíocht d’fhorbairt tuaithe i mblianta deiridh na clárthréimhse atá ann cheana a áirithiú freisin. Ní féidir na cuspóirí sin a bhaint amach ach comhreachtóirí an Aontais Eorpaigh leasú a dhéanamh ar Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus ar Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013.
 •Comhréireacht
 Ní thabharfaidh an togra isteach aon fhorbairt nua beartais ar na gníomhartha reachtacha atá sé beartaithe a leasú leis. Ní dhéanann an togra modhnú ar na Rialacháin atá ann cheana ach amháin a mhéid is gá chun na cuspóirí a leagtar amach thuas a bhaint amach.
 •An rogha ionstraim
 Toisc gur rialacháin ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle iad na gníomhartha reachtacha bunaidh, ní mór na leasuithe a thabhairt isteach mar rialachán ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle tríd an ngnáthnós imeachta reachtach.
 3.TORTHAÍ Ó MHEASTÓIREACHTAÍ EX POST, Ó CHOMHAIRLIÚCHÁIN LEIS NA PÁIRTITHE LEASMHARA AGUS Ó MHEASÚNUITHE TIONCHAIR
 Imíonn an togra ón gcleachtas caighdeánach mar a leagtar amach sna treoirlínte maidir le Rialáil Níos Fearr agus sa Bhosca Uirlisí. Is gá maolú ar an gcleachtas caighdeánach ar na cúiseanna seo a leanas:
 - tá an togra an-teicniúil ó thaobh a raon feidhme de;
 - tá an tionscnamh teoranta do bhlianta deiridh na clárthréimhse atá ann cheana;
 - ní thugann sé isteach gealltanais pholaitiúla nua.
 Dá réir sin níl measúnú tionchair, comhairliúchán poiblí ná treochlár oiriúnach don togra seo. Ina cheann sin, toisc gur gá an reachtaíocht a bheith i bhfeidhm in 2019, tá práinn leis na comhreachtóirí an reachtaíocht sin a ghlacadh.
 •Meastóireachtaí ex post/seiceálacha oiriúnachta ar an reachtaíocht atá ann cheana
 Neamhbhainteach
 •Comhairliúcháin leis na páirtithe leasmhara
 Neamhbhainteach
 •Bailiú agus úsáid saineolais
 Neamhbhainteach
 •Measúnú tionchair
 Neamhbhainteach
 •Oiriúnacht rialála agus simpliú
 Neamhbhainteach
 •Cearta bunúsacha
 Leis an togra urramaítear na cearta bunúsacha agus comhlíontar na prionsabail a shainaithnítear go háirithe le Cairt um Chearta Bunúsacha an Aontais Eorpaigh.
 4.IMPLEACHTAÍ BUISÉADACHA
 Maidir leis an rogha atá beartaithe na Ballstáit leanúint den tsolúbthacht atá ann faoi láthair idir íocaíochtaí díreacha agus forbairt tuaithe sa bhliain féilire 2020 (bliain airgeadais 2021), agus den táirgeadh measta ar an laghdú a aistriú ó íocaíochtaí díreacha go forbairt tuaithe sa bhliain sin, féadfaidh an rogha sin, faoi réir chinntí na mBallstát, difear a dhéanamh don leithdháileadh idir íocaíochtaí díreacha agus forbairt tuaithe. Mar sin féin, beidh aon aistriú den sórt sin neodrach ó thaobh na ngealltanas buiséadach foriomlán de.
 Maidir leis na sonraí breise ar thionchar airgeadais an togra atá ann cheana cuirtear na sonraí sin ar fáil sa ráiteas airgeadais a ghabhann leis an togra.
 5.EILIMINTÍ EILE
 •Pleananna cur chun feidhme, agus socruithe faireacháin, meastóireachta agus tuairiscithe
 Neamhbhainteach
 •Doiciméid mhíniúcháin (le haghaidh treoracha)
 Neamhbhainteach
 •Míniúchán mionsonraithe ar fhorálacha sonracha an togra
 ·Forbairt Tuaithe
 A bhuí leis an togra beidh de chumas ag na Ballstáit modhnú a dhéanamh ar an sceideal céimlaghdaitheachta le haghaidh íocaíochtaí le limistéir, ar limistéir iad a fuair íocaíochtaí den sórt sin sa chlárthréimhse roimhe sin, agus idir an dá linn, nach naicmítear a thuilleadh mar limistéir a bhfuil srianta nádúrtha orthu, ar limistéir nach limistéir shléibhe iad de bhun Airteagal 31(5) den Rialachán maidir le Forbairt Tuaithe. Leanann an modhnú seo síneadh an sprioc-ama le haghaidh an teorannaithe nua ar limistéir den sórt sin go 2019 ar síneadh é a tugadh isteach le Rialachán (AE) 2017/2393, rud a fhágfaidh go mbeidh, faoi dheireadh na clárthréimhse atá ann faoi láthair, tréimhse oiriúnaithe níos giorra ag na feirmeoirí nach bhfuil incháilithe do na híocaíochtaí seo a thuilleadh. Leis an modhnú seo d’fhéadfaí na híocaíochtaí idirthréimhseacha le haghaidh na mblianta 2019 agus 2020 a ríomh bunaithe ar leibhéil íocaíochtaí na tréimhse 2014-2020. Thairis sin, ní bheidh céimlaghdaitheacht na níocaíochtaí idirthréimhseacha chomh géar céanna toisc go mbunóidh na Ballstáit an chéimlaghdaitheacht sin sa chaoi gurb ionann an leibhéal deiridh agus leath an leibhéil tosaigh.
 Leis an togra síntear úsáid an chúnaimh theicniúil ar thionscnamh ón gCoimisiún arna maoiniú ag an gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) ionas go gcuimseofar gníomhartha a bhaineann leis an gComhbheartas Talmhaíochta a bheidh ann amach anseo a ullmhú. Baineann an togra go heisiach le raon feidhme an chúnaimh theicniúil gan an tacaíocht airgeadais a mhodhnú.
 ·Solúbthacht idir colúin sa bhliain 2020 agus an táirgeadh ar an laghdú ar íocaíochtaí díreacha le Forbairt tuaithe a aistriú
 Áirítear sa togra forálacha maidir leis an bhféidearthacht do na Ballstáit cistí a aistriú idir colúin sa bhliain féilire 2020 (an tréimhse a chomhfhreagraíonn don bhliain airgeadais 2021). Sa tréimhse 2015-2019, bhí na Ballstáit in ann méideanna a aistriú ó íocaíochtaí díreacha go forbairt tuaithe agus vice versa. Faoi na rialacha atá i bhfeidhm ní leagtar amach solúbthacht den sórt sin don bhliain féilire 2020/don bhliain airgeadais 2021. Is sásra tábhachtach é an sásra airgeadais seo chun solúbthacht a thabhairt do na Ballstáit a gclúdaigh airgeadais a bhainistiú, agus an úsáid is fearr is féidir a bhaint as cistí atá ar fáil. Is léir ón taithí a fuarthas gur uirlis éifeachtach ag na Ballstáit é an sásra seo agus dá réir sin aistríonn Ballstáit áirithe méid suntasach idir an dá cholún. In éagmais solúbthacht idir colúin sa bhliain féilire 2020/sa bhliain airgeadais 2021 ba dhócha saobhadh tromchúiseach airgeadais a bheith ann d’fheirmeoirí i roinnt Ballstát, toisc go bhféadfadh an tionchar a bheadh ar a gclúdaigh a bheith suntasach. Dá réir sin, éilítear leis an togra go bhféadfar aistriú a dhéanamh idir colúin sa bhliain féilire 2020 faoi na coinníollacha céanna atá i bhfeidhm faoi láthair agus go leanfar den táirgeadh measta ar an laghdú a aistriú ó íocaíochtaí díreacha go forbairt tuaithe.
 2018/0414 (COD)
 Togra le haghaidh
 RIALACHÁN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 lena leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 maidir le rialacha áirithe i dtaca le híocaíochtaí díreacha agus tacaíocht d’fhorbairt tuaithe i ndáil leis na blianta 2019 agus 2020
 TÁ PARLAIMINT NA hEORPA AGUS COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 42 agus Airteagal 43(2) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 Tar éis dóibh an dréachtghníomh reachtach a chur chuig na parlaimintí náisiúnta,
 Ag féachaint don tuairim ó Choiste Eacnamaíoch agus Sóisialta na hEorpa
 1
 ,
 Ag gníomhú dóibh i gcomhréir leis an ngnáthnós imeachta reachtach,
 De bharr an méid seo a leanas:
 (1)Is é Rialachán (CE) Uimh. 1305/2013 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 2
 an creat tagartha atá ann faoi láthair don tacaíocht d’fhorbairt tuaithe. Déantar foráil ann maidir le tacaíocht do limistéir, nach limistéir shléibhe iad, a bhfuil srianta nádúrtha orthu. Ag cur san áireamh gur síneadh an spriocam go dtí 2019 le haghaidh teorannú nua a dhéanamh ar limistéir, nach limistéir shléibhe iad, a bhfuil srianta nádúrtha orthu de thoradh Rialachán (AE) 2017/2393 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 3
 , agus go bhfuil tréimhse oiriúnúcháin níos giorra ann do na feirmeoirí nach mbeidh incháilithe a thuilleadh le haghaidh íocaíochtaí, na híocaíochtaí idirthréimhseacha céimhlaghdaitheacha nach dtosófar go dtí 2019, ba cheart iad a thosú ag 80% ar a mhéad de na meáníocaíochtaí arna socrú le linn na clárthréimhse 2014-2020. Ba cheart an leibhéal íocaíochta a bhunú sa chaoi gurb ionann an leibhéal deiridh in 2020 agus leath an leibhéil tosaigh.
 (2)Chun cúnamh a chur ar fáil do na Ballstáit agus do pháirtithe leasmhara le hullmhú in am trátha don Chomhbheartas Talmhaíochta (CBT) a bheidh ann agus chun aistriú gan deacrachtaí a áirithiú chuig an gcéad chlárthréimhse eile, ba cheart a shoiléiriú, a luaithe agus is féidir, gur féidir gníomhaíochtaí airgeadais atá nasctha le hullmhú an Chomhbheartais Talmhaíochta a bheidh ann amach anseo a mhaoiniú trí chúnamh teicniúil ar thionscnamh an Choimisiúin.
 (3)Is é Rialachán (CE) Uimh. 1307/2013 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 4
 an creat tagartha atá ann faoi láthair d’íocaíochtaí díreacha. Cé gur féidir feidhm a bheith le formhór fhorálacha an Rialacháin sin fad is atá sé i bhfeidhm, tá forálacha eile ann a thagraíonn go sainráite do na blianta féilire 2015 go 2019 a chumhdaítear faoin gCreat Airgeadais Ilbhliantúil 2014-2020. I gcás roinnt forálacha eile, níor beartaíodh go sainráite go mbeidís infheidhme tar éis na bliana féilire 2019. I mí an Mheithimh 2018, thíolaic an Coimisiún togra le haghaidh Rialachán nua atá sé beartaithe a chur in ionad Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013, ach ní go dtí an 1 Eanáir 2021. Dá bhrí sin, is iomchuí dul ar aghaidh agus roinnt coigeartuithe teicniúla a dhéanamh ar Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 ionas gur féidir é a chur chun feidhme gan deacrachtaí sa bhliain féilire 2020.
 (4)Fad is atá Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 i bhfeidhm, beidh feidhm leis an oibleagáid a leagtar amach in Airteagal 11 de maidir le laghdú a dhéanamh ar an gcuid sin de mhéid na níocaíochtaí díreacha atá le tabhairt d’fheirmeoir i leith bhliain féilire ar leith atá os cionn EUR 150 000. Faoi láthair, áfach, níl san Airteagal sin ach oibleagáid ar na Ballstáit fógra a thabhairt i ndáil lena gcinntí agus i ndáil le táirgeadh measta an laghdaithe sin sna bliana 2015 go 2019. D’fhonn a áirithiú go leanfar den chóras atá ann cheana, ba cheart a leagan síos go ndéanfaidh na Ballstáit a gcinntí a fhógairt freisin maidir leis an mbliain 2020, chomh maith leis an táirgeadh measta ar an laghdú don bhliain sin.
 (5)Is éard atá sa tsolúbthacht idir colúin an fhéidearthacht cistí a aistriú idir íocaíochtaí díreacha agus forbairt tuaithe. Faoi Airteagal 14 de Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 mar atá sé faoi láthair, féadfaidh na Ballstáit úsáid a bhaint as an tsolúbthacht sin i leith na mblianta féilire 2014 go 2019. Chun a áirithiú go bhféadfaidh na Ballstáit a straitéis féin a choinneáil, ba cheart an tsolúbthacht idir colúin a chur ar fáil don bhliain féilire 2020 freisin, ag comhfhreagairt don bhliain féilire 2021.
 (6)Mar thoradh ar leasú Airteagal 14 de Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 i leith na bliana féilire 2020, is iomchuí an tagairt don Airteagal sin a choigeartú i gcomhthéacs na hoibleagáide atá ar na Ballstáit laghdú nó méadú líneach a dhéanamh ar luach na dteidlíochtaí íocaíochta mar gheall ar luaineachtaí san uasteorainn náisiúnta bhliantúil ar toradh iad ar chur chun feidhme na solúbthachta idir colúin a fhógairt.
 (7)Ba cheart, dá bhrí sin, Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 a leasú dá réir.
 (8)Chun an tsolúbthacht riachtanach a chur ar fáil go pras do na Ballstáit agus chun leanúnachas an bheartais forbartha tuaithe a áirithiú sna blianta deireanacha den chlárthréimhse 2014-2020, ba cheart feidhm a bheith leis an Rialachán seo ón 1 Márta 2019,
 TAR ÉIS AN RIALACHÁN SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Leasuithe ar Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013
 Leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 mar a leanas:
 (1)in Airteagal 31(5), cuirtear an dara fomhír seo a leanas isteach:
 ‘De mhaolú ar an gcéad fhomhír, i gcás nach dtosóidh íocaíochtaí céimlaghdaitheacha go dtí 2019, tosóidh na híocaíochtaí sin ag 80% ar a mhéid den mheáníocaíocht arna socrú sa chlárthréimhse 2014-2020. Bunófar an leibhéal íocaíochta sa chaoi gurb ionann an leibhéal deiridh in 2020 agus leath an leibhéil tosaigh.’;
 (2)in Airteagal 51(1), cuirtear an dara fomhír seo a leanas isteach:
 ‘Féadfaidh CETFT gníomhaíochtaí a mhaoiniú lena nullmhófar cur chun feidhme CBT sa chlárthréimhse ina dhiaidh sin.’.
 Airteagal 2
 Leasuithe ar Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013
 Leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 mar a leanas:
 (1)in Airteagal 7, cuirtear an méid seo a leanas in ionad mhír 2:
 ‘2. I gcás gach Ballstáit agus do gach bliain féilire, táirgeadh measta an laghdaithe ar íocaíochtaí dá dtagraítear in Airteagal 11 (a léirítear sa difríocht idir na huasteorainneacha náisiúnta a leagtar amach in Iarscríbhinn II, lena gcuirtear an méid atá ar fáil i gcomhréir le hAirteagal 58, agus na glan-uasteorainneacha a leagtar amach in Iarscríbhinn III) cuirfear ar fáil é mar thacaíocht ón Aontas a mhaoinítear faoin gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT).’;
 (2)in Airteagal 11(6), cuirtear isteach an tríú fomhír seo a leanas:
 ‘Don bhliain 2020, tabharfaidh na Ballstáit fógra don Choimisiún faoin 31 Nollaig 2019 faoi na cinntí a dhéanfar i gcomhréir leis an Airteagal seo agus faoi aon táirgeadh measta ar an laghdú.’;
 (3)Leasaítear Airteagal 14 mar a leanas:
 (a)cuirtear an séú fomhír seo a leanas isteach i mír 1:
 ‘Faoin 31 Nollaig 2019, féadfaidh na Ballstáit cinneadh a dhéanamh suas le 15% dá nuasteorainneacha náisiúnta bliantúla don bhliain féilire 2020 a leagtar amach in Iarscríbhinn II a ghabhann leis an Rialachán seo a chur ar fáil mar thacaíocht bhreise a mhaoineofar faoi CETFT sa bhliain airgeadais 2021. Dá bhrí sin, ní bheidh an méid comhfhreagrach ar fáil a thuilleadh le híocaíochtaí díreacha a dheonú. Cuirfear an cinneadh sin in iúl don Choimisiún faoin 31 Nollaig 2019 agus leagfar amach ann an céatadán roghnaithe.’;
 (b)cuirtear an séú fomhír seo a leanas isteach i mír 2:
 ‘Faoin 31 Nollaig 2019, féadfaidh Ballstáit cinneadh suas le 15% a chur ar fáil mar íocaíochtaí díreacha, nó i gcás na dtíortha seo: an Bhulgáir, an Eastóin, an Spáinn, an Laitvia, an Liotuáin, an Pholainn, an Phortaingéil, an Rómáin, an tSlóvaic, an Fhionlainn agus an tSualainn; cinneadh a dhéanamh suas le 25% den mhéid a leithdháiltear ar thacaíocht, arna mhaoiniú faoi CETFT le linn na bliana airgeadais 2021 le reachtaíocht Eorpach arna glacadh tar éis an Rialachán a ghlac an Chomhairle de bhun Airteagal 312(2) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh. Dá bhrí sin, ní bheidh an méid comhfhreagrach ar fáil a thuilleadh le haghaidh tacaíocht a mhaoineofar faoi CETFT. Cuirfear an cinneadh sin in iúl don Choimisiún faoin 31 Nollaig 2019 agus leagfar amach ann an céatadán roghnaithe.’;
 (4)in Airteagal 22, cuirtear an méid seo a leanas in ionad mhír 5:
 ‘5. Más rud é go bhfuil an uasteorainn a shocraigh an Coimisiún do Bhallstát de bhun mhír 1 difriúil ó uasteorainn na bliana roimhe sin de bharr aon chinnidh a ghlac an Ballstát sin i gcomhréir le mír 3 den Airteagal seo, Airteagal 14(1) nó (2), Airteagal 42(1), an dara fomhír d’Airteagal 49(1), an dara fomhír d’Airteagal 51(1), nó Airteagal 53, déanfaidh an Ballstát laghdú nó méadú líneach ar luach na dteidlíochtaí íocaíochta ar fad chun a áirithiú go gcomhlíontar mír 4 den Airteagal seo.’.
 Airteagal 3
 Teacht i bhfeidhm agus cur i bhfeidhm
 Tiocfaidh an Rialachán seo i bhfeidhm an tríú lá tar éis lá a fhoilsithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Beidh feidhm aige ón 1 Márta 2019.
 Beidh an Rialachán seo ina cheangal go huile agus go hiomlán agus beidh sé infheidhme go díreach i ngach Ballstát.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann Pharlaimint na hEorpa
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 An tUachtarán
 RÁITEAS AIRGEADAIS REACHTACH
 RÁITEAS AIRGEADAIS
 FS/18/CS/pl 5249450
 6.15.2018.1
 DÁTA: 13/09/2018
 1.
 CEANNTEIDEAL BUISÉID: CAI reatha: Ceannteideal 2; togra le haghaidh CAI 2021 – 2027: ceannteideal 3
 Dréachtbhuiséad 2019:
 05 03 Íocaíochtaí díreacha tar éis smacht airgeadais:
 05 04 60 An Ciste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) (2014 – 2020)
 LEITHREASUITHE:
 EUR milliún
 40 981.6
 14 673.6
 2.
 TEIDEAL:
 Togra le haghaidh Rialachán ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle lena leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 maidir le rialacha áirithe i dtaca le híocaíochtaí díreacha agus tacaíocht d’fhorbairt tuaithe i ndáil leis na blianta 2019 agus 2020
 3.
 BUNÚS DLÍ:
 Airteagal 42 agus Airteagal 43(2) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh
 4.
 AIDHMEANNA:
 Is é is aidhm don togra seo leanúnachas a áirithiú maidir le tacaíocht a dheonú d’fheirmeoirí na hEorpa sna blianta 2019 agus 2020 trí dhá ghníomh reachtacha de chuid an Chomhbheartais Talmhaíochta (CBT) a ghlacadh: forbairt tuaithe faoi Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 agus íocaíochtaí díreacha faoi Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013.
 5.
 IMPLEACHTAÍ AIRGEADAIS
 TRÉIMHSE 12 MHÍ
 (EUR milliún)
 AN BHLIAIN AIRGEADAIS REATHA
 2018
 (EUR milliún)
 AN CHÉAD BHLIAIN AIRGEADAIS EILE
 2019
 (EUR milliún)
 5.0
 CAITEACHAS
 -
 ARNA MHUIREARÚ AR BHUISÉAD AE
 (AISÍOCAÍOCHTAÍ/IDIRGHABHÁLACHA)
 -
 ÚDARÁIS NÁISIÚNTA
 -
 EILE
 Neamhbhainteach
 Neamhbhainteach
 5.1
 IONCAM
 -
 ACMHAINNÍ DÍLSE AN AONTAIS EORPAIGH
 (TOBHAIGH/DLEACHTANNA CUSTAIM)
 -
 NÁISIÚNTA
 2017
 2018
 2019
 2020
 5.0.1
 CAITEACHAS MEASTA
 5.1.1
 IONCAM MEASTA
 5.2
 MODH RÍOMHA:
 Féach na nótaí
 6.0
 AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ Ó LEITHREASUITHE A CUIREADH ISTEACH SA CHAIBIDIL ÁBHARTHA DEN BHUISÉAD REATHA?
 Neamhbhainteach
 6.1
 AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ TRÍ AISTRIÚ A DHÉANAMH IDIR CAIBIDLÍ AN BHUISÉID REATHA?
 Neamhbhainteach
 6.2
 AN mBEIDH GÁ LE BUISÉAD FORLÍONTACH?
 NÍ BHEIDH
 6.3
 AN GÁ LEITHREASUITHE A CHUR ISTEACH I mBUISÉID AMACH ANSEO?
 IS GÁ (féach na nótaí)
 NÓTAÍ:
 Maidir le tacaíocht d’fhorbairt tuaithe faoi Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 (CETFT), baineann an togra leis na blianta 2019 – 2021, agus baineann na modhnuithe atá beartaithe le haghaidh íocaíochtaí díreacha faoi Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 leis an mbliain féilire 2020/leis an mbliain airgeadais 2021.
 Níl aon impleachtaí airgeadais ag an togra ó thaobh caiteachais mhéadaithe de.
 Maidir le héifeacht na bhforálacha atá beartaithe lena dtabharfar rogha do na Ballstáit suimeanna a aistriú idir leithdháiltí íocaíochtaí díreacha sa bhliain féilire 2020/sa bhliain airgeadais 2021 agus CETFT sa bhliain airgeadais 2021 agus aistriú táirgeadh measta ar an laghdú ó íocaíochtaí díreacha le linn na bliana féilire 2020 go dtí CETFT le linn na bliana féilire 2021, beidh siad ag brath ar an gcur chun feidhme ag na Ballstáit agus mar sin de ní féidir iad a chainníochtú faoi láthair.
 In aon chás, beidh na haistrithe sin neodrach go fóill i dtaca le leithreasuithe foriomlána faoi chomhair gealltanas sa chaoi go ndéanfar aon asbhaintí ó na leithdháiltí íocaíochtaí díreacha fritháirithe le méadú comhfhreagrach i leithdháiltí CETFT agus a mhalairt.
 I dtaca le leithdháiltí íocaíochtaí, más rud é go ndéanfaí glanaistriú go CETFT mar thoradh ar chur chun feidhme na bhforálacha sin ag na Ballstáit, d’fhéadfaí íocaíochtaí a chur siar beagán ón mbliain airgeadais 2021 go dtí na blianta ina dhiaidh sin, i gcodarsnacht leis an gcás ina dtarlódh glanaistriú i dtreo leithdháiltí íocaíochtaí díreacha nó neamh-ath-leithdháileadh mar gheall ar an gcur chun feidhme ag na Ballstáit.
 Ní féidir an éifeacht sin a chainníochtú ag an gcéim seo, áfach, agus meastar gur beag a bheidh sí fós ar aon chuma.
 Mar shampla, gan dochar do roghanna na mBallstát i dtaca leis an mbliain féilire 2020/leis an mbliain airgeadais 2021, dhéanfaí EUR 612 milliún agus EUR 920 milliún faoi seach a ghlanaistriú chuig CETFT mar gheall ar an tsolúbthacht i mblianta airgeadais 2018 agus 2019. Is EUR 110 milliún agus EUR 111 milliún faoi seach an taistriú chuig CETFT den táirgeadh measta ar an laghdú sna blianta airgeadais céanna.
 I bhfianaise na taithí a fuarthas roimhe seo agus na nimchlúdach buiséadach atá beartaithe do 2021-2027, ní móide go dtarlóidh glanaistriú chuig CERT; ní féidir é sin a fhágáil as an áireamh go hiomlán ag an gcéim seo, áfach. I gcás den sórt sin, chun na huasteorainneacha infheidhmeacha a chomhlíonadh, d’fhéadfadh sé gur ghá ní ba lú tosaíochta a thabhairt do chaiteachas difreáilte, amhail na híocaíochtaí faoi CETFT.
 (1)
 IO C , , lch. .
 (2)
 Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Nollaig 2013 maidir le tacaíocht d’fhorbairt tuaithe ón gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT) agus lena naisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 1698/2005 (IO L 347, 20.12.2013, lch. 487).
 (3)
 Rialachán (AE) 2017/2393 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 13 Nollaig 2017 lena leasaítear Rialachán (AE) Uimh. 1305/2013 maidir le tacaíocht d’fhorbairt tuaithe ón gCiste Eorpach Talmhaíochta um Fhorbairt Tuaithe (CETFT), (AE) Uimh. 1306/2013 maidir leis an gcomhbheartas talmhaíochta a mhaoiniú, a bhainistiú agus faireachán a dhéanamh air, (AE) Uimh. 1307/2013 lena mbunaítear rialacha maidir le híocaíocht dhíreach le feirmeoirí faoi scéimeanna tacaíochta faoi chuimsiú an chomhbheartais talmhaíochta, (AE) Uimh. 1308/2013 lena mbunaítear comheagraíocht na margaí i dtáirgí talmhaíochta agus (AE) Uimh. 652/2014 lena leagtar síos forálacha maidir le bainistiú caiteachais i ndáil leis an mbiashlabhra, sláinte ainmhithe agus leas ainmhithe, agus i ndáil le sláinte plandaí agus ábhar atáirgthe plandaí (IO L 350, 29.12.2017, lch. 15).
 (4)
 Rialachán (AE) Uimh. 1307/2013 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Nollaig 2013 lena mbunaítear rialacha le haghaidh íocaíochtaí díreacha d’fheirmeoirí faoi scéimeanna tacaíochta faoi chuimsiú an chomhbheartais talmhaíochta agus lena naisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 637/2008 ón gComhairle agus Rialachán (CE) Uimh. 73/2009 ón gComhairle (IO L 347, 20.12.2013, lch. 608).


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 113 HR 2983 IH: Safe Hydration is an American Right in Energy Development Act of 2013
 U.S. House of Representatives
 2013-08-02
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I
 113th CONGRESS
 1st Session
 H. R. 2983
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 August 2, 2013
 Ms. Schakowsky (for
 herself, Mr. Cartwright,
 Mr. Blumenauer,
 Mr. Conyers,
 Mr. Huffman, and
 Mr. Nadler) introduced the following
 bill; which was referred to the Committee
 on Energy and Commerce
 A BILL
 To amend the Safe Drinking Water Act to require testing
 of underground sources of drinking water in connection with hydraulic
 fracturing operations, and for other purposes.
 1.Short titleThis Act may be cited as the
 Safe Hydration is an American Right in Energy Development
 Act of 2013.
 2.Testing of
 underground drinking water sources in connection with hydraulic fracturing
 operations
 (a)In
 generalSection 1421(b)(1) of
 the Safe Drinking Water Act (42 U.S.C. 300h(b)(1)) is amended—
 (1)in subparagraph
 (C), by striking and at the end;
 (2)in subparagraph
 (D), by striking the period at the end and inserting ; and;
 and
 (3)by adding at the
 end the following:
 (E)shall prohibit the underground injection of
 fluids or propping agents pursuant to hydraulic fracturing operations related
 to oil, gas, or geothermal production activities unless the person proposing to
 conduct the hydraulic fracturing operations agrees to conduct testing and
 report data in accordance with section
 1421A.
 .
 (b)Testing and
 reporting requirementsPart C of the Safe Drinking Water Act is
 amended by inserting after section 1421 of such Act (42 U.S.C. 300h) the
 following:
 1421A.Testing of
 underground drinking water sources in connection with hydraulic fracturing
 operations
 (a)RequirementsRegulations under section 1421(a) for State
 underground injection control programs shall, in connection with the
 underground injection of fluids or propping agents pursuant to hydraulic
 fracturing operations related to oil, gas, or geothermal production activities,
 require any person conducting such operations—
 (1)to conduct testing
 of underground sources of drinking water in accordance with subsections (c) and
 (d)—
 (A)with respect to a site where, as of the
 date of enactment of this section, underground injection has not commenced for
 the first time—
 (i)prior to
 commencement of underground injection at the site for the first time;
 (ii)at least once every 6 months during the
 period beginning at the commencement of underground injection described in
 clause (i) and ending at the cessation of such hydraulic fracturing operations;
 and
 (iii)at least once
 every 12 months during the 5-year period following the end of the period
 described in clause (ii);
 (B)with respect to a site where, as of the
 date of enactment of this section, there is no active underground injection,
 but underground injection has previously occurred at the site—
 (i)prior to renewing
 underground injection at the site;
 (ii)at least once
 every 6 months during the period beginning at such renewal of underground
 injection and ending at the cessation of such hydraulic fracturing operations;
 and
 (iii)at least once
 every 12 months during the 5-year period following the end of the period
 described in clause (ii); and
 (C)with respect to a site where, as of the
 date of enactment of this section, such hydraulic fracturing operations are
 occurring—
 (i)at least once
 every 6 months during the period beginning on the date of enactment of this
 section ending at the cessation of such hydraulic fracturing operations;
 and
 (ii)at least once
 every 12 months during the 5-year period following the end of the period
 described in clause (i); and
 (2)to submit reports
 to the Administrator on the results of testing under subparagraph (A), (B), or
 (C) of paragraph (1) within 2 weeks of such testing.
 (b)ExceptionThe
 testing and reporting requirements of subsection (a) do not apply with respect
 to hydraulic fracturing operations if there is no accessible underground source
 of drinking water within a radius of one mile of the site where the operations
 occur.
 (c)Sampling
 locationsTesting required pursuant to subsection (a) shall
 occur—
 (1)at all accessible
 underground sources of drinking water within a radius of one-half mile of the
 site where the hydraulic fracturing operations occur; and
 (2)if there is no
 accessible underground source of drinking water within such radius, at the
 nearest accessible underground source of drinking water within a radius of one
 mile of such site.
 (d)TestingTesting required pursuant to subsection (a)
 shall—
 (1)be conducted by
 one or more laboratories certified pursuant to the Environmental Protection
 Agency’s program for certifying laboratories for analysis of drinking water
 contaminants; and
 (2)include testing
 for any hazardous substance, pollutant, contaminant, or other factor that the
 Administrator determines would indicate damage associated with hydraulic
 fracturing operations.
 (e)Database; public
 accessibility
 (1)DatabaseThe
 Administrator shall establish and maintain a database of the results reported
 pursuant to subsection (a)(2).
 (2)Public
 accessibilityThe Administrator shall make such database publicly
 accessible on the Website of the Environmental Protection Agency.
 (3)Public
 searchabilityThe Administrator shall make such database
 searchable by zip code, allowing members of the public to easily identify all
 sites for which reports are submitted pursuant to subsection (a)(2).
 (f)DefinitionIn this section, the term accessible
 underground source of drinking water means an underground source of
 drinking water to which the person conducting the hydraulic fracturing
 operations can reasonably gain
 access.
 .
 (c)Conforming
 amendmentSection 1421(d)(1)(B)(ii) of the Safe Drinking Water
 Act (42 U.S.C. 300h(d)(1)(B)(ii)) is amended by inserting except as
 provided in subsection (b)(1)(E) of this section and section 1421A,
 before the underground injection of fluids or propping agents (other
 than diesel fuels) pursuant to hydraulic fracturing operations related to oil,
 gas, or geothermal production activities.


type: wikipedia

text:
The Calvary Baptist Church is an historic church in Providence, Rhode Island.
 In 1854, the First Baptist Church of South Providence and Fifth Baptist Church merged to form Friendship Baptist Church. The congregation constructed the current building in two phases. In the first, a small chapel (now facing Stanwood Street) was designed by Sidney Rose Badgley and built in 1897. Rapid growth of the congregation meant this space was inadequate soon after it was completed, and the larger main sanctuary, a Gothic Revival octagonal-roof structure drawn from plans by Badgley and Arthur Easton Hill, was built in 1905–1907. After moving to the new location the church was renamed Calvary Baptist Church. The church meeting house was added to the National Register of Historic Places in 1980. The congregation is currently affiliated with the American Baptist Churches/USA (ABCUSA).
 See also
 National Register of Historic Places listings in Providence, Rhode Island
 References
 External links
 Calvary Baptist Church website
 Churches on the National Register of Historic Places in Rhode Island
 Baptist churches in Rhode Island
 Churches in Providence, Rhode Island
 National Register of Historic Places in Providence, Rhode Island


type: other

text:
Kold krig i Højesteret. Pligtlæsning. - Allan Ohms
 Gå til...ForsideTidslinjeDerfor skriver jeg bloggenMere om mig Kold krig i Højesteret. Pligtlæsning.
 Skrevet af: Allan Ohms den 18. februar 2017
 i Advokat, jura & retssikkerhed, Bøger & foredrag, Debat, politik & samfund
 0 Denne bog er mere spændende end en kriminalroman. Og så er den taget ud af vores dagligdag. Den handler om at en historieprofessor har overtrådt straffeloven og andre love og hvordan prisen blev betalt af en journalist, der på grund af lovovertrædelserne mistede sit job, om staten, der vendte det blinde øje til lovovertrædelserne og overlod oprydningen til den arbejdsløse journalist. Hans kone var døende og sov ind fire dage før sagen blev hovedforhandlet i Højesteret. På det tidspunkt var faktum, at journalisten, den døende hustru og deres tre børn skulle fraflytte familiens hjem for at betale sagsomkostninger til historieprofessoren, som stædig fastholdt betalingskravet, uagtet Højesteret skulle tage stilling.
 Mine damer og herre: velkommen til en virkelighed, der overgår fantasien.
 I Højesteret dømt til at betale 675.179,86 kroner
 Min dygtige kollega, advokat René Offersen, har skrevet en fantastisk bog om sagen: Kold krig i Højesteret. Offersen førte sagen i Højesteret, hvor journalisten, Jørgen Dragsdahl, fik medhold i at historieprofessoren, Bent Jensen, havde begået grove overtrædelse af straffelovens injuriebestemmelser. Bent Jensen blev dømt til at betale 100.000 kroner i tortgodtgørelse, sagsomkostninger med 502.700 kroner og renter med 72.479,86 kroner eller i alt 675.179,86 kroner samt adskillige for en historieprofessor alvorlige hak i troværdigheden.
 Man skulle tro, at en veluddannet mand som Bent Jensen bistået af en dygtig advokat, advokat Karoly Németh, på denne baggrund ville forstå, at der her er handlet helt utilstedeligt. Men sådan gik det ikke. Bogen beskriver levende hvordan Jørgen Dragsdahl er blevet udsat for en desinformationskampagne fra kredsen omkring Bent Jensen. Det er umuligt at få anden opfattelse end at kredsen bevidst har sat sig udover Højesterets dom i forventning om at samfundet tolererer det. Og foreløbig har de fået ret.
 Om injuriesager
 Retssagen handlede om ære. Det er strafbart et krænke et andet menneskes ære. Bent Jensen blev idømt straf for en sådan krænkelse.
 For mange år siden advarede højesteretssagfører Oscar Bondo Svane om at injuriesager er vanskelige. Det fortælles, at hans indledning til proceduren i en injuriesag engang lød sådan: “Enhver, der overvejer at anlægge en injuriesag, burde gøre det til en regel først at aflægge et besøg i værelse 38 på Nationalmuseet ... der hænger de australske boomeranger.”
 Injuriesager er vanskelige og de er blevet vanskeligere siden Oscar Bondo Svane fremsatte den berømte bemærkning. Herom beretter forfatteren på pædagogisk vis. Sværhedsgraden perspektiveres ved at Offersen fortæller, at en af dommens præmisser først blev forstået af ham et år efter, hvor advokat Asger Thylstrup talte om injuriesager. Den oprigtighed der her afdækkes, er gennemgående i bogen. Offersen betegner den som et partsindlæg, hvad den også er – et sobert partsindlæg, hvor der bliver redegjort også for de dele, der ikke lykkedes og hvor den anden parts vinkler også omtales. Det en befriende ærlighed, som kun en ordentlig forfatter mestrer.
 En fortælling drevet af indignation
 Hvordan kan der skrives en bog på 200 sider om en retssag? Det korte svar er: indignation hos den ordentlige advokat. René Offersen er politisk set så langt fra Dragsdahl, som tænkes kan. Sagen handler imidlertid ikke om politik, men om at rense et menneske, der uretmæssigt har været udsat for det, der for ordentlige mennesker er meget alvorligt: en krænkelse af æren. Det gør ondt på den ordentlige, mens den uordentlige har vanskeligt ved at forstå problemet. Sådan også i denne sag.
 Dragsdahl blev hængt ud for at svigte sit land som KGB-agent. Og spørgsmålet var: er det strafbart at fremsætte beskyldninger som sket? Højesteret svarede ja, så det kunne høres. Dette og det efterfølgende – uskønne – forløb samt – ikke mindst – en sådan sags menneskelige pris, er temaet for den vigtige bog. Den menneskelige pris er vigtig. Jeg vender tilbage til bogens afsluttende kapitel herom og jeg vil gerne understrege, at det netop er den høje pris, der betales af Dragsdahl, som efter min mening er det afgørende læringspunkt i denne sag. Vi skal ikke lade der gå så meget Pricerunner i tingene, at kun ussel mammon tæller – sagen kostede Dragsdahl mange penge, men den højeste pris var beklikkelse af æren, samfundets åbenbare svigt og det bedre borgerskabs misforståede og uklædelige forsøg på at dække over strafbare handlinger, den manglende respekt for at en aftale er en aftale og uhæmmede efterprocederinger af en sag, der blev tabt med et brag.
 Historieprofessoren blev dømt ved retten i Svenborg, men frifundet af Østre Landsret. En dom, der var ved at koste Dragsadahl alt hvad han ejede. Det var her René Offersen blev bedt om hjælp. Ikke en politisk, men en juridisk hjælp.
 For en advokat er det dejligt at læse hvordan Offersens engagement driver værket. Han tænder på opgaven, der bestemt ikke er let. I bogen fortælles på spændende vis om hvor vanskeligt det er at føre en sådan sag for Højesteret. Alene udgangspunktet, at sagen blev tabt i landsretten er vanskeligt, men dette var kombineret med at staten havde vendt det blinde øje til; the establishment i kongeriget var i vidt omfang på Bent Jensens side og der var mange komplicerede udfordringer, hvilket Offersen gjorde sig klart fra start. Der var modvind på cykelstien. En sejr i Højesteret var kun mulig ved fra første dag at starte på det sammenfattende processkrift – dette processkrift skal afleveres kort før hovedforhandlingen. Dets betydning er svær at beskrive for ikke-advokater. Alt essentielt skal med her og samtidig skal det holdes i den kortest mulige form. Det er vanskeligt og vigtigt. Derfor var udkast til dette processkrift på Offersens arbejdsborg fra dag ét og hele vejen gennem processen.
 Den ordentlige advokat lader sig ikke standse af frygt for kundeflugt eller kollegaernes dom
 Jeg vil godt fremhæve en ikke uvæsentlig detalje: Som anført er Offersen og Dragsdahl politisk meget langt fra hinanden, men sagen handlede ikke om politik. Ikke desto mindre ville nogle advokater have afvist sagen af frygt for at blive sat i bås på en måde, der ville kunne skade advokatforretningen. Det er overfor et sådant dilemma den ordentlige advokat viser sig: René Offersen var fuldt ud bevidst om at nogle kunder i advokatforretningen måske ville forsvinde, fordi Offersen ville føre denne kontroversielle sag og måske ville det nedkalde gode kollegers vrede over ham. Den problematik kender enhver advokat, der gør sig den ulejlighed at deltage i samfundsdebatten.
 Den herostratisk berømte landsretssagfører Carl Madsen, der politisk var tættere på Dragsdahl end Offersen, sagde engang: ”
 “Den måde, sagførervirksomhed almindeligvis drives på her i Danmark, er uforsvarlig. Jeg lægger ingen skjul på, at min mening om professionen taget i bred almindelighed, er ringe, og standen som sådan bryder sig heller ikke om mig”. Carl Madsen forsvarede sig selv og sine holdning ved denne markante udtryksmåde, for selvfølgelig påvirker kollegers fordømmelse. Og han fortsatte: “At en mangfoldighed af sagførere er så stupide, så uduelige og griske, at de under ingen omstændigheder burde slippes løs på en sagesløs befolkning, er et faktum, jeg bortser fra. Det er nu engang vilkårene, og vi har dem ikke bedre, end de er. Men selv de duelige og hæderlige kan ganske umuligt overskue nutidens enorme voksende og stedse mere komplicerede lovstof. Juridisk rådgivning må – om ikke faget skal gå redningsløst i forsumpning – udspecialiseres.”, har Madsen berettet.
 Meget enig og heldigvis tog Dragsdahl fat i en specialist, en dygtig procedureadvokat, både for byret, lands ret og Højesteret. For mig har Carl Madsen altid stået som indbegrebet af den ordentlige advokat, som dygtigt kæmpede for kunden. Under læsningen af “Kold krig i Højesteret” tænkte jeg flere gange tilbage på vores fags koryfæer. René Offersen kan få plads i rækken, hvis hans linje fortsætter, hvilket der er al mulig grund til at forvente.
 Det er dejligt at Offersen er stålsat og kun lader sig vejlede af om sagen bør føres – ikke af hvad kunder og kolleger måtte synes om det. Offersen var ikke i tvivl: når et menneske har brug for juridisk førstehjælp i en sag, så er advokaten naturligvis parat. Det er advokatens fornemmeste opgave, mens det bestemt ikke er fornemt at spekulere i frygt for kundeflugt og kollegernes misbilligelse. Hvad andre tænker (som oftest på et utilstrækkeligt grundlag), må den ordentlige advokat se bort fra. Det lyder – og er – selvfølgeligt. Bare ikke for alle advokater. Nogle sætter indtjeningen højere. Og for den ordentlige advokat er det ikke let, for kollegernes dom kan virke hårdt, slår hårdt og vil altid være en udfordring.
 Jeg gætter på at en hel del advokater efter Højesteretssagens udfald har revurderet deres oprindelige holdning. Al respekt for det, men for Jørgen Dragsdahl var det afgørende ikke vurderingen efter dommen, men det forhold, at René Offersen valgte at tro på den, gå ind i den og arbejde for den. Jeg er stolt over en kollega, der på bedste vis lever op til de høje krav, der stilles til advokaten, jf Advokatetiske regler § 1:
 Advokaten indtager i et retssamfund en særlig stilling. Advokatens opgave er at fremme retfærdighed og modvirke uret.
 Godt advokathåndværk
 Caroline, Jørgen og Anna Lia Dragsdahl på vej ind i Højesteret sammen med René Offersen. Fire dage før var Jørgen Dragsdahls hustru død af kræft (Polfoto, fra bogen)
 Fortællingen om gennemførelsen af denne sag er også en beretning om solidt og ordentligt advokathåndværk. Det nævnes ikke med ét ord i bogen, for Offersens ærinde er ikke at markedsføre sin egen dygtighed, men at få afløb for frustrationerne over hvad Dragsdahl måtte igennem.
 Jeg kan godt i en anmeldelse pege på det, som måske ikke er lysende klart for den ikke juridisk-kyndige læser: her er tale om et gedigent stykke juridisk håndværk i en sag af meget kompleks og betydeligt omfang. Det ændrede resultat i Højesteret er i den grad et resultat af dygtigt advokatarbejde fra første færd og hele vejen gennem processen, der sluttede med to hele retsdage i Højesteret (det sker kun meget sjældent at en sag får lov at optage mere end én retsdag ved landets øverste domstol).
 Sagens faktum var komplekst og det samme gælder dens jus, altså de regler, der var afgørende for sagens udfald. Reglerne skal forstås på baggrund af Menneskerettighedsdomstolens nyeste praksis. Den er så ny på området, at den ikke fandtes, da sagen begyndte i Svenborg.
 Advokat Henrik Holm Nielsen
 Dragsdahls advokat for by-og landsret var advokat Henrik Holm Nielsen. En erfaren og meget dygtig og grundig advokat. Han blev så skuffet over landsrettens dom at han derefter deponerede sin advokatbestalling.
 Det handler om ære, for selvom Holm Nielsen for længst har passeret pensionsalderen, så er det ikke nogen let handling at aflevere kørekortet til advokathvervet. Der er tale om at hans ære blev gået for nær og det er et meget godt billede af ærens betydning. Engang imellem kan jeg blive i tvivl om hvor vidt æresbegrebet er ved at gå i glemmebogen. For nylig havde jeg en mediation mellem to forretningsfolk. De var ikke danske. For dem var det eneste afgørende æren. Ikke pengene. Først da der blev fokuseret på æren løste sagen op og der blev indgået en aftale. Også på dette område er bogen anskuelsesundervisning, som vi alle har godt af.
 Holm Nielsen var en vigtig hjælper for Offersen, der fuldt berettiget har dedikeret et helt kapitel i bogen til Henrik Holm Nielsen. Meget af arbejdet under sagen i Højesteret skete med vigtig bistand fra Holm Nielsen og derfor var det naturligt at Offersen tilbød ham at medvirke i Højesteret (hvilket kunne ske ved at den deponerede advokatbestalling midlertidigt blev sat på pause). Holm Nielsen sagde efter betænkningstid nej tak. Jeg læser det sådan at hans tillid til retssystemet havde fået et grundskud, da Østre Landsret frifandt historieprofessoren. Som advokat kan jeg godt følge Holm Nielsen, selvom jeg kunne have undt ham at være med, da retspræsidenten i Højesteret oplæste 5-2-dommen, som genoprettede den skade, der var sket ved landsrettens ændring af byrettens dom.
 Bogen er bygget op med indledende baggrundsfortælling, der trods stoffets kompleksitet er fortalt på spændende vis. Den er gennemsyret af tankesættet fra en advokat, der har sin empati på plads. Det samme kan desværre langt fra siges om alle advokater. Offersen forstår sagens alvorlige karakter for Dragsdahl, hvilket næppe er eller vil gå op for Bent Jensen og hans netværk.
 Vi får et fint indblik i et samfund, der den er meget passivt, når en borger kommer ind i juraens vridemaskine. Det er næppe nogen overdrivelse at sige, at samfundet er lige så kold som den krig, der var på dagsordenen. Så er det befriende, at borgeren an gå til en advokat, der er helt uafhængig af samfundet og som professionelt enøjet skal rede kastanjerne ud af ilden. Desværre må jeg – med mit kendskab til ”systemet” – sige, at jeg ikke er overrasket over at samfundet også efter Offersen og Højesteret havde fejet op er udvist en helt uforståelig tolerance overfor efterfølgende handlinger. Uklædeligt for et retssamfund og jeg vil forstå det, hvis Dragsdahl er dybt forundret og skuffet på trods af oprejsningen fra det overvælgende flertal på fem højesteretsdommere mod to. Dragsdahl har været udsat for en helt urimelig dårlig behandling fra ikke alene Bent Jensen, men også fra samfundet. Derom beretter bogen levende og grundigt.
 Selv for en advokat, der har æren af at give møde for Højesteret og derfor kender sagsgangen er Offersens beskrivelse af forløbet og strategilægning for en sådan sag meget spændende læsning. Vi får et godt indblik i sagsgangen og det meget givtigt at der er blevet plads til dette.
 Dommen bliver forklaret på pædagogisk vis. Det lyder lettere end det er, for det kræver tungen lige i munden at forstå dybden i Højesterets præmisser. René Offersen fører med sikker hånd læseren gennem juristeriet og endog med et særligt afsnit om det for sagen vigtige begreb ”due diligence”.
 Det fastslås med rette – mange gange i bogen – at sagen ikke drejede sig om, hvorvidt Jørgen Dragsdahl havde været KGB-agent. Den handlede derimod om, hvor groft urigtige udsagn, Bent Jensen i sin egenskab af forsker kunne fremsætte uden derved at overskride sin særdeles vidtgående ytringsfrihed. Der videregives desuden så megen baggrundsviden, at læseren er vaccineret mod at tænke: der var nok noget om snakken alligevel.
 Og så er der retfærdige hug til mange – passive såvel som aktive – i kredsen omkring historieprofessoren. Jeg er enig med Offersen, når han – i kritikken af tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen – køligt konstaterer, at ”statsministeren burde have sendt Dragsdahl en buket blomster”. Ja, det havde været klogt og ordentligt.
 Bogen burde motivere Bent Jensen til at opkøbe hele oplaget af den, for hvis den læses af for mange kunne Bent Jensens liv blive ganske ensomt. Som læser sidder jeg i hvert fald tilbage med en ubehagelig skuffelse over at en professor for statens penge og med en statsministers passérseddel i baglommen har kunnet agere som beskrevet. Et had, der har affødt handlinger, som er skræmmende.
 Det kan siges pænere, som f.eks. her af en af Bent Jensens historiefagfæller – en førende norsk professor i koldkrigshistorie – citeres for i en vurdering af Bent Jensens procederende bog ”Ulve, får og vogtere” på 672 sider: ”Som veileder for en master- eller doktorgradstudent ville jeg ha sagt, slik bør du ikke skrive om du vil bli historiker”.
 Det afsluttende afsnit er det, der har berørt mig mest: ”Større skader end injurierne”. Heri sætter Offersen projektøren på den betydelige skade Bent Jensen har voldt ved sine handlinger gennem ”krænkelse af retssikkerheden” , ”krænkelse af Jørgen Dragsdahl” og ”krænkelse af videnskaben”. Det er råt for usødet en beskrivelse af hvordan man med ord og iscenesættelse kan skade lige så meget som ved hjælp af våben og fysisk vold. Et fornemt indtryk i det, der efterlades, når grænser for menneskelig adfærd groft overskrides og når forbryderen så får aktiv støtte af misforståede hjælpere og et passivt samfund, der inter ser, intet hører og intet gør.
 Jeg håber alle de mange politikere, der vedvarende hævder, at de interesserer sig for retspolitik (selvom der ikke er stemmer i det) vil studere i hvert fald afsnit 11. Læs det. Mange gange. Og forstå hvad det er vi taler om, når vi fra advokatsiden igen og igen efterlyser forståelse for betydningen af retssikkerhed.
 En fantastisk beretning, som – med et ord jeg har lært af Bent Jensens advokat, advokat Karoly Németh – hedder ”pligtlæsning”.
 Jeg kender René Offersen fra advokatbranchen. Vi har sammen deltaget i Retssikkerhedskonferencen på Christiansborg for et par år siden og vi udveksler ind imellem retspolitiske synspunkter. Jeg deltog i receptionen ved bogens udgivelse og René var så venlig at forære mig et eksemplar med dedikationen “Kære Allan. Om vores fælles passion. Retssikkerhed. René”.
 Det skal ikke skjules, at jeg også før læsningen betragtede René som en dygtig og ordentlig advokat og nogle vil måske mene, at min positive anmeldelse er uheldigt påvirket af mit forudgående positive indtryk af forfatteren. Dermed må du leve, for sådan er det, men jeg kan naturligvis stå på mål for min anmeldelse.
 Jeg er ikke blevet bedt om at anmelde bogen. Havde jeg fundet bogen dårlig, så havde jeg ikke skrevet en anmeldelse. Nu ønsker jeg at søge at medvirke til, at den kommer så bredt ud som muligt. Jeg har – som led i dette – tilladt mig at sende følgende til Folketingets Retsudvalg:
 “Den bog bør I læse.
 Jeg tillader mig at opfordre Retsudvalget til at købe og læse bogen “Kold krig i Højesteret” af advokat René Offersen.
 Der er i denne fortælling om en retssag, et menneske og et samfund meget relevant stof, som ikke mindst retspolitikere må have interesse i at forholde sig til og medvirke til at tage læring af.
 Den er et must for retspolitisk interesserede. Bogen er anmeldt flere steder, blandt andet her
 (med link til anmeldelser)”.
 Bogen kan købes hos forlaget Vandkunsten
 Da Højesteret klædte det yderste højre af, genopstod Dragen. Udgivet 13/02/2017 af David Trads
 Anmeldelse af Thomas Petersen med mange gode pointer
 tweet Forrige: Menneskelighed og dødelighed – er vi gode nok?
 Næste: Hummelsagen: pressen som henrettelsespeloton er en skidt løsning.