text:
 |
 52014PC0005
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Cílem zootechnických právních předpisů
 Unie je podpora volného obchodu s plemennými zvířaty a jejich
 genetickým materiálem se zřetelem k udržitelnosti šlechtitelských
 programů a zachování genetických zdrojů.
 Zootechnické právní předpisy Unie
 v současnosti sestávají ze čtyř (vertikálních)
 základních aktů vztahujících se k jednotlivým druhům, ve kterých
 jsou stanoveny základní zásady týkající se plemenných zvířat z řad
 skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých. Tyto směrnice Rady
 vytváří právní základ pro to, aby Komise mohla přijímat podrobná
 opatření v oblasti:
 –
 schvalování nebo uznávání plemenářských
 organizací, plemenářských spolků a soukromých podniků a jejich
 zařazování na seznam,
 –
 registrace a klasifikace zvířat v plemenných
 knihách a, v případě hybridů plemenných prasat, evidování v
 registrech,
 –
 testování užitkovosti a genetického hodnocení a
 –
 obsahu a formy zootechnických osvědčení
 pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka a embrya.
 Technické požadavky na
 přijímání plemenných zvířat do plemenitby, které mají identickou
 povahu, jsou však v současnosti regulovány třemi směrnicemi Rady
 a jedním rozhodnutím Komise.
 Kromě toho nebyla přijata žádná
 prováděcí opatření ke směrnici Rady 91/174/EHS, kterými by byly
 stanoveny zásady obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty jiných
 druhů zvířat.
 Horizontální směrnice doplněná o
 prováděcí opatření stanoví pravidla pro dovoz plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí.
 Specifické rozhodnutí Rady navíc stanoví pravidla
 pro jmenování referenčního centra pro chov skotu.
 Tento návrh se skládá z dvanácti kapitol a
 pěti technických příloh.
 Kapitoly I–VIII návrhu kombinují ustanovení
 směrnic Rady 2009/157/ES (skot), 88/661/EHS (čistokrevná plemenná prasata
 a hybridy plemenných prasat), 89/361/EHS (ovce a kozy), 90/427/EHS
 (koňovití, 91/174/EHS (ostatní zvířata) a 94/28/ES (dovoz), jak je
 uvedeno ve srovnávací tabulce.
 Kapitola III obsahuje konkrétně ustanovení
 popisující vztah mezi chovateli a plemenářskými spolky a řešení
 sporů s přihlédnutím k postupům, jež v současnosti stanoví
 rozhodnutí Komise 92/354/EHS.
 Kapitola IV zahrnuje konkrétně ustanovení o
 přijímání plemenných zvířat pro účely plemenitby a umělého
 oplodnění, jež v současnosti stanoví směrnice Rady 87/328/EHS
 (skot), 90/118/EHS (čistokrevná prasata) a 90/119/EHS (hybridy plemenných
 prasat), jak je uvedeno ve srovnávací tabulce, a rovněž rozhodnutí Komise
 90/257/EHS (ovce a kozy).
 Kapitola V o testování užitkovosti zahrnuje
 konkrétně ustanovení rozhodnutí Rady 96/463/ES, kterým se určuje
 referenční institut pro testovací metody pro čistokrevný plemenný
 skot.
 Kapitoly IX a X tohoto návrhu tvoří právní
 základ pro provádění úředních kontrol v zootechnické oblasti a
 spolupráci mezi příslušnými orgány, s přihlédnutím k obecným
 zásadám pro takové kontroly. Tato ustanovení byla zahrnuta s ohledem na nový
 právní rámec pro zdraví zvířat a návrh nařízení o úředních
 kontrolách a jiných úředních činnostech. V důsledku uvedených
 právních iniciativ se právní předpisy o kontrolách zvířat a jejich
 zárodečných produktů v obchodu uvnitř Unie (směrnice Rady
 90/425/EHS), o dovozu ze třetích zemí (směrnice Rady 91/496/EHS) a o
 spolupráci mezi příslušnými orgány (směrnice Rady 89/608/EHS) již
 nepoužijí na zootechnické aspekty. Navrhovaný text do značné míry vychází
 z návrhu nového nařízení o úředních kontrolách a jiných úředních
 činnostech, zejména z hlavy II o úředních kontrolách, hlavy IV o
 správní pomoci, hlavy VI o kontrolách Komise a hlavy VII o donucovacích
 opatřeních uvedeného návrhu.
 Kapitola XI odráží vstup v platnost
 Lisabonské smlouvy, která vyžaduje sladit zmocňovací ustanovení obsažená
 v základních zootechnických právních aktech Unie
 s článkem 290 a článkem 291 Smlouvy
 o fungování Evropské unie (SFEU). Za tímto účelem je pro každé
 opatření, které má být přijato v souvislosti s pravomocemi
 stanovenými základním aktem, nezbytné určit potřebné přenesené
 pravomoci v souladu s článkem 290 SFEU nebo prováděcí
 pravomoci v souladu s článkem 291 SFEU.
 Kapitola XII obsahuje závěrečná
 ustanovení o zrušení a o datech vstupu v platnost a použitelnosti.
 Příloha I (podrobná kritéria pro uznávání
 plemenářských spolků a schvalování šlechtitelských programů)
 zahrnuje ustanovení, která jsou v současnosti stanovena v přílohách
 rozhodnutí Komise 84/247/EHS (skot), 89/501/EHS (čistokrevná plemenná
 prasata), 89/504/EHS (hybridy plemenných prasat), 90/257/EHS (ovce a kozy) a
 92/353/EHS (koňovití).
 Příloha II (podrobná kritéria pro zápis
 plemenných zvířat do plemenných knih) zahrnuje ustanovení, která jsou v
 současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 84/419/EHS (skot), 89/502/EHS
 (čistokrevná plemenná prasata), 89/505/EHS (hybridy plemenných prasat),
 90/255/EHS (ovce a kozy) a 96/78/ES (koňovití).
 Příloha III (podrobná kritéria pro testování
 užitkovosti a genetické hodnocení) zahrnuje ustanovení, která jsou v
 současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 2006/427/ES (skot), 89/507/EHS
 (čistokrevná plemenná prasata a hybridy plemenných prasat) a 90/256/EHS
 (ovce a kozy).
 Příloha IV (funkce a povinnosti
 referenčních center EU) je odrazem přílohy II rozhodnutí Rady
 96/463/ES.
 Příloha V (zootechnická osvědčení)
 zahrnuje požadavky na základní informace, které jsou v současnosti
 stanoveny v přílohách rozhodnutí Komise 2005/379/ES (skot), 89/503/EHS
 (čistokrevná plemenná prasata), 89/506/EHS (hybridy plemenných prasat),
 90/258/EHS (ovce a kozy), 96/79/ES (koňovití), 96/509/ES (dovoz spermatu
 čistokrevných plemenných zvířat z řad skotu, prasat, ovcí a koz)
 a 96/510/ES (dovoz plemenných zvířat, jejich spermatu, vajíček a
 embryí).
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Ukázalo se, že základní zásady a hlavní pravidla
 zootechnických právních předpisů Unie jsou přiměřené a
 dostatečně přizpůsobené technickému vývoji v oblasti chovu
 zvířat, a proto byly v návrhu ponechány. Jelikož jsou však stávající
 zootechnické právní předpisy Unie uspořádány vertikálně podle
 druhů zvířat, byla téměř totožná ustanovení zjednodušena,
 byla přepracována do preciznějšího a soudržnějšího znění ve
 formě nařízení s cílem vyhnout se překážkám bránícím obchodu,
 které vznikají při provedení do právního řádu členských
 států.
 Během posledních 20 let se Komise
 pravidelně setkávala s členskými státy na zasedáních Stálého
 zootechnického výboru, kde se projednávaly zootechnické otázky, a tímto
 způsobem byl tento právní předpis vypracován společně.
 Přeshraniční činnosti schválených plemenářských spolků
 jsou však stále kontroverzní záležitostí, protože některé členské státy
 poukázaly na rozdíly v provádění základních směrnic v jednotlivých
 státech. Tato situace se nezměnila až do posledního zasedání zootechnické
 pracovní skupiny v únoru 2012, kde byly předloženy a projednávány hlavní
 součásti, struktura a nové prvky návrhu.
 Kromě toho řeší Komise řadu
 problémů, které nadnesli chovatelé, plemenářské spolky a
 příslušné orgány a které souvisejí s rozdílným výkladem stávajících
 ustanovení ze strany příslušných orgánů v členských státech.
 Komise si je tedy dobře vědoma potřeb odvětví šlechtitelství
 a dohlížejících příslušných orgánů.
 Navrhovaná ustanovení o úředních kontrolách v
 zootechnické oblasti jsou (s nezbytnými úpravami) plně sladěna s ustanoveními,
 která navrhla Komise po intenzivní konzultaci se zúčastněnými
 stranami pro účely nařízení o úředních kontrolách a
 činnostech ve veterinární oblasti.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Navrhované nařízení vymezuje v jednotném
 právním rámci zásady pro uznávání plemenářských organizací, chovatelských
 sdružení a soukromých podniků a vytváření jejich
 seznamů, pro schvalování jejich šlechtitelských programů, zápis
 zvířat do plemenných knih a jejich klasifikaci podle jejich
 vlastností, evidování hybridů plemenných prasat v registrech,
 testování výkonnosti a genetické hodnocení a obsah zootechnických
 osvědčení pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka
 a embrya.
 Dále stanoví pravidla pro dovoz plemenných
 zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí
 a pro určování referenčních center pro šlechtění
 zvířat.
 V tomto nařízení jsou stanovena
 ustanovení o provádění úředních kontrol a zootechnických
 kontrol a o řešení sporů, které vznikají, když zootechnické
 kontroly odhalí případy nedodržování zootechnických požadavků.
 Pravidla obsažená v tomto návrhu však
 odrážejí pravidla stanovená v návrhu nového nařízení o úředních
 kontrolách, který předložila Komise a který se v současnosti
 projednává v Evropském parlamentu a Radě. S cílem zabránit
 nekonzistentnosti mezi těmito dvěma texty a zajistit harmonizovaný
 přístup v oblasti kontrol bude Komise pozorně sledovat vývoj
 diskusí o těchto dvou textech a včas předloží nezbytný návrh,
 aby zajistila, že ustanovení o úředních kontrolách v oblasti
 zootechniky budou zahrnuta do budoucího nařízení o úředních
 kontrolách.
 Navrhované nařízení vytváří právní
 základ pro přijímání opatření v přenesené pravomoci
 a prováděcích opatření v souladu
 s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 4. ROZPOČTOVÉ
 DŮSLEDKY
 Žádné.
 5. NEPOVINNÉ PRVKY
 Žádné.
 2014/0032 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o zootechnických a genealogických
 podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
 EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43
 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise[1],
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[2],
 po obdržení stanoviska Výboru regionů[3],
 v souladu s řádným
 legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Chov domácích zvířat –
 skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých a v menší míře
 chov zvířat jiných druhů – zaujímá důležité místo
 v zemědělství Unie a je pro něj zdrojem příjmů.
 Chovu zvířat uvedených druhů nejlépe prospěje využití čistokrevných
 plemenných zvířat nebo hybridů plemenných prasat se zaznamenanou
 vysokou genetickou hodnotou.
 (2) Členské státy proto
 v rámci své zemědělské politiky, a někdy
 i prostřednictvím veřejných investic, soustavně usilují
 o rozvoj chovu zvířat s konkrétními genetickými vlastnostmi,
 která splňují stanovené normy užitkovosti. Rozdíly v těchto
 normách mohou vytvářet technické překážky bránící obchodu
 s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich
 dovozu do Unie.
 (3) Směrnice Rady 88/661/EHS
 ze dne 19. prosince 1988 o zootechnických normách pro plemenná
 prasata[4],
 směrnice Rady 89/361/EHS ze dne 30. května 1989
 o čistokrevných plemenných ovcích a kozách[5], směrnice Rady
 90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických
 a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř
 Společenství[6],
 směrnice Rady 91/174/EHS ze dne 25. března 1991
 o zootechnických a genetických podmínkách uvádění
 čistokrevných zvířat na trh a o změně
 směrnic 77/504/EHS a 90/425/EHS[7],
 směrnice Rady 94/28/ES ze dne 23. června 1994, kterou se
 stanoví zásady zootechnických a genealogických podmínek pro dovoz
 zvířat, spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí
 a kterou se mění směrnice 77/504/EHS o čistokrevném
 plemenném skotu[8],
 a směrnice Rady 2009/157/ES ze dne 30. listopadu 2009
 o čistokrevném plemenném skotu[9]
 stanoví právní rámec pro právní předpisy Unie o chovu
 čistokrevného skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých
 a hybridů plemenných prasat. Cílem těchto směrnic je rozvoj
 chovu dobytka v Unii, ale zároveň i regulace obchodu s plemennými
 zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovozu do
 Unie tak, aby byla zachována konkurenceschopnost odvětví plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů v Unii.
 (4) Cílem přijetí
 směrnice Rady 87/328/EHS ze dne 18. června 1987 o přijetí
 čistokrevného plemenného skotu do plemenitby[10], směrnice Rady
 90/118/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí
 čistokrevných plemenných prasat do plemenitby[11] a směrnice
 Rady 90/119/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí
 hybridů plemenných prasat do plemenitby[12]
 bylo zabránit tomu, aby vnitrostátní pravidla o přijetí plemenného skotu
 a plemenných prasat do plemenitby a o produkci a používání
 jejich spermatu, oocytů a embryí nezakazovaly, neomezovaly ani nebyly
 překážkou pro obchod uvnitř Unie, ať již se jedná
 o přirozenou plemenitbu, umělé oplodnění či odběr
 spermatu, oocytů nebo embryí.
 (5) Na základě směrnic
 uvedených ve 3. bodě odůvodnění přijala Komise po
 konzultaci s členskými státy v rámci Stálého zootechnického
 výboru zřízeného podle rozhodnutí Rady 77/505/EHS
 ze dne 25. července 1977, kterým se zřizuje Stálý
 zootechnický výbor[13],
 řadu rozhodnutí, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání
 plemenářských organizací a chovatelských sdružení (dále jen
 „plemenářské spolky“), zápis plemenných zvířat do plemenných knih,
 přijetí čistokrevných zvířat z řad ovcí a koz do plemenitby
 a k umělému oplodnění, testování užitkovosti
 a genetické hodnocení plemenných zvířat z řad skotu, prasat,
 ovcí a koz a zavedení potvrzení o původu zvířete pro obchod
 s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty, podle
 jednotlivých druhů zvířat.
 (6) Komise rovněž zavedla
 seznam plemenářských subjektů ze třetích zemí a vzor
 potvrzení o původu zvířete pro dovoz plemenných zvířat
 a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie.
 (7) Právní předpisy Unie
 v oblasti chovu zvířat rovněž přispěly
 k zachování živočišných genetických zdrojů, k ochraně
 genetické biologické rozmanitosti a k výrobě typických kvalitních
 regionálních produktů, které jsou založeny na specifických
 dědičných vlastnostech místních plemen domácích zvířat.
 (8) Směrnice 88/661/EHS,
 89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES jsou si co do
 struktury a obsahu do značné míry podobné. Některé
 z těchto směrnic postupem času doznaly změn.
 V zájmu jednoduchosti a jednotnosti právních předpisů Unie je
 vhodné pravidla Unie, jež jsou v nich stanovena, zjednodušit.
 (9) V posledních dvaceti
 letech musela Komise reagovat na značný počet stížností
 chovatelů a plemenářských organizací, jež se týkaly provádění
 právních předpisů Unie o chovu zvířat ve vnitrostátním právu
 a jejich výkladu v jednotlivých členských státech. S cílem
 zajistit jednotné uplatňování pravidel Unie týkajících se plemenných
 zvířat a vyhnout se překážkám bránícím obchodu s plemennými
 zvířaty a jejich zárodečnými produkty, jež vyplývají
 z rozdílů v provádění těchto směrnic ve
 vnitrostátním právu, měly by právní předpisy Unie, jež stanoví
 zootechnické a genealogické podmínky pro obchod s plemennými zvířaty
 a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie, stanoveny
 formou nařízení.
 (10) Zkušenosti dále ukazují, že je
 třeba zpřesnit znění a sjednotit terminologii, která je
 v uvedených směrnicích použita, což usnadní uplatňování
 těchto pravidel. V zájmu jasnosti a jednotnosti právních
 předpisů Unie je také vhodné stanovit více definic.
 (11) Termín „plemeno“ by však
 měl zůstat blíže neurčeným právním konceptem, jenž
 plemenářským spolkům umožňuje popsat skupinu zvířat
 vyznačující se dostatečnou genetickou jednotností, která je podle
 jejich názoru odlišuje od jiných zvířat téhož druhu, a zapsat je spolu
 s uvedením jejich známých předků do plemenných knih, aby bylo
 možno reprodukovat jejich zděděné znaky prostřednictvím
 rozmnožování, výměny a selekce v rámci stanoveného šlechtitelského
 programu.
 (12) Toto nařízení by
 mělo stanovit pravidla pro obchod s plemennými zvířaty
 a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie
 s cílem podpořit životaschopné šlechtitelské programy
 zaměřené na zkvalitnění plemen a zachovat genetickou
 biologickou rozmanitost domácích zvířat.
 (13) Cílem pravidel týkajících se
 čistokrevných plemenných zvířat, jež stanoví toto nařízení, by
 proto mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na
 schválených zásadách pro uznávání plemenářských spolků, které se zabývají
 chovem plemenných zvířat, a schvalování jejich příslušných
 šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit
 kritéria pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do různých
 tříd v hlavním oddíle plemenných knih a pravidla pro testování
 užitkovosti, pro genetické hodnocení a kritéria pro přijetí
 plemenných zvířat do plemenitby a rovněž obsah zootechnických
 osvědčení.
 (14) Podobně i cílem pravidel
 týkajících se hybridů plemenných prasat, jež stanoví toto nařízení,
 by mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na schválených
 zásadách pro uznávání chovů, které se zabývají křížením různých
 hybridů plemenných prasat, a schvalování jejich příslušných
 šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit
 kritéria pro zápis hybridů plemenných prasat do hlavního oddílu
 registrů plemen, pravidla pro testování užitkovosti a pro genetické
 hodnocení a kritéria pro přijetí hybridů plemenných prasat do
 plemenitby a rovněž obsah zootechnických osvědčení.
 (15) Jelikož cíle tohoto
 nařízení, tj. zajistit harmonizovaný přístup k obchodu
 s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a k
 jejich dovozu do Unie a potřebné úřední kontroly šlechtitelských
 programů prováděných plemenářskými spolky a chovy,
 nemůže být členskými státy uspokojivě dosaženo na vnitrostátní
 úrovni, a může jej tedy být vzhledem k jeho účinku,
 složitosti a přeshraniční a mezinárodní povaze lépe dosaženo na
 úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se
 zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské
 unii. Jelikož se oblast působnosti tohoto nařízení omezuje na to, co
 je nezbytné k dosažení těchto cílů, odpovídá také zásadě
 proporcionality uvedené v čl. 5 odst. 4 uvedené smlouvy.
 (16) Kvalita služeb poskytovaných
 plemenářskými spolky a chovy a způsob, jakým zvířata
 hodnotí a klasifikují, má dopad na hodnotu plemenných zvířat na trhu.
 Proto by měla být stanovena pravidla pro uznávání plemenářských
 spolků a chovů, která budou založena na harmonizovaných
 kritériích Unie, a pro dohled nad nimi ze strany příslušných
 orgánů členských států, aby se zajistilo, že jimi zavedená
 pravidla nebudou vytvářet rozdíly mezi šlechtitelskými programy
 a šlechtitelskými normami, a nebudou tak vytvářet technické
 překážky, jež brání obchodu uvnitř Unie.
 (17) V tomto nařízení by
 měly být stanoveny obdobné postupy pro vytváření seznamů
 uznaných plemenářských spolků a chovů včetně
 aktualizace, předávání a zveřejňování těchto
 seznamů, jako jsou postupy stanovené ve směrnicích 88/661/EHS,
 89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES.
 (18) Právo plemenářského spolku
 nebo chovu, který splňuje stanovená kritéria, na uznání je základní
 zásadou zootechnických právních předpisů Unie. Ochrana
 hospodářské činnosti stávajícího uznaného plemenářského spolku
 by nadále již neměla opravňovat příslušný orgán k tomu, aby odmítl
 uznat další plemenářský spolek pro totéž plemeno. Totéž platí pro
 schvalování zeměpisného rozšíření šlechtitelského programu, který se
 provádí u téhož plemene nebo u plemenných zvířat, která lze získat z
 chovné populace stávajícího plemenářského spolku. Příslušný orgán by
 však měl mít právní základ pro zamítnutí uznání nebo schválení, pokud
 existuje opodstatněné riziko, že takové uznání nebo schválení by ohrozilo
 udržení vzácného plemene nebo ochranu genetické rozmanitosti.
 (19) Jelikož pro udržení vzácných
 plemen je nezbytné zřizovat a uznat plemenářské spolky
 s omezeným počtem plemenných zvířat v jejich plemenných
 knihách, neměl by počet plemenných zvířat zapsaných
 v plemenných knihách obecně být hlavní podmínkou pro uznání
 plemenářského spolku a schválení jeho šlechtitelského programu, tím
 spíše proto, že uznání se provádí na vnitrostátní úrovni, ale vhodná plemenná
 zvířata mohou být zapsána do plemenných knih v jiných členských
 státech nebo ve třetích zemích.
 (20) Plemenářské spolky
 a chovy uznané v jednom členském státě by měly mít
 možnost uskutečňovat svůj schválený šlechtitelský program
 v jednom nebo více členských státech, aby se zajistilo co nejlepší
 využití plemenných zvířat s vysokou genetickou hodnotou jako
 důležitý produkční faktor v Unii. Za tímto účelem by
 jednoduchý oznamovací postup měl zajistit, že příslušný orgán
 v tomto jiném členském státě bude o zamýšlené činnosti
 informován.
 (21) Aby se zabránilo budoucím
 konfliktům mezi plemenářskými spolky, které chtějí poskytovat
 služby chovatelům, a orgány odmítajícími uznat nové plemenářské
 spolky, jež konkurují stávajícím spolkům, bylo nezbytné oddělit
 formální uznání plemenářského spolku nebo plemenářské organizace od
 schvalování zamýšlených šlechtitelských programů.
 (22) Na základě různých
 stížností, jimiž se Komise musela v posledních letech zabývat, se jeví, že
 toto nařízení by mělo stanovit jasná pravidla upravující vztah mezi
 plemenářským spolkem, který zakládá filiální plemennou knihu
 některého konkrétního plemene čistokrevných plemenných koňovitých,
 a plemenářským spolkem, který tvrdí, že založil plemennou knihu
 původu uvedeného plemene.
 (23) Komise by měla být
 zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci,
 kterými se mění příloha I s cílem přizpůsobit
 kritéria pro uznávání plemenářských spolků a chovů
 a pro schvalování šlechtitelských programů vývoji v odvětví
 šlechtitelství.
 (24) Je nezbytné vyjasnit vztah
 mezi chovateli a plemenářskými spolky a chovy, zejména aby bylo
 zajištěno jejich právo na členství v plemenářských
 organizacích a chovech a jejich právo zapojit se do šlechtitelského
 programu v zeměpisné oblasti, ve které je prováděn.
 Plemenářské spolky by měly mít pravidla, jež zabrání diskriminaci
 chovatelů na základě jejich původu, a musí poskytovat
 určité minimum služeb.
 (25) Zkušenosti získané zejména
 při používání směrnice 90/427/EHS a v menší míře také
 směrnic 89/361/EHS a 2009/157/ES ukazují, že jsou nezbytná
 přesnější pravidla pro účinné řešení sporů mezi
 chovateli na jedné straně a plemenářskými spolky na straně
 druhé, která budou vycházet z jasně stanoveného jednacího řádu
 a z vymezených práv a povinností členů. Toho se
 nejlépe dosáhne, jestliže budou spory řešeny v rámci právního systému
 členského státu, ve kterém vznikly. Komise by měla být zapojena pouze
 do řešení sporů, které vzniknou mezi subjekty v různých
 členských státech a nelze je účinně vyřešit v právním
 systému členských států, v nichž vznikly.
 (26) Plemenářské spolky, které
 zakládají a vedou plemenné knihy čistokrevného plemenného skotu,
 prasat, ovcí, koz a koňovitých, a chovy, které zakládají
 a vedou registry plemen hybridů plemenných prasat, by měly do
 svých plemenných knih a registrů plemen zapisovat plemenná
 zvířata bez diskriminace z důvodu členského státu původu
 zvířat nebo jejich majitelů, a pokud to šlechtitelský program
 umožňuje, klasifikovat tato zvířata podle jejich vlastností.
 (27) Plemenářským spolkům
 by rovněž mělo být umožněno zakládat doplňkové oddíly
 plemenných knih, aby v rámci svého šlechtitelského programu mohly dále
 šlechtit zvířata, která nesplňují kritéria pro čistokrevná
 plemenná zvířata příslušného plemene.
 (28) Plemenářským
 spolkům, které vedou plemenné knihy určitých čistokrevných
 plemenných koňovitých, by však mělo být i nadále povoleno
 stanovit kritéria pro zápis čistokrevných koňovitých do těchto
 knih vzhledem k tomu, že v případě, že takoví koňovití
 pocházejí z umělého oplodnění, je třeba jejich zápis
 regulovat.
 (29) S výjimkou
 koňovitých se čistokrevná plemenná zvířata zapsaná do plemenných
 knih identifikují v souladu s veterinárními právními předpisy Unie o
 identifikaci. V případě čistokrevných plemenných
 koňovitých provádějí identifikaci koní a oslů také
 plemenářské spolky, které je zapisují nebo evidují pro zápis do svých
 plemenných knih a vydávají identifikační dokumenty (pasy). Poskytují
 tím službu nejen chovatelům, ale i příslušnému orgánu, který
 odpovídá za identifikaci a evidenci hospodářských zvířat. Tento
 systém však vedl k tomu, že pasy vydával velký počet subjektů,
 což, jak se ukázalo, ztěžovalo úřední kontroly dodržování právních
 předpisů Unie v oblasti hygieny potravin a veterinárních
 léčivých přípravků v případech, kdy příslušné
 veterinární orgány neměly okamžitě k dispozici základní
 informace, například pokud neexistovala centrální databáze, nebyly
 dodržovány společné vysoké standardy týkající se kvality
 identifikačních dokumentů a úřední dohled nebyl dostatečný.
 Je proto nezbytné vyžadovat, aby i čistokrevní plemenní koňovití
 byli zapisováni do příslušných plemenných knih podle jejich veterinární
 identifikace, a současně umožnit, aby příslušné veterinární
 orgány mohly za určitých podmínek přenést vydávání úředních
 identifikačních dokumentů pro čistokrevné plemenné koňovité
 na uznané plemenářské spolky.
 (30) Aby bylo zajištěno, že
 podmínky pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih
 a pro evidování hybridů plemenných prasat v registru plemen bude
 možno přizpůsobit vývoji v odvětví šlechtitelství,
 měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené
 pravomoci, kterými se odpovídajícím způsobem mění příloha II.
 (31) Přijetí plemenných
 zvířat pro účely plemenitby, do přirozené plemenitby nebo
 asistované reprodukce by mělo být regulováno na úrovni Unie, aby se
 předešlo vzniku překážek bránícím obchodu, zejména pokud taková
 plemenná zvířata byla podrobena testování užitkovosti nebo genetickému
 hodnocení podle pravidel stanovených v tomto nařízení, zejména v
 příloze III.
 (32) Pravidla pro testování
 užitkovosti a genetické hodnocení plemenného skotu, prasat, ovcí a koz,
 které se testují na omezený počet znaků, byla stanovena na úrovni
 Unie, avšak jejich harmonizaci až dosud bránily měnící se požadavky na
 různá plemena, využití a selekce čistokrevných plemenných
 koňovitých. Pravidla pro testování užitkovosti a genetické hodnocení jsou
 namísto toho v současnosti pro jednotlivá plemena stanovena
 v plemenné knize původu daného plemene.
 (33) Komise by měla být
 zmocněna k tomu, aby stanovila požadavky týkající se testování
 užitkovosti a genetického hodnocení také pro čistokrevné plemenné
 koňovité a změnila stávající požadavky přílohy III
 tak, aby zohledňovaly technický a vědecký pokrok nebo vývoj
 v právním prostředí ovlivňující testování, jako je nařízení
 Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví
 společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení
 pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o
 společné organizaci trhů)[14],
 nebo tak, aby na žádost členských států do nich byly zahrnuty
 i podmínky pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
 čistokrevných plemenných koňovitých.
 (34) Testování užitkovosti
 a genetické hodnocení mohou provádět instituce, jež plemenářský
 spolek nebo chov určí. Tyto určené instituce musí spolupracovat
 s referenčními centry Evropské unie, které určí Komise. Komise
 by tudíž měla být zmocněna k tomu, aby prováděcími akty
 tato referenční centra Evropské unie určila, a měly by jí
 být uděleny potřebné pravomoci přijímat akty
 v přenesené pravomoci, v nichž budou popsány jejich povinnosti
 a funkce, v případě potřeby i provedením
 změn v příloze IV. Tato referenční centra jsou
 způsobilá pro podporu z Unie v souladu s rozhodnutím Rady
 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých
 výdajích ve veterinární oblasti[15].
 V případě čistokrevného plemenného skotu provádí
 v současnosti testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenářský
 spolek s pomocí střediska Interbull, referenčního institutu
 Evropské unie stanoveného rozhodnutím Rady 96/463/ES ze dne
 23. července 1996, kterým se určuje referenční
 institut pověřený spoluprací na sjednocování testovacích metod
 a vyhodnocování výsledků čistokrevného plemenného skotu[16].
 (35) Jelikož ustanovení tohoto
 nařízení se týkají pouze chovu skotu, prasat, ovcí, koz
 a koňovitých, je nezbytné zmocnit Komisi k přijímání aktů
 v přenesené pravomoci o uznávání plemenářských spolků,
 schvalování šlechtitelských programů, zápisu plemenných zvířat do
 plemenných knih, testování užitkovosti a genetickém hodnocení
 a přijetí do plemenitby a rovněž prováděcích aktů
 týkajících se zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými
 zvířaty jiných druhů a jejich zárodečnými produkty a jejich
 dovoz do Unie, pokud to bude nezbytné pro odstranění překážek
 bránících obchodu.
 (36) Dovoz plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů má pro evropské
 zemědělství zásadní význam. Dovoz plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů by proto měl být
 uskutečňován za podmínek velmi blízkých pravidlům, jimiž se
 řídí obchod mezi členskými státy. Plemenná zvířata a jejich
 zárodečné produkty by měly mít nárok na zápis do hlavního oddílu
 plemenné knihy nebo registru plemen v Unii pouze tehdy, pokud úroveň
 úředních kontrol prováděných ve vyvážející třetí zemi poskytuje
 stejnou míru jistoty ohledně detailů původu a výsledků
 testování užitkovosti a genetického hodnocení jako v Unii. Kromě toho by
 plemenářské subjekty ve třetích zemích měly na základě
 vzájemnosti recipročně přijímat plemenná zvířata a jejich
 zárodečné produkty od příslušného plemenářského spolku nebo
 chovu uznaného v Unii.
 (37) Nařízení Rady (EHS)
 č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní
 a statistické nomenklatuře a o společném celním
 sazebníku[17]
 stanoví, že nomenklaturu zboží neboli „kombinovanou nomenklaturu“ či
 zkráceně „KN“, která současně splňuje požadavky
 společného celního sazebníku, statistiky vnějšího obchodu
 Společenství a jiných politik Unie v oblasti dovozu nebo vývozu
 zboží, má stanovovat Komise. Příloha I uvedeného nařízení
 obsahuje seznam kódů KN pro čistokrevný plemenný skot, prasata,
 ovce, kozy a koňovité a pro sperma skotu a stanoví, že jsou
 vyjmuty ze smluvních celních sazeb. V takovém případě by tato
 zvířata a jejich zárodečné produkty měly být doprovázeny
 vhodným zootechnickým osvědčením prokazujícím jejich klasifikaci jako
 čistokrevných plemenných zvířat nebo jejich zárodečných
 produktů.
 (38) Po vstupu na území Unie
 plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty podstupují
 veterinární kontroly podle směrnice Rady 91/496/EHS ze dne
 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace
 veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze
 třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS
 a 90/675/EHS[18],
 a podle směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997,
 kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze
 třetích zemí dovážených do Společenství[19]. Kromě toho by
 uvedené komodity měly podléhat rovněž nezbytným zootechnickým
 kontrolám stanoveným tímto nařízením.
 (39) Komise přijala návrh
 nařízení Evropského parlamentu a Rady o úředních kontrolách
 a jiných úředních činnostech prováděných s cílem
 zajistit uplatňování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin
 a pravidel týkajících se zdraví zvířat a dobrých životních
 podmínek zvířat, zdraví rostlin, rozmnožovacího materiálu rostlin
 a přípravků na ochranu rostlin a o změně
 nařízení (ES) č. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005,
 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, nařízení 1151/2012,
 [....]/2013 a směrnic 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES,
 2008/120/ES a 2009/128/ES (nařízení o úředních kontrolách)[20]. Předpokládá se,
 že uvedeným nařízením bude zrušeno nařízení Evropského parlamentu
 a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004
 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování
 právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel
 o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat[21], směrnice Rady
 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu
 s některými živými zvířaty a produkty uvnitř
 Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu[22] a směrnice
 91/496/EHS a 97/78/EC a do uvedeného nového nařízení budou
 s určitými úpravami začleněna určitá pravidla
 stanovená v uvedených aktech. Do oblasti působnosti uvedeného
 nařízení však nemají být začleněny zootechnické a genealogické
 podmínky pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie. Pravidla
 o provádění úředních kontrol a jiných úředních
 činností týkajících se plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů je proto nezbytné stanovit v tomto
 nařízení.
 (40) Pro účinné
 uplatňování pravidel Unie o plemenných zvířatech a jejich
 zárodečných produktech stanovených v tomto nařízení je nezbytné,
 aby příslušné orgány členských států vzájemně
 spolupracovaly a v případě potřeby poskytovaly správní
 pomoc. Proto by měla být v tomto nařízení s nezbytnými
 úpravami stanovena obecná pravidla správní pomoci a spolupráce obdobná
 pravidlům, jež v současnosti stanoví hlava IV
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004.
 (41) Tam, kde úřední kontroly
 v členských státech nebo kontroly dovozu plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů do Unie odhalí porušení
 zootechnických a genealogických požadavků stanovených pro takový
 dovoz v tomto nařízení, které by pravděpodobně mohlo vést
 k narušení obchodu s plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty v Unii, měly by být tímto nařízením
 svěřeny Komisi pravomoci přijímat zvláštní opatření mající
 za cíl omezit dopad takového porušení.
 (42) Příslušné orgány
 členských států by rovněž měly mít potřebné pravomoci
 pro prosazování zootechnických a genealogických pravidel Unie týkajících
 se plemenných zvířat, jež jsou stanovena v tomto nařízení,
 včetně pozastavení schválení šlechtitelského programu nebo zrušení
 uznání plemenářského spolku nebo chovu v případě, že
 nedodržují zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto
 nařízení.
 (43) Komise by případně
 měla provádět kontroly v členských státech, zejména
 s ohledem na výsledky úředních kontrol prováděných
 členskými státy, s cílem zajistit uplatňování zootechnických a
 genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení ve všech
 členských státech.
 (44) Aby mohla Komise zřídit
 seznamy třetích zemí, ze kterých by měl být povolen dovoz plemenných
 zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie, stanovit
 podmínky pro takový dovoz, získávat informace o fungování dvoustranných
 dohod a o případech, kdy hrozí závažné porušení podmínek pro
 takový dovoz stanovených v tomto nařízení, měla by být
 případně zmocněna provádět jménem Unie kontroly ve
 třetích zemích.
 (45) Vzhledem k tomu, že
 směrnice 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/427/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES
 mají být zrušeny a nahrazeny tímto nařízením, je nezbytné zrušit také
 akty Komise přijaté podle uvedených směrnic a nahradit je akty
 v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty, jež budou
 přijaty podle tohoto nařízení. Komise by proto měla být
 zmocněna přijímat tyto akty v přenesené pravomoci
 a tyto prováděcí akty.
 (46) K zajištění
 řádného uplatňování tohoto nařízení a k jeho
 doplnění nebo provádění změn v přílohách I–V by
 Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat akty
 v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské
 unie, pokud jde o používané postupy a kritéria a požadované podmínky
 pro uznávání plemenářských spolků a chovů, schvalování
 šlechtitelských programů, zápis zvířat do plemenných knih
 a registrů plemen, přijetí plemenných zvířat do plemenitby,
 k přirozenému rozmnožování a asistované reprodukci,
 provádění testování užitkovosti a genetického hodnocení, stanovení
 zootechnických a genealogických požadavků pro obchod
 s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty
 a jejich dovoz ze třetích zemí a popis povinností a funkcí
 referenčního centra.
 (47) Komisi by měla být v
 souladu s článkem 290 Smlouvy svěřena pravomoc přijímat
 akty týkající se obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty druhů jiných, než je skot, prasata, ovce, kozy a
 koňovití, a akty týkající se jejich dovozu do Unie, aby se členským
 státům umožnilo reagovat na narušení obchodu, ale hlavně (což je
 mnohem důležitější) reagovat v případě, kdy hrozí vyhynutí
 vzácného plemene nebo kdy je ohrožena ochrana genetické rozmanitosti.
 (48) Obzvláště důležité
 je, aby Komise během přípravné práce prováděla náležité
 konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při
 přípravě a vypracovávání aktů v přenesené
 pravomoci by měla Komise zajistit, aby byly příslušné dokumenty
 předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému
 parlamentu a Radě.
 (49) Komisi by měly být
 svěřeny prováděcí pravomoci k zajištění jednotných
 podmínek pro provádění ustanovení tohoto nařízení o tvorbě
 seznamů plemenářských spolků a chovů, určování
 referenčních center, jež mají zajistit jednotné uplatňování metod pro
 testování užitkovosti a genetického hodnocení plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů, stanovení vzorů
 zootechnických osvědčení, jež musí doprovázet plemenná zvířata
 a jejich zárodečné produkty, a určitých pravidel pro
 provádění úředních kontrol. Tyto pravomoci by měly být
 vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu
 a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým
 se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
 kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[23].
 (50) Pravidla stanovená ve
 směrnicích 87/328/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/118/EHS, 90/119/EHS,
 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES a v rozhodnutí
 Rady 96/463/ES mají být nahrazena pravidly stanovenými v tomto nařízení
 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech,
 které přijme Komise podle tohoto nařízení. Uvedené právní akty by
 proto měly být zrušeny.
 (51) Rozhodnutí Komise 84/247/EHS
 ze dne 27. dubna 1984 o kritériích pro uznávání chovatelských
 organizací a sdružení, které vedou nebo zakládají plemenné knihy pro
 čistokrevný plemenný skot[24],
 rozhodnutí Komise 84/419/EHS ze dne 19. července 1984
 o kritériích pro zápis skotu do plemenných knih[25], rozhodnutí Komise
 2006/427/ES ze dne 20. června 2006, kterým se stanoví metody pro
 kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevného
 plemenného skotu[26],
 rozhodnutí Komise 89/501/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
 stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími
 a plemenářskými organizacemi, které zakládají nebo vedou plemenné
 knihy pro čistokrevná plemenná prasata[27],
 rozhodnutí Komise 89/502/EHS ze dne 18. července 1989
 o kritériích pro zápis čistokrevných plemenných prasat do plemenných
 knih[28],
 rozhodnutí Komise 89/504/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
 stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími,
 plemenářskými organizacemi a soukromými podniky, které zakládají nebo
 vedou registry pro hybridy plemenných prasat[29],
 rozhodnutí Komise 89/505/EHS ze dne 18. července 1989 o kritériích
 pro zápis hybridů plemenných prasat do registrů[30], rozhodnutí Komise
 89/507/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví metody
 pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných
 plemenných prasat a hybridů plemenných prasat[31], rozhodnutí Komise
 90/254/EHS ze dne 10. května 1990, kterým se stanoví kritéria
 pro schvalování chovatelských organizací a sdružení, které vedou nebo
 zakládají plemenné knihy pro čistokrevné plemenné ovce a kozy[32], rozhodnutí Komise
 90/255/EHS ze dne 10. května 1990 o kritériích pro zápis
 čistokrevných plemenných ovcí a koz do plemenných knih[33], rozhodnutí Komise
 90/256/EHS ze dne 10. května 1990 o metodách pro kontrolu
 užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných plemenných
 ovcí a koz[34],
 rozhodnutí Komise 90/257/EHS ze dne 10. května 1990
 o kritériích pro přijetí čistokrevných plemenných ovcí
 a koz do plemenitby a pro používání jejich spermatu, vajíček
 nebo embryí[35],
 rozhodnutí Komise 92/353/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se
 stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání organizací a spolků,
 které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných koňovitých[36], rozhodnutí Komise
 96/78/ES ze dne 10. ledna 1996 o kritériích pro zápis
 a evidování koňovitých do plemenných knih pro chovné účely[37] byla přijata
 podle základních aktů uvedených v 46. bodě
 odůvodnění s kritérii pro schvalování nebo uznávání
 plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat
 do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému
 oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení, a to podle
 jednotlivých druhů zvířat. Toto nařízení stanoví pravidla, jež
 nahradí pravidla stanovená ve výše uvedených aktech Komise.
 (52) V tomto nařízení
 jsou stanovena obdobná pravidla, jako jsou pravidla stanovená v rozhodnutí
 Komise 92/354/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se stanoví
 některá pravidla pro zajištění koordinace mezi organizacemi
 a spolky, které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných
 koňovitých[38].
 (53) Rozhodnutí Komise 89/503/EHS
 ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví osvědčení
 pro čistokrevná plemenná prasata, jejich sperma, vajíčka
 a embrya[39],
 rozhodnutí Komise 89/506/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
 stanoví osvědčení pro hybridy plemenných prasat, jejich sperma,
 vajíčka a embrya[40],
 rozhodnutí Komise 90/258/EHS ze dne 10. května 1990
 o zootechnických osvědčeních pro čistokrevné plemenné ovce
 a kozy, jejich sperma, vajíčka a embrya[41], rozhodnutí Komise
 96/79/ES ze dne 12. ledna 1996, kterým se stanoví osvědčení
 o plemenné příslušnosti pro sperma, vajíčka a embrya evidovaných
 koňovitých[42],
 rozhodnutí Komise 2005/379/ES ze dne 17. května 2005
 o potvrzení o původu zvířete a údajích
 o původu čistokrevného plemenného skotu, jeho spermatu,
 vajíček a embryí[43],
 nařízení Komise (ES) č. 504/2008 ze dne
 6. června 2008, kterým se provádějí směrnice Rady
 90/426/EHS a 90/427/EHS, pokud jde o metody identifikace
 koňovitých[44],
 rozhodnutí Komise 96/509/ES ze dne 18. července 1996, kterým se
 stanoví zootechnické a genealogické podmínky pro dovoz spermatu některých
 zvířat[45],
 byla přijata podle základních aktů uvedených
 v 45. bodě odůvodnění.
 (54) Aby byla zajištěna právní
 jasnost a zabránilo se duplikacím, mělo by zrušení aktů Rady
 nabýt účinku až poté, co budou aktem v přenesené pravomoci
 zrušena rozhodnutí Komise, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání
 plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat
 do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému
 oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení pro jednotlivé
 druhy, která obsahuje toto nařízení, a prováděcími akty stanoveny
 vzory zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými
 zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro dovoz plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí
 do Unie. Proto je nezbytné zajistit, aby toto nařízení nabylo účinku
 po uplynutí nejméně osmnácti měsíců od jeho vstupu
 v platnost,
 PŘIJALA TOTO
 NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA I
 Obecná ustanovení
 Článek 1
 Předmět a oblast
 působnosti
 1. Toto nařízení stanoví:
 a) zootechnická a genealogická pravidla
 pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty a
 embryi a pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu,
 oocytů a embryí do Unie;
 b) pravidla pro členství a řešení
 sporů v plemenářských spolcích a chovech;
 c) obecná pravidla pro provádění
 úředních kontrol plemenářských spolků a chovů a jimi
 prováděných šlechtitelských programů plemenných zvířat
 včetně používání spermatu, oocytů a embryí, s cílem
 ověřit, zda jsou dodržována pravidla uvedená v písmeni a),
 a pro jiné úřední činnosti, správní pomoc, spolupráci
 a prosazování ze strany členských států;
 d) obecná pravidla pro provádění
 kontrol ze strany Komise v členských státech a ve třetích
 zemích.
 2. Toto nařízení se nepoužije na
 obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty
 a embryi uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie, jsou-li určeny
 pro technické nebo vědecké pokusy prováděné pod kontrolou
 příslušného orgánu.
 3. Do přijetí jakýchkoli
 opatření v přenesené pravomoci nebo prováděcích
 opatření stanovených v tomto nařízení mohou členské státy
 i nadále uplatňovat svá vnitrostátní zootechnická a genealogická
 pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem,
 oocyty a embryi a dovoz plemenných zvířat a jejich
 spermatu, oocytů a embryí na území dotčeného členského
 státu, pokud tato pravidla pro dovoz nejsou příznivější než pravidla,
 jimiž se řídí obchod v Unii.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely tohoto nařízení se použijí
 tyto definice:
 a) „zvířetem“ se rozumí domácí
 i) skot (Bos taurus a Bubalus
 bubalis), prasata (Sus scrofa), ovce (Ovis aries), kozy (Capra
 hircus);
 ii) koňovití (Equus caballus
 a Equus asinus);
 iii) jiné druhy, než jsou druhy uvedené
 v bodech i) a ii), pro které byly přijaty akty
 v přenesené pravomoci podle čl. 35 odst. 1 nebo
 čl. 45 odst. 1;
 b) „plemenným zvířetem“ se rozumí
 čistokrevné plemenné zvíře nebo hybrid plemenného prasete;
 c) „zárodečnými produkty“ se
 rozumí sperma, oocyty a embrya odebrané nebo pocházející od plemenných
 zvířat za účelem asistované reprodukce;
 d) „plemenářským spolkem“ se
 rozumí jakákoli plemenářská organizace nebo chovatelské sdružení, které je
 uznáno příslušným orgánem členského státu podle čl. 4
 odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu
 čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v plemenné knize
 (plemenných knihách), které vede nebo zakládá;
 e) „chovem“ se rozumí jakákoliv
 plemenářská organizace, chovatelské sdružení nebo soukromý podnik, který
 je uznán příslušným orgánem členského státu podle čl. 4
 odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu
 hybridů plemenných prasat evidovaných v registru (registrech) plemen,
 které vede nebo zakládá;
 f) „plemenářským subjektem“ se
 rozumí jakákoli plemenářská organizace, chovatelské sdružení, soukromý
 podnik, chovatelská organizace nebo úřední subjekt ve třetí zemi,
 který byl uznán úředním subjektem třetí země pro dovoz
 plemenných zvířat, a sice čistokrevného plemenného skotu,
 prasat, ovcí, koz nebo koňovitých do Unie za účelem plemenitby;
 g) „příslušným orgánem“ se rozumí
 ústřední orgán členského státu nebo jakýkoli jiný orgán, jemuž byla
 tato odpovědnost svěřena, odpovědný za:
 i) uznávání plemenářských spolků
 a chovů a schvalování jimi prováděných šlechtitelských
 programů plemenných zvířat;
 ii) organizaci úředních kontrol
 plemenářských spolků a chovů podle pravidel stanovených
 v článku 46 a v aktech v přenesené pravomoci
 přijatých podle čl. 52 odst. 1;
 iii) poskytování pomoci jiným členským
 státům a třetím zemím v případě zjištěných
 porušování, jak je stanoveno v článcích 53, 54, 55 a 56;
 iv) organizaci jiných úředních
 činností podle pravidel stanovených v tomto nařízení;
 h) „uznáním“ se rozumí formální
 a úřední prohlášení příslušného orgánu, že po vyhodnocení
 plemenářský spolek nebo chov splňuje požadavky čl. 4
 odst. 2;
 i) „čistokrevným plemenným
 zvířetem“ se rozumí domácí zvíře
 i) druhu uvedeného v písm. a)
 bodě i), jehož rodiče a prarodiče jsou zapsáni
 v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene a které samotné je
 zapsáno nebo zaevidováno a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu
 takové plemenné knihy v souladu s článkem 19;
 ii) druhu uvedeného v písm. a)
 bodě ii), jehož rodiče jsou zapsáni v hlavním oddílu
 plemenné knihy téhož plemene a které samotné je zapsáno nebo zaevidováno
 a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu takové plemenné knihy
 v souladu s článkem 19;
 iii) jiného druhu, než jsou druhy uvedené
 v bodech i) a ii) tohoto písmene, pro které jsou v aktech
 v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 35
 odst. 1 nebo čl. 45 odst. 1 stanovena zvláštní zootechnická
 a genealogická pravidla pro obchod s uvedenými plemennými
 zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro jejich dovoz do
 Unie;
 j) „hybridem plemenného prasete“ se
 rozumí prase evidované v registru plemene, které je výsledkem plánovaného
 křížení mezi:
 i) čistokrevnými prasaty různých
 plemen nebo linií;
 ii) plemennými prasaty, která samotná jsou
 výsledkem křížení (hybridem) mezi různými plemeny nebo liniemi;
 iii) plemennými prasaty patřícími do
 jedné nebo druhé kategorie uvedené v bodě i) nebo ii);
 k) „plemennou knihou“ se rozumí
 jakákoli plemenná kniha, soubor nebo nosič dat, který vede
 plemenářský spolek a ve kterém jsou zapsána nebo evidována
 k zápisu čistokrevná plemenná zvířata, jež mají být
 zařazena do šlechtitelského programu, s uvedením údajů
 o jejich předcích a případně o jejich
 vlastnostech;
 l) „schválením“ se rozumí povolení
 udělené příslušným orgánem plemenářskému spolku nebo chovu podle
 čl. 8 odst. 1 k provádění jeho šlechtitelského
 programu;
 m) „hlavním oddílem“ se rozumí oddíl
 plemenné knihy, ve kterém jsou zapsána nebo evidována k zápisu
 čistokrevná plemenná zvířata;
 n) „třídou“ se rozumí horizontální
 sekce hlavního oddílu, do které se zapisují plemenná zvířata podle svých
 vlastností;
 o) „vlastností“ se rozumí
 kvantifikovatelná dědičná vlastnost plemenného zvířete;
 p) „registrem plemene“ se rozumí
 jakýkoli soubor nebo nosič dat, který vede chov a ve kterém jsou
 evidovány hybridy plemenných prasat, jež mají být zařazeny do
 šlechtitelského programu, s údaji o jejich předcích;
 q) „úřední kontrolou“ se rozumí
 jakákoli forma kontroly, kterou provádí příslušný orgán nebo Komise
 s cílem ověřit, zda jsou dodržována zootechnická
 a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení;
 r) „jinými úředními
 činnostmi“ se rozumí jakákoli činnost jiná než úřední kontrola,
 kterou provádějí příslušné orgány v souladu s tímto
 nařízením s cílem zajistit uplatňování zootechnických a
 genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení;
 s) „zootechnickým
 osvědčením“ se rozumí úřední plemenná
 osvědčení, úřední potvrzení nebo ověřená
 obchodní dokumentace obsahující informace o původu, identifikaci
 a případně o genetickém hodnocení plemenných zvířat
 nebo jejich zárodečných produktů, které musí doprovázet plemenná
 zvířata nebo jejich zárodečné produkty při přesunu
 z jednoho členského státu do druhého nebo při dovozu do Unie;
 t) „jedinečným
 identifikačním číslem“ se rozumí jedinečný 15místný
 alfanumerický kód shrnující informace o konkrétním koňovitém
 zvířeti a databázi a zemi, ve které byly tyto informace poprvé
 zaznamenány v souladu se systémem kódování univerzálního
 identifikačního čísla koňovitých[46] (UELN), a který
 tvoří:
 i) šestimístný identifikační kód
 kompatibilní se systémem UELN pro databázi vedenou orgánem vydávajícím pasy,
 který vydal identifikační dokument v souladu s veterinárními
 předpisy Unie, po němž následuje
 ii) devítimístné individuální
 identifikační číslo přidělené danému koňovitému
 zvířeti;
 u) „dovozem“ se rozumí činnost,
 při které se plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty
 dostávají na některé z území, jejichž seznam je uveden
 v příloze VI;
 v) „zootechnickou kontrolou“ se rozumí
 kontroly dokladů a totožnosti prováděné u plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie
 s cílem ověřit, zda jsou dodrženy zootechnické podmínky
 stanovené v článku 42 a zootechnická a genealogická
 pravidla stanovená v aktech v přenesené pravomoci přijatých
 podle čl. 45 odst. 1;
 w) „kontrolou dokladů“ se rozumí
 přezkoumání úředních osvědčení, úředních potvrzení
 a jiných dokumentů včetně dokladů obchodní povahy,
 které musí doprovázet zásilky:
 i) plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů dovážených do Unie, jak je stanoveno
 v článku 39;
 ii) čistokrevných plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů při dovozu do
 Unie, jak je stanoveno v aktech v přenesené pravomoci
 přijatých podle čl. 45 odst. 1;
 x) „kontrolou totožnosti“ se rozumí
 vizuální inspekce s cílem ověřit, zda obsah a označení
 zásilky včetně znaků na zvířatech, pečetí a dopravních
 prostředků odpovídají informacím uvedeným v zootechnických
 osvědčeních, úředních potvrzeních a jiných dokumentech,
 které zásilku doprovázejí;
 y) „porušením pravidel“ se rozumí
 nesplnění zootechnických a genealogických pravidel stanovených
 v tomto nařízení.
 Článek 3
 Obecná zootechnická
 a genealogická pravidla pro obchod s plemennými zvířaty
 a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie
 Obchod s plemennými zvířaty
 a jejich zárodečnými produkty a dovoz plemenných zvířat
 a jejich zárodečných produktů do Unie nesmí být zakazován,
 omezován nebo mu nesmí být bráněno z jiných zootechnických nebo
 genealogických důvodů, než jsou důvody stanovené v tomto nařízení.
 Zakazuje se diskriminace na základě
 země původu plemenných zvířat a jejich zárodečných
 produktů, majitelů či chovatelů plemenných zvířat,
 plemenářských spolků, chovů nebo plemenářských
 subjektů.
 KAPITOLA II
 Uznávání plemenářských spolků a chovů v členských státech a
 schvalování šlechtitelských programů
 Oddíl 1
 Uznávání plemenářských spolků a chovů
 Článek 4
 Uznávání plemenářských
 spolků a chovů
 1. Plemenářské spolky a chovy
 mohou příslušný orgán požádat o uznání podle odstavce 2.
 2. Příslušný orgán uzná každý
 plemenářský spolek nebo chov, který o uznání požádá, pokud
 splňuje tyto požadavky:
 a) má sídlo na území členského státu,
 kde se nachází příslušný orgán;
 b) ve své žádosti prokáže, že splňuje
 požadavky stanovené v části 1 přílohy I;
 c) ve své žádosti vymezí:
 i) povahu svého šlechtitelského programu, jehož cílem musí být:
 –
 zachování plemene, nebo
 –
 zkvalitnění plemene nebo křížení;
 ii) oblast
 působnosti svého šlechtitelského programu a pravidla, jež stanovil
 v souladu s požadavky části 2 přílohy I,
 a v případě čistokrevných koňovitých
 v souladu s požadavky části 3 přílohy I;
 iii) zeměpisné
 území, kde hodlá svůj šlechtitelský program provádět.
 3. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro uznávání
 plemenářských spolků a chovů stanovené v části 1
 přílohy I a v případě čistokrevných
 plemenných koňovitých požadavky stanovené v části 3
 přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost dotčených
 plemenářských spolků a chovů.
 Článek 5
 Odchylka od čl. 4 odst. 2 písm. b) o uznávání
 plemenářských spolků
 1. Odchylně od čl. 4
 odst. 2 písm. b) může příslušný orgán zamítnout uznání
 plemenářského spolku, který splňuje požadavky stanovené
 v části 1 přílohy I, jestliže šlechtitelský program
 tohoto plemenářského spolku ohrožuje zachování nebo genetickou rozmanitost
 čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo evidovaných
 a způsobilých k zápisu do plemenné knihy, kterou pro toto
 plemeno založil plemenářský spolek, jenž byl v tomto členském
 státě již uznán.
 2. Pro účely odstavce 1 vezme
 příslušný orgán náležitě v úvahu tato kritéria:
 a) počet plemenářských spolků
 již uznaných pro toto plemeno v členském státě, ve kterém se
 žádající plemenářský spolek nachází;
 b) velikost populace čistokrevných
 plemenných zvířat tohoto plemene v uvedeném členském státě;
 c) možné genetické vstupy z jiných
 plemenářských spolků uznaných pro totéž plemeno v jiných
 členských státech nebo ve třetích zemích.
 Článek 6
 Zamítnutí uznání
 plemenářských spolků a chovů
 1. Pokud příslušný orgán uvedený
 v článku 4 hodlá odmítnout uznání plemenářského spolku nebo
 chovu, poskytne mu odůvodněné vysvětlení zamýšleného zamítnutí
 a současně přizná plemenářskému spolku nebo chovu
 právo do 30 dnů od obdržení odůvodněného vysvětlení se
 proti zamýšlenému zamítnutí odvolat.
 2. Pokud na základě odvolání podle
 odstavce 1 příslušný orgán své rozhodnutí potvrdí, do 30 dnů od
 obdržení každého odvolání poskytne plemenářskému spolku nebo chovu
 odůvodněné vysvětlení svého rozhodnutí odmítnout uznání
 a současně informuje Komisi o svém rozhodnutí odmítnout
 uznání a o důvodech tohoto rozhodnutí.
 Článek 7
 Seznam uznaných
 plemenářských spolků a chovů
 1. Členské státy vypracují
 a vedou aktuální seznam plemenářských spolků a chovů,
 které jejich příslušné orgány uznaly podle čl. 4 odst. 2,
 a tento seznam zveřejní.
 2. Seznam uvedený
 v odstavci 1 obsahuje tyto údaje:
 a) název, kontaktní údaje
 a internetovou stránku plemenářského spolku nebo chovu;
 b) plemeno nebo křížení, pro které byl
 schválen jejich šlechtitelský program;
 c) v případě
 čistokrevných plemenných koňovitých název a kontaktní údaje
 plemenářského spolku, který vede plemennou knihu původu tohoto
 plemene.
 3. V seznamu uvedeném
 v odstavci 1 uvedou členské státy pozastavení schválení
 šlechtitelského programu nařízené v souladu s čl. 61
 odst. 2 písm. f).
 4. Členské státy ze seznamu
 uvedeného v odstavci 1 okamžitě odstraní každý plemenářský
 spolek nebo chov, jehož uznání bylo zrušeno podle čl. 61 odst. 2
 písm. g).
 5. Komise může
 prostřednictvím prováděcích aktů vypracovat vzory
 formulářů pro informace, které mají členské státy zveřejnit
 o seznamu uznaných plemenářských spolků a chovů
 uvedeném v odstavci 1.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Oddíl 2
 Schvalování šlechtitelských programů
 Článek 8
 Schvalování šlechtitelských
 programů prováděných plemenářskými spolky a chovy
 1. Příslušný orgán schválí
 šlechtitelský program plemenářského podniku nebo chovu uznaného podle
 čl. 4 odst. 2, pokud tento plemenářský spolek nebo chov
 požádá o schválení svého šlechtitelského programu a ve své žádosti
 prokáže dodržení požadavků stanovených v čl. 4 odst. 2
 písm. c) a v části 2 přílohy I
 a v případě čistokrevných plemenných koňovitých
 požadavků stanovených v části 3 přílohy I.
 2. Příslušný orgán uvedený
 v článku 4 může plemenářským spolkům
 a chovům povolit, aby technickou správu své plemenné knihy nebo
 registru plemen a další konkrétní aspekty svého šlechtitelského programu
 externě zadali třetí straně, pokud:
 a) plemenářské spolky a chovy
 zůstanou odpovědné vůči příslušnému orgánu za to, že
 bude zajištěno dodržování požadavků stanovených
 v čl. 4 odst. 2 písm. c);
 b) nedojde ke střetu zájmů mezi
 touto třetí stranou a hospodářskými činnostmi
 chovatelů, kteří jsou zapojeni do šlechtitelského programu.
 3. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro
 schvalování šlechtitelských programů stanovených v části 2
 přílohy I a v případě čistokrevných
 koňovitých požadavky stanovené v části 3
 přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost šlechtitelských programů
 prováděných plemenářskými spolky a chovy.
 Článek 9
 Oznamování a schvalování
 šlechtitelských programů prováděných v jiných členských
 státech, než jsou členské státy, ve kterých je plemenářský
 spolek nebo chov uznán
 1. Pokud oblast působnosti
 šlechtitelského programu nebo zeměpisné území, na kterém má být
 prováděn, naznačují, že plemenářský spolek nebo chov jej hodlá
 provádět s plemennými zvířaty, které se nacházejí v jiném
 členském státě, příslušný orgán uvedený v čl. 8
 odst. 1:
 a) oznámí tuto skutečnost
 příslušnému orgánu tohoto jiného členského státu nejméně
 90 kalendářních dnů před datem zamýšleného zahájení
 šlechtitelského programu;
 b) spolu s tímto oznámením poskytne
 příslušnému orgánu uvedenému v písmeni a) kopii žádosti
 o schválení šlechtitelského programu stanovené v čl. 8
 odst. 1.
 2. Příslušný
 orgán uvedený v odst. 1 písm. a) tohoto článku může do
 90 dnů od obdržení oznámení podle uvedeného odstavce schválení týkající se
 provádění šlechtitelského programu plemenářským spolkem uznaným příslušným
 orgánem uvedeným v čl. 8 odst. 1 na svém území odmítnout,
 pokud:
 a) v uvedeném členském státě
 je již prováděn schválený šlechtitelský program čistokrevných
 plemenných zvířat téhož plemene;
 b) schválení dalšího šlechtitelského
 programu by populaci čistokrevných plemenných zvířat, jež jsou
 v tomto členském státě k dispozici, roztříštilo do té
 míry, že by ohrozilo zachování nebo genetickou rozmanitost tohoto plemene.
 3. Pokud
 příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) na oznámení
 stanovené v uvedeném odstavci neodpoví do 90 dní, znamená to
 schválení.
 4. Příslušný orgán členského
 státu, ve kterém je plemenářský spolek nebo chov uznán nebo ve kterém
 podal žádost o uznání podle článku 4, bez zbytečného
 odkladu informuje plemenářský spolek nebo chov o výsledku oznámení
 stanoveného v odst. 1 písm. a) tohoto článku.
 5. Pokud
 příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) hodlá
 v souladu s odstavcem 2 schválení odmítnout, o tomto svém
 záměru odmítnout schválení informuje Komisi s vysvětlením
 důvodů.
 KAPITOLA III
 Práva a povinnosti chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů
 Článek 10
 Práva chovatelů zapojených
 do šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 1. Umožňují-li pravidla
 plemenářského spolku nebo chovu členství, mohou chovatelé požádat:
 a) o členství v
 takových plemenářských spolcích nebo chovech;
 b) o zapojení do šlechtitelského
 programu v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti
 činnosti schválené podle čl. 8 odst. 1
 nebo podle článku 9.
 2. Jestliže pravidla plemenářského
 spolku nebo chovu členství neumožňují, mohou chovatelé zapojení do
 šlechtitelského programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo
 podle článku 9 požádat:
 a) o to, aby jejich čistokrevná
 plemenná zvířata byla zapsána do hlavního oddílu plemenné knihy založené
 pro toto plemeno plemenářským spolkem v souladu
 s čl. 17 odst. 1;
 b) o to, aby jejich zvířata byla
 zaznamenána v doplňkovém oddíle plemenné knihy založené pro toto
 plemeno plemenářským spolkem v souladu s čl. 17
 odst. 3;
 c) o to, aby jejich hybridy plemenných
 prasat byly zaevidovány v registru plemen pro křížení založeném daným
 chovem v souladu s článkem 24;
 d) o zapojení do testování užitkovosti a
 genetického hodnocení podle článku 27;
 e) o vydání zootechnického
 osvědčení podle čl. 33 odst. 1 a 2.
 3. Chovatelé mají právo zvolit si
 plemennou knihu nebo registr plemen, ve kterém chtějí mít svá zvířata
 zapsaná nebo zaevidovaná podle článků 19 a 24.
 Článek 11
 Práva chovatelů, kteří
 nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku
 1. Chovatelé mohou využít opatření
 stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský
 spolek neopodstatněně zamítl:
 a) žádost v souladu
 s čl. 10 odst. 1;
 b) žádost o zápis čistokrevného
 plemenného zvířete do hlavního oddílu plemenné knihy podle
 článku 19;
 c) žádost o zápis zvířete do
 doplňkového oddílu plemenné knihy podle čl. 20 odst. 3;
 d) přijetí čistokrevného
 plemenného zvířete:
 i) do plemenitby podle článku 21;
 nebo
 ii) k umělému oplodnění podle
 čl. 23 odst. 1;
 e) přijetí čistokrevného
 plemenného zvířete nebo jeho spermatu za účelem úředního
 testování užitkovosti a genetického hodnocení podle čl. 23
 odst. 2;
 f) přijetí výsledků testování
 užitkovosti a genetického hodnocení provedeného podle článku 27.
 2. Chovatelé mohou využít opatření
 stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský
 spolek neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu
 s článkem 27.
 Článek 12
 Práva chovatelů, kteří
 nesouhlasí s rozhodnutím chovu
 1. Chovatelé mohou využít opatření
 stanovených v článku 13, pokud mají za to, že chov
 neopodstatněně zamítl:
 a) žádost o zaevidování hybridu
 plemenného prasete v registru plemen podle článku 24;
 b) přijetí hybridu plemenného prasete
 k umělému oplodnění podle čl. 26 odst. 1;
 c) přijetí hybridu plemenného prasete
 nebo jeho spermatu za účelem testování užitkovosti podle čl. 26
 odst. 2;
 d) přijetí výsledků testování
 užitkovosti provedeného podle článku 27.
 2. Chovatelé mohou požádat
 o přijetí opatření stanovených v článku 13, pokud
 mají za to, že chov neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu
 s článkem 27.
 Článek 13
 Opatření dostupná pro
 chovatele, kteří nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku nebo chovu
 1. V případech uvedených
 v článcích 11 a 12 mohou chovatelé:
 a) vyžádat si stanovisko nezávislého
 odborníka;
 b) odvolat se proti zamítnutím podle
 čl. 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 nebo proti
 výsledkům testování užitkovosti nebo genetického hodnocení podle
 čl. 11 odst. 2 a čl. 12 odst. 2 do 30 dnů od obdržení zamítnutí nebo výsledků od
 plemenářského spolku nebo chovu.
 2. V odvolání podle odst. 1
 písm. b) chovatel popíše skutečnosti a důvody na základě
 stanoviska nezávislého odborníka podle odst. 1 písm. a), je-li takové
 k dispozici, u kterých má za to, že:
 a) zamítnutí ze strany plemenářského
 spolku nebo chovu není v souladu s články 19, 21, 23, 27,
 28, 30 nebo 32; nebo
 b) výsledky testování užitkovosti
 a genetického hodnocení nebyly získány v souladu s článkem 27.
 Článek 14
 Řešení sporů
 1. Pokud plemenářský spolek nebo
 chov zamítne odvolání chovatele podle čl. 13 odst. 1
 písm. b), oznámí to chovateli a příslušnému orgánu, který
 plemenářský spolek nebo chov uznal podle čl. 4 odst. 2, do
 30 dnů od přijetí rozhodnutí o zamítnutí odvolání.
 2. Příslušný orgán
 uvedený v čl. 8 odst. 1 nebo v článku 9
 může rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu zrušit, pokud má za
 to, že toto rozhodnutí není v souladu s články 19, 21, 23,
 27, 28, 30 nebo 32.
 3. Členské státy zajistí, že bude
 k dispozici postup pro odvolání a že rozhodnutí o odvoláních
 budou přijímána v přiměřených lhůtách.
 Za tímto účelem příslušný orgán
 může rozhodnout o zřízení zvláštního tribunálu s pravomocí
 zrušit rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu, pokud tribunál
 dospěje k názoru, že zamítnutí odvolání chovatele ze strany
 plemenářského spolku nebo chovu bylo neoprávněné.
 Článek 15
 Práva plemenářských
 spolků a chovů
 1. Plemenářské spolky a chovy
 mají v rámci svých šlechtitelských programů schválených podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 tato práva:
 a) provádět své šlechtitelské programy
 v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti činnosti
 stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c);
 b) být nezávislými při stanovování a
 provádění svých šlechtitelských programů, jež podléhají dohledu ze
 strany příslušného orgánu ohledně toho, zda jsou dodržována
 ustanovení čl. 4 odst. 2.
 2. Plemenářské spolky nebo chovy,
 jež umožňují členství, mají právo
 a) žádost o členství zamítnout,
 jestliže plemenná zvířata nespadají do rozsahu šlechtitelského programu
 nebo do zeměpisné oblasti uvedené v čl. 4 odst. 2
 písm. c) bodech ii) a iii);
 b) vyloučit chovatele
 z členství, pokud tito chovatelé neplní své povinnosti stanovené
 v jednacím řádu podle bodu 3 písm. e) části 1
 přílohy I.
 Článek 16
 Povinnosti plemenářských
 spolků a chovů
 1. Plemenářské spolky
 a chovy, jež umožňují členství, stanoví práva a povinnosti
 členů ve svém jednacím řádu podle bodu 3 písm. e)
 části 1 přílohy I.
 2. V rozsahu svého šlechtitelského
 programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
 článku 9 zapíší plemenářské spolky do svých plemenných knih
 čistokrevná plemenná zvířata a chovy ve svých registrech plemen
 zaevidují hybridy plemenných prasat, které jsou chovány
 v hospodářstvích nacházejících se v zeměpisné oblasti
 činnosti stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c).
 3. Plemenářské spolky a chovy
 jsou primárně odpovědny za to, že sporům, jež mohou
 v průběhu provádění šlechtitelských programů
 schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 vzniknout mezi chovateli a mezi chovateli a plemenářským spolkem
 nebo chovem, bude předcházeno nebo v případě potřeby
 budou řešeny členským státem, ve kterém spor vznikl, v souladu
 s pravidly stanovenými podle čl. 14 odst. 3
 a s pravidly stanovenými v bodě 3 části 1
 přílohy I.
 KAPITOLA IV
 Zápis plemenných zvířat do plemenných knih a registrů plemen
 a přijetí do plemenitby, k umělému
 oplodnění a k testování
 Oddíl 1
 Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih vedených
 plemenářskými spolky a přijetí do plemenitby, k umělému oplodnění a k testování
 Článek 17
 Struktura plemenných knih
 1. Plemenné knihy mají hlavní oddíl, ve
 kterém mohou být zapisována nebo evidována za účelem zápisu
 čistokrevná plemenná zvířata, jež splňují požadavky stanovené
 v kapitolách I a II části 1 přílohy II.
 2. Plemenářské spolky mohou hlavní
 oddíl rozdělit do tříd, přičemž plemenářský spolek
 stanoví různá kritéria nebo postupy pro zápis čistokrevných
 plemenných zvířat do různých tříd podle jejich vlastností.
 Tato kritéria a postupy mohou vyžadovat, aby
 čistokrevná plemenná zvířata před zápisem do konkrétní
 třídy hlavního oddílu podstoupila testování užitkovosti nebo genetické
 hodnocení podle článku 27 nebo stanovená v aktu
 v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28.
 odst. 1 či podstoupila jakákoli další posouzení popsaná
 ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8 odst. 1
 nebo podle článku 9.
 Plemenářské spolky mohou třídy dále
 rozčlenit podle pohlaví a věku zvířat.
 3. Vedle hlavního oddílu stanoveného
 v odstavci 1 tohoto článku mohou plemenářské spolky založit
 jeden nebo více doplňkových oddílů plemenné knihy pro zvířata
 téhož druhu, která nejsou způsobilá k zápisu do hlavního oddílu,
 pokud tato zvířata splňují požadavky čl. 20 odst. 1
 a pokud pravidla plemenářského spolku umožňují zápis
 potomků těchto zvířat do hlavního oddílu v souladu
 s pravidly stanovenými v:
 a) bodě 3 kapitoly III části 1
 přílohy II, pokud jde o samice skotu, prasat, ovcí a koz; nebo
 b) bodě 4 kapitoly III části 1
 přílohy II, pokud jde o samce a samice koňovitých.
 4. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o změny pravidel stanovených
 v bodech 3 a 4 kapitoly III části 1
 přílohy II, jež povolují, aby potomci zvířat zaznamenaných
 v doplňkovém oddíle byli zapsáni do hlavního oddílu.
 Článek 18
 Zvláštní oddíl plemenné knihy
 1. Příslušný orgán může
 schválit šlechtitelský program, který odchylně od čl. 17 odst. 2
 vyžaduje, aby byl do zvláštního oddílu plemenné knihy zapsán určitý
 čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce a kozy, které:
 a) jsou zapsány v hlavním oddíle
 plemenné knihy téhož plemene vedené plemenářským spolkem v jiném
 členském státě nebo ve třetí zemi;
 b) mají specifické plemenné znaky, které je
 odlišují od populace téhož druhu v členském státě, ve kterém byl
 šlechtitelský program schválen.
 2. Členské státy, které odchylku
 podle odstavce 1 hodlají využít, o tom musí předem informovat Komisi
 a ostatní členské státy a poskytnout jim odůvodněné
 vysvětlení.
 Článek 19
 Zápis čistokrevných
 plemenných zvířat do hlavního oddílu
 1. Plemenářské spolky na žádost
 chovatelů zapíší nebo zaevidují za účelem zápisu do hlavního oddílu
 každé čistokrevné plemenné zvíře z plemene spadajícího do jejich
 šlechtitelského programu, které splňuje požadavky stanovené
 v části 1 přílohy II.
 2. Plemenářské spolky nesmějí
 zamítnout zápis čistokrevného plemenného zvířete do hlavního oddílu
 svých plemenných knih z důvodu, že je již zapsáno v hlavním
 oddíle plemenné knihy téhož plemene nebo v případě
 šlechtitelského programu křížení odlišného plemene, kterou založil
 plemenářský spolek uznaný podle čl. 4 odst. 2 v jiném
 členském státě nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi podle
 čl. 36 odst. 1.
 3. Je-li hlavní oddíl rozdělen do
 tříd, zapíše plemenářský spolek čistokrevná plemenná
 zvířata, jež splňují kritéria pro zápis do hlavního oddílu, do
 třídy, která odpovídá vlastnostem těchto čistokrevných plemenných
 zvířat, bez diskriminace založené na tom, že pocházejí z jiného
 členského státu nebo ze třetí země.
 4. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících
 se zápisu čistokrevných plemenných zvířat do hlavního oddílu plemenných
 knih, které jsou stanoveny v kapitole I a II části 1
 přílohy II.
 Článek 20
 Zápis zvířat do
 doplňkových oddílů
 1. Plemenářské
 spolky na žádost chovatelů zaznamenají v příslušném
 doplňkovém oddíle podle čl. 17 odst. 3 zvířata
 druhů spadajících do jejich šlechtitelského programu, která nejsou
 způsobilá k zápisu do hlavního oddílu, pokud tato zvířata
 splňují podmínky stanovené v bodech 1 a 2 kapitoly III
 části 1 přílohy II.
 2. Komise je v souladu
 s článkem 71 zmocněna přijímat akty
 v přenesené pravomoci týkající se změn podmínek pro zaznamenání
 zvířat do doplňkových oddílů plemenných knih, které jsou
 stanoveny v kapitole III části 1 přílohy II.
 Článek 21
 Přijetí čistokrevných
 plemenných zvířat do plemenitby
 1. Plemenářské spolky
 z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než jsou
 důvody vyplývající z použití článku 19, nevyloučí
 využití čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v hlavním
 oddíle jejich plemenné knihy pro plemenitbu pomocí těchto technik
 rozmnožování:
 a) přirozená plemenitba;
 b) odběr a využití oocytů
 a embryí pro účely plemenitby;
 c) odběr spermatu od plemenných
 zvířat, která se případně podrobila testování užitkovosti
 a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo stanovenému
 v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28
 odst. 1;
 d) umělé oplodnění s použitím
 spermatu uvedeného v písmeni c);
 e) produkce in vitro a využití embryí
 pro účely plemenitby pocházejících z oocytů uvedených
 v písmeni b) a vzniklých použitím spermatu uvedeného
 v písmeni c).
 2. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se kritérií pro:
 a) přijetí čistokrevných
 plemenných zvířat plemenářskými spolky do plemenitby;
 b) odběr a využívání
 zárodečných produktů čistokrevných plemenných zvířat pro
 účely plemenitby.
 Článek 22
 Metody pro ověřování
 totožnosti
 1. Plemenářské spolky vyžadují,
 aby čistokrevný plemenný skot a samci čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen byli identifikováni
 pomocí analýzy jejich krevní skupiny nebo jinou vhodnou metodou
 zajišťující přinejmenším stejnou míru jistoty, jestliže jsou používána pro:
 a) odběr spermatu pro umělé
 oplodnění;
 b) odběr oocytů a embryí.
 2. Na žádost
 členského státu nebo evropské asociace plemenářských spolků pro
 čistokrevná zvířata příslušných druhů může Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů schválit metody pro ověřování totožnosti
 čistokrevného plemenného skotu a samců
 čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen, které zajišťují přinejmenším stejnou míru jistoty jako analýza krevní skupiny těchto čistokrevných plemenných
 zvířat, s ohledem na technický pokrok a na doporučení evropských
 referenčních center uvedených v článku 31.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 23
 Přijetí spermatu pro
 účely umělého oplodnění a oplodnění oocytů in vitro a přijetí plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů pro účely
 testování
 1. Plemenářské spolky nezakážou
 využívání spermatu pro umělé oplodnění samic čistokrevných
 plemenných zvířat nebo oplodnění in vitro u oocytů
 odebraných od samic čistokrevných plemenných zvířat, pokud sperma
 bylo odebráno od dárcovských čistokrevných plemenných zvířat:
 a) skotu, prasat, ovcí a koz, které
 byly přijaty k odběru spermatu pro umělé oplodnění
 nebo oplodnění oocytů in vitro v členském státě
 na základě testování užitkovosti a genetického hodnocení
 prováděného podle článku 27 a podle přílohy III;
 b) koňovitých, kteří byli
 přijati k odběru spermatu pro umělé oplodnění nebo
 oplodnění oocytů in vitro na základě šlechtitelského
 programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
 článku 9.
 2. Čistokrevná plemenná
 zvířata a jejich zárodečné produkty, které jsou zapsány
 v hlavním oddíle plemenné knihy, kterou založil plemenářský spolek
 uznaný v jednom členském státě, musí být přijata
 plemenářským spolkem, který provádí šlechtitelský program téhož plemene
 v jiném členském státě, k testování užitkovosti
 a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek a se
 stejnými množstevními omezeními, jaká jsou uplatňována
 v případě čistokrevných plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů zapsaných v plemenné knize, kterou pro
 totéž plemeno založil plemenářský spolek uznaný v členském
 státě, ve kterém má být testování užitkovosti a genetické hodnocení
 podle článku 27 prováděno.
 3. Pro účely odstavce 1
 a 2 jsou zárodečné produkty čistokrevných
 plemenných zvířat uvedených
 v uvedených odstavcích odebírány, zpracovávány a skladovány
 středisky pro odběr nebo skladování spermatu nebo týmy pro odběr
 a produkci embryí úředně schválenými pro obchod s těmito komoditami
 uvnitř Unie podle veterinárních předpisů Unie.
 4. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci
 v souladu s článkem 71 týkající se podmínek pro
 přijetí:
 a) čistokrevných plemenných koňovitých určitých plemen
 k umělému oplodnění a oplodnění oocytů in
 vitro;
 b) čistokrevných plemenných
 koňovitých určitých plemen a jejich zárodečných
 produktů k testování užitkovosti a genetickému hodnocení.
 Oddíl 2
 Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen vedených
 chovy a přijetí do plemenitby,
 k umělému oplodnění a k testování
 Článek 24
 Evidování hybridů
 plemenných prasat v registrech plemen
 1. Chovy, případně na žádost
 svých členů, zaevidují ve svém registru plemen každý hybrid
 plemenného prasete téhož křížení, který splňuje požadavky stanovené
 v části 2 přílohy II.
 2. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících
 se evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen, které
 jsou stanoveny v části 2 přílohy II.
 Článek 25
 Přijetí hybridů
 plemenných prasat do plemenitby
 1. Chovy z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než
 jsou důvody vyplývající z použití článku 27, nevyloučí
 využívání hybridů plemenných prasat evidovaných v jejich registrech
 plemen pro plemenitbu pomocí těchto technik rozmnožování:
 a) přirozená plemenitba;
 b) odběr a využití oocytů
 a embryí pro účely plemenitby;
 c) odběr a využití spermatu od
 plemenných zvířat, která se podrobila testování užitkovosti
 a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo podle ustanovení aktu
 v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 28
 odst. 1;
 d) umělé oplodnění spermatem
 uvedeným v písmeni c);
 e) produkce in vitro a využití embryí
 pocházejících z oocytů uvedených v písmeni b)
 a spermatu uvedeného v písmeni c) pro účely plemenitby.
 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci
 v souladu s článkem 71 týkající se kritérií pro:
 a) přijetí hybridů plemenných
 prasat chovem do plemenitby;
 b) odběr a využití spermatu,
 oocytů nebo embryí hybridů plemenných prasat pro účely
 plemenitby.
 Článek 26
 Přijetí hybridů
 plemenných prasat k umělému oplodnění a testování
 1. Chovy nezakážou využití spermatu
 k umělému oplodnění nebo in vitro oplodnění
 oocytů, které byly odebrány od samic hybridů plemenných prasat, pokud
 sperma bylo odebráno od dárcovských hybridů plemenných prasat, jejichž
 linie byla podrobena testování užitkovosti
 a genetickému hodnocení podle článku 27 a podle
 přílohy III.
 2. Kance hybridů plemenných prasat
 a jejich sperma evidované v registru plemen založeném
 chovem uznaným v jednom členském státě přijme chov
 provádějící šlechtitelský program u stejného křížení v jiném
 členském státě k testování užitkovosti
 a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek
 a množstevních omezení, jako jsou podmínky a množstevní omezení
 uplatňované u kanců hybridů plemenných prasat a jejich
 spermatu evidovaných v registru plemen založeném pro
 totéž křížení chovem uznaným v členském státě, kde má být
 toto testování užitkovosti a genetické hodnocení v souladu s článkem
 27 prováděno.
 3. Pro účely odstavce 1
 a 2 je sperma uvedené v uvedených odstavcích odebíráno, zpracováváno a skladováno
 střediskem pro odběr nebo skladování spermatu úředně
 uznaným pro obchod s těmito komoditami uvnitř Unie podle
 veterinárních předpisů Unie.
 4. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o podmínky pro přijetí hybridů
 plemenných prasat k umělému oplodnění a k testování.
 KAPITOLA V
 Testování užitkovosti, genetické hodnocení
 a zootechnická osvědčení
 Článek 27
 Metody pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení
 1. Pokud šlechtitelský program
 schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci
 čistokrevného plemenného skotu, prasat, ovcí a koz v plemenných
 knihách a pro přijetí samců plemenných zvířat těchto
 druhů a jejich spermatu do plemenitby, plemenářské spolky
 zajistí, že toto testování užitkovosti a genetické hodnocení bude prováděno
 podle těchto pravidel stanovených v příloze III:
 a) pro čistokrevný plemenný skot
 v části 1;
 b) pro čistokrevná plemenná prasata
 v kapitole I části 2 a v bodě 1
 kapitoly II části 2;
 c) pro čistokrevné plemenné ovce
 a kozy v části 3.
 2. Pokud šlechtitelský program
 schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci
 čistokrevných plemenných koňovitých v plemenných knihách
 a pro přijetí samců plemenných koňovitých a jejich
 spermatu do plemenitby, plemenářské spolky zajistí, že toto testování užitkovosti
 a genetické hodnocení bude prováděno podle těchto pravidel, jež
 jsou stanovena v příloze I:
 a) v bodě 1 písm. e)
 části 2;
 b) v bodě 1 písm. a)
 podbodě i), v bodě 1 písm. b)
 podbodě i) a v bodě 2 písm. b)
 části 3.
 3. Pokud šlechtitelský program schválený
 podle čl. 8 odst. 1 a podle článku 9 vyžaduje
 genetické hodnocení pro klasifikaci hybridů plemenných prasat
 v registrech plemen a pro přijetí kanců hybridů
 plemenných prasat a jejich spermatu do plemenitby, chov zajistí, že toto
 genetické hodnocení bude prováděno podle pravidel stanovených
 v bodě 2 kapitoly II části 2
 přílohy III.
 Článek 28
 Přenesené pravomoci a
 prováděcí pravomoci u požadavků týkajících se testování užitkovosti a
 genetického hodnocení
 1. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se pravidel pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení a v případě potřeby změnit
 přílohu III s ohledem na:
 a) vědecký pokrok;
 b) technický vývoj;
 c) fungování vnitřního trhu; nebo
 d) potřeby ochrany cenných genetických
 zdrojů.
 2. Na základě stanoviska
 nezávislého odborníka podle čl. 13 odst. 1 písm. a)
 může Komise prováděcím aktem stanovit jednotná pravidla pro testování
 užitkovosti a genetická hodnocení a pro výklad jejich výsledků.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 29
 Určené instituce pro
 testování užitkovosti a genetické hodnocení
 1. Pokud je to nezbytné pro
 provádění jejich šlechtitelských
 programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
 článku 9, určí plemenářské spolky a chovy instituci,
 která bude provádět testování užitkovosti a genetické hodnocení
 plemenných zvířat podle článku 27.
 2. Instituce
 stanovené v odstavci 1 mohou buď:
 a) fungovat
 jako specializované jednotky v rámci odpovědnosti plemenného spolku
 nebo chovu; nebo
 b) být schváleny příslušným orgánem,
 který schválil šlechtitelský program.
 3. Plemenářské spolky a chovy
 vedou aktuální seznam institucí, které určily podle odstavce 1,
 a tyto informace zveřejní.
 Článek 30
 Povinnosti institucí
 určených podle čl. 29 odst. 1
 1. Instituce určené
 plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1
 poskytnou příslušnému orgánu na vyžádání tyto informace:
 a) záznamy všech údajů
 o prováděných testech užitkovosti;
 b) totožnost plemenářského spolku nebo
 chovu, který je určil, a příslušného orgánu uvedeného
 v čl. 29 odst. 2 písm. b);
 c) údaje o metodách pro zaznamenání
 znaků;
 d) údaje o modelu popisu užitkovosti
 používaném pro analýzu výsledků testování užitkovosti;
 e) údaje o statistické metodě používané
 pro analýzu výsledků testování užitkovosti pro každý hodnocený znak;
 f) údaje
 o genetických parametrech používaných pro každý hodnocený znak.
 2. Instituce určené
 plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1
 zveřejní a aktualizují výsledky genetického hodnocení plemenných
 zvířat, jejichž sperma je používáno k umělému oplodnění.
 Článek 31
 Určení referenčních
 center Evropské unie
 1. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů určí referenční centrum Evropské unie
 odpovědné za spolupráci s plemenářskými spolky při
 sjednocování metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
 čistokrevného plemenného skotu.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 2. Komise může prováděcími
 akty určit referenční centra Evropské unie odpovědná za
 harmonizaci metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
 i jiných čistokrevných plemenných zvířat než skotu.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 32
 Požadavky na referenční
 centra Evropské unie, jejich funkce a povinnosti
 1. Referenční centra Evropské unie
 určená podle článku 31:
 a) musí splňovat požadavky stanovené
 v bodě 1 přílohy IV;
 b) plní povinnosti a funkce stanovené
 v bodě 2 přílohy IV;
 c) spolupracují s plemenářskými
 spolky a institucemi
 určenými plemenářskými spolky podle čl. 29 odst. 1
 s cílem usnadnit jednotné uplatňování metod pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení čistokrevných plemenných zvířat podle
 článku 27.
 2. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 71,
 pokud jde o změny:
 a) požadavků na referenční centra
 Evropské unie stanovených v bodě 1 přílohy IV;
 b) povinností
 a funkcí referenčních center Evropské unie stanovených
 v bodě 2 přílohy IV.
 Akty v přenesené pravomoci přijaté
 podle odstavce 2 náležitě zohlední ty druhy čistokrevných
 plemenných zvířat, u kterých mají být sjednoceny metody pro testování
 užitkovosti a genetické hodnocení, a vědecký a technický
 pokrok v oblasti genetického hodnocení.
 3. Komise může provádět
 audity referenčních center Evropské unie určených podle čl. 31
 odst. 1 nebo 2 s cílem ověřit, že:
 a) splňují požadavky stanovené
 v bodě 1 přílohy IV;
 b) plní své povinnosti a funkce
 stanovené v bodě 2 přílohy IV.
 Jestliže tyto audity zjistí, že určité
 referenční centrum Evropské unie neplní své funkce a povinnosti podle
 bodu 2 přílohy IV, může Komise snížit finanční
 příspěvek Unie poskytovaný podle článku 31 rozhodnutí Rady
 2009/470/ES nebo zrušit určení centra v souladu s postupem podle
 čl. 72 odst. 2.
 Článek 33
 Vydávání, obsah a forma
 zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty uvnitř Unie
 1. Pro účely zápisu plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih
 nebo jejich evidování v registrech plemen vydávají plemenářské spolky
 a chovy zootechnická osvědčení, která:
 a) obsahují údaje stanovené
 v příloze V;
 b) odpovídají příslušným vzorům
 zootechnických osvědčení, jež jsou stanovena v prováděcích
 aktech přijatých podle odstavce 4.
 2. Plemenářské spolky
 a chovy, jež provádějí testování užitkovosti a genetické
 hodnocení v souladu se svým šlechtitelským programem schváleným podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9,
 v zootechnickém osvědčení vydaném pro plemenné zvíře nebo
 jeho zárodečné produkty uvedou:
 a) všechny dostupné výsledky testů
 užitkovosti;
 b) aktuální výsledky genetického hodnocení;
 c) veškeré genetické zvláštnosti
 a genetické vady konkrétního zvířete a jeho rodičů
 a prarodičů v souladu s požadavky schváleného
 šlechtitelského programu.
 3. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se údajů požadovaných podle
 odst. 1 písm. a) a v případě potřeby i
 změn obsahu zootechnických osvědčení stanoveného
 v příloze V.
 4. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických osvědčení
 pro plemenná zvířata a jejich sperma, oocyty a embrya.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 34
 Odchylky od vydávání, obsahu a
 formy zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a
 jejich zárodečnými produkty uvnitř Unie
 1. Odchylně od čl. 33
 odst. 1 může příslušný orgán povolit, aby:
 a) zootechnická osvědčení vydávala
 střediska pro odběr spermatu a týmy pro odběr nebo produkci
 embryí oprávněné podle veterinárních předpisů Unie obchodovat
 s těmito zárodečnými produkty;
 b) údaje,
 jež má obsahovat zootechnické osvědčení, byly uvedeny v jiných
 dokumentech doprovázejících čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce nebo
 kozy a hybridy plemenných prasat, pokud plemenářský spolek nebo chov,
 který vede plemennou knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah
 uvedených jiných dokumentů podle bodu 2 části 1
 přílohy V;
 c) údaje, jež má obsahovat zootechnické
 osvědčení, byly uvedeny v identifikačním dokladu vydaném
 plemenářským spolkem podle veterinárních předpisů Unie
 pro identifikaci koňovitých.
 2. Odchylně od čl. 33 odst. 2 písm. b), jestliže
 jsou výsledky genetického hodnocení dostupné na internetu, mohou
 plemenářské spolky nebo chovy v zootechnickém osvědčení
 odkázat na internetové stránky, kde se lze s těmito výsledky
 seznámit.
 KAPITOLA VI
 Zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s čistokrevnými
 plemennými zvířaty jiných druhů
 Článek 35
 Přenesené pravomoci
 a prováděcí pravomoci, které se týkají zootechnických a genealogických
 pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými
 v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich zárodečnými produkty
 1. Je-li to nebytné pro fungování
 vnitřního trhu nebo pro ochranu cenných genetických zdrojů, je Komise
 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických
 pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými
 v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich
 zárodečnými produkty, pokud jde o:
 a) uznávání plemenářských spolků;
 b) schvalování šlechtitelských
 programů;
 c) podmínky pro zápis těchto
 čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih;
 d) přijetí těchto
 čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do
 plemenitby, k umělému oplodnění a k odběru a využití
 jejich zárodečných produktů;
 e) metody pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení těchto čistokrevných plemenných
 zvířat;
 f) údaje, které mají být uvedeny
 v zootechnických osvědčeních, jež musí tato čistokrevná
 plemenná zvířata doprovázet.
 2. Pokud Komise přijme akty
 v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1, vypracuje
 prostřednictvím prováděcích aktů vzory zootechnických
 osvědčení uvedených v odst. 1 písm. f) tohoto
 článku pro čistokrevná plemenná zvířata uvedená
 v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich sperma,
 oocyty a embrya.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 KAPITOLA VII
 Dovoz ze třetích zemí
 Článek 36
 Plemenářské subjekty
 1. Na žádost chovatele zapíší nebo
 zaevidují plemenářské spolky nebo chovy ve svých plemenných knihách nebo
 registrech plemen každé plemenné zvíře dovezené do Unie a potomstvo,
 které vzniklo ze zárodečných produktů dovezených do Unie, pokud jsou
 plemenná zvířata nebo dárcovská zvířata zárodečných
 produktů zapsána v plemenné knize nebo zaevidována v registru
 plemen plemenářského subjektu ve třetí zemi, který:
 a) splňuje kritéria pro zařazení
 na seznam plemenářských subjektů stanovená
 v článku 37;
 b) je uveden na seznamu plemenářských
 subjektů oznámeném Komisi třetí zemí, ze které plemenná zvířata
 nebo jejich zárodečné produkty pocházejí.
 2. Komise vede, aktualizuje
 a zveřejňuje seznamy plemenářských subjektů ze
 třetích zemí uvedené v odst. 1 písm. b).
 Článek 37
 Kritéria pro zařazení na
 seznam plemenářských subjektů
 1. V seznamu podle
 čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze ty plemenářské subjekty,
 o kterých obdržela od úředního útvaru třetí země
 dokumentaci prokazující, že plemenářské subjekty, jež si tato třetí
 země přeje zařadit na seznam, splňují tyto požadavky:
 a) provádějí šlechtitelské programy,
 které jsou rovnocenné šlechtitelským programům týchž plemen nebo
 křížení prováděným plemenářskými spolky nebo chovy, pokud jde o:
 i) pravidla pro zápis plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih nebo pro
 jejich evidování v registrech plemen;
 ii) pravidla pro přijetí plemenných
 zvířat pro účely plemenitby;
 iii) pravidla pro využití zárodečných
 produktů plemenných zvířat pro testování
 a v plemenitbě;
 iv) metody používané pro testování
 užitkovosti a genetické hodnocení;
 b) podléhají dohledu a kontrole ze
 strany úředního útvaru ve třetí zemi, jenž má potřebné pravomoci
 k prosazování pravidel rovnocenných pravidlům, která stanoví toto
 nařízení a která se týkají:
 i) uznávání plemenářských spolků
 a chovů;
 ii) schvalování jejich šlechtitelských
 programů;
 iii) zápisu čistokrevných plemenných
 zvířat do plemenných knih a evidování hybridů plemenných prasat
 v registrech plemen;
 iv) jejich metod pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení.
 2. V seznamu podle
 čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze plemenářské subjekty
 třetích zemí, o kterých obdržela od úředního útvaru třetí
 země uvedeného v odstavci 1 dokumentaci prokazující, že plemenářské
 subjekty, jejichž zařazení na seznam si tato třetí země
 přeje, mají jednací řád zajišťující, že:
 a) čistokrevná plemenná zvířata
 zapsaná plemenářskými spolky v plemenných knihách jsou zapsána nebo
 způsobilá k zápisu do plemenných knih téhož plemene, které založily
 plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace;
 b) hybridy plemenných prasat evidované
 chovem v registru plemen jsou evidovány nebo způsobilé
 k zaevidování v registrech téhož křížení, který založily
 plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace.
 Článek 38
 Dohody o rovnocennosti
 1. Komise může
 prostřednictvím prováděcích aktů uznat, že opatření
 uplatňovaná ve třetí zemi jsou rovnocenná opatřením, jaká
 vyžadují zootechnické právní předpisy Unie, pokud jde o:
 a) uznání plemenářských spolků a
 chovů a dohled nad nimi podle článku 4 nebo v souladu
 s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
 čl. 35 odst. 1;
 b) schvalování šlechtitelských programů
 plemenářských spolků a chovů podle čl. 8 odst. 1 nebo
 v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
 čl. 35 odst. 1;
 c) zápis plemenných zvířat do
 plemenných knih a registrů plemen podle článků 19
 a 24 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci
 přijatým podle čl. 35 odst. 1;
 d) přijetí plemenných zvířat do
 plemenitby podle článků 21 a 25 nebo v souladu
 s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
 čl. 35 odst. 1;
 e) využití zárodečných produktů
 pro plemenitbu podle čl. 23 odst. 1 nebo v souladu
 s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
 čl. 35 odst. 1;
 f) využití spermatu pro testování podle
 čl. 23 odst. 2 nebo v souladu s aktem
 v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35
 odst. 1;
 g) testování užitkovosti a genetické
 hodnocení podle článku 27 nebo v souladu s aktem
 v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35
 odst. 1.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1
 se přijímají na základě:
 a) důkladného zkoumání informací
 a údajů poskytnutých dotčenou třetí zemí podle
 čl. 37 odst. 1;
 b) případně uspokojivého výsledku
 kontroly provedené podle článku 67.
 3. Prováděcí akty uvedené
 v odstavci 1 mohou stanovit způsoby vstupu plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů z dotčené
 třetí země do Unie a mohou obsahovat:
 a) povahu a obsah zootechnických
 osvědčení nebo dokladů, jež musí doprovázet plemenná
 zvířata nebo jejich zárodečné produkty, v souladu s požadavky
 stanovenými v příloze V;
 b) specifické požadavky týkající se vstupu
 plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů do Unie
 a úředních kontrol, které mají být na vstupu do Unie prováděny;
 c) v případě nutnosti postupy
 pro vypracování a změny seznamů plemenářských subjektů
 z dotčené třetí země, ze které je povolen vstup plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie.
 4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů neprodleně
 zruší prováděcí akty uvedené v odstavci 1, pokud přestane
 být splňována jakákoli z podmínek pro uznání rovnocennosti záruk
 stanovených v době jejich přijetí.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 39
 Zootechnické podmínky pro dovoz
 plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie
 1. Chovatelé mohou do Unie dovážet
 plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty zapsané
 v plemenné knize nebo evidované v registru plemen plemenářského
 subjektu uvedeného v seznamu podle čl. 36 odst. 2 nebo podle
 článku 7, pokud byla uznána rovnocennost v souladu s čl. 38
 odst. 1, které mají zootechnické osvědčení podle
 článku 40 a splňují tyto další podmínky:
 a) plemenná zvířata jsou doprovázena
 důkazy o tom, že mají být zapsána do plemenné knihy
 plemenářského spolku nebo zaevidována v registru plemen chovu;
 b) sperma:
 i) bylo odebráno od plemenných zvířat,
 která podstoupila testování užitkovosti a genetické hodnocení podle
 přílohy III, pokud čl. 27 odst. 1 takové testování a
 hodnocení vyžaduje; nebo
 ii) dováží se v množství nezbytném pro
 testování užitkovosti a genetické hodnocení stanovené
 v čl. 23 odst. 2;
 c) oocyty a embrya byly odebrány nebo
 pocházejí od plemenných zvířat, která podstoupila testování užitkovosti
 a genetické hodnocení podle přílohy III, pokud takové testování
 a hodnocení vyžaduje čl. 27 odst. 1.
 2. Komise je
 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických
 pravidel pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných
 produktů do Unie, s cílem zohlednit konkrétní zootechnickou situaci
 ve třetí zemi, odkud plemenné zvíře pochází.
 Článek 40
 Vydávání, obsah a forma
 zootechnických osvědčení pro dovoz plemenných zvířat
 a jejich zárodečných
 produktů do Unie
 1. Pro účely zápisu plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih
 nebo zaevidování v registrech plemen musí zootechnická osvědčení
 uvedená v čl. 39 odst. 1:
 a) být vydána plemenářským subjektem
 uvedeným v seznamu podle čl. 36 odst. 2;
 b) obsahovat údaje stanovené
 v příloze V;
 c) být vypracována v souladu se vzorem
 zootechnického osvědčení, který stanoví prováděcí akt
 přijatý podle odstavce 2.
 2. Komise
 prostřednictvím prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických
 osvědčení pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu,
 oocytů a embryí do Unie.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 41
 Odchylky od vydávání, obsahu a
 formy zootechnických osvědčení pro dovoz
 plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů do Unie
 1. Odchylně od čl. 40
 odst. 1 písm. a) mohou být zárodečné produkty doprovázeny
 zootechnickým osvědčením, které jménem plemenářského subjektu
 uvedeného v čl. 40 odst. 1 písm. a) vydaly
 střediska pro odběr spermatu nebo týmy pro odběr nebo produkci
 embryí schválené podle veterinárních předpisů Unie pro dovoz
 těchto zárodečných produktů do Unie.
 2. Odchylně od čl. 40
 odst. 1 písm. b) mohou údaje, které mají být uvedeny
 v zootechnickém osvědčení:
 a) být
 uvedeny v jiných dokumentech doprovázejících plemenné zvíře nebo jeho
 zárodečné produkty, pokud plemenářský subjekt, který vede plemennou
 knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah těchto dokumentů
 v souladu s bodem 2 části 1 přílohy V;
 b) odkazovat na internetové stránky, kde se
 lze s těmito výsledky seznámit, pokud jsou výsledky genetického
 hodnocení dostupné na internetu.
 Článek 42
 Zootechnické kontroly plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie
 1. Členské státy provádějí
 zootechnické kontroly zásilek plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů dovezených ze třetích zemí do Unie na
 stanovišti hraniční kontroly, při nichž se provádí kontrola
 dokladů, kontrola totožnosti a fyzická kontrola podle
 článku 42 nařízení (EU) č. [...] [COM/2013/0265 final
 – 2013/0140 (COD)].
 2. Pro účely odstavce 1
 předloží dovozci plemenných zvířat a jejich zárodečných
 produktů úředníkovi, který provádí kontrolu dokladů, kontrolu
 totožnosti a fyzickou kontrolu podle odstavce 1, zootechnické
 osvědčení, jež musí být v souladu s čl. 39 odst. 1
 součástí zásilky.
 Článek 43
 Podmínky pro zápis
 čistokrevných plemenných zvířat dovezených do Unie do plemenných knih
 1. Plemenářské spolky zapíší do
 hlavního oddílu své plemenářské knihy čistokrevná plemenná
 zvířata:
 a) dovezené do Unie v souladu
 s čl. 39 odst. 1 písm. a);
 b) narozené v některém
 členském státě v důsledku asistované reprodukce
 s použitím:
 i) spermatu dovezeného v souladu
 s čl. 39 odst. 1 písm. b);
 ii) oocytů nebo embryí dovezených
 v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c).
 2. Plemenářské spolky mohou do
 hlavního oddílu své plemenné knihy zapsat čistokrevná plemenná
 zvířata dovezená do Unie, jež splňují normy stanovené pro toto
 plemeno ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8
 odst. 1 nebo podle článku 9, a pokud:
 a) plemenářský subjekt splňuje
 kritéria pro zařazení na seznam plemenářských subjektů stanovená
 v článku 37;
 b) schválený šlechtitelský program
 umožňuje zápis takových čistokrevných plemenných zvířat do
 hlavního oddílu plemenné knihy;
 c) čistokrevná plemenná zvířata
 mají zootechnické osvědčení:
 i) vydané plemenářským subjektem
 uvedeným v písmeni a);
 ii) jež obsahuje údaje stanovené
 v příloze V.
 Článek 44
 Podmínky pro evidování
 hybridů plemenných prasat dovezených do Unie v registrech plemen
 1. Chovy zapíší do svých registrů
 plemen hybridy plemenných prasat:
 a) dovezené do Unie v souladu s čl. 39
 odst. 1 písm. a);
 b) narozené v některém
 členském státě v důsledku asistované reprodukce
 s použitím:
 i) spermatu dovezeného v souladu
 s čl. 39 odst. 1 písm. b);
 ii) oocytů nebo embryí dovezených
 v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c).
 2. Chovy mohou ve svých registrech
 plemen evidovat hybridy plemenných prasat dovezené do Unie, jež splňují
 normy stanovené pro dané křížení ve šlechtitelském programu
 schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9,
 a pokud:
 a) plemenářský subjekt zřízený ve
 třetí zemi splňuje požadavky článku 37;
 b) schválený šlechtitelský program
 umožňuje zaevidování takových hybridů plemenných prasat
 v registru plemen.
 KAPITOLA VIII
 Zootechnické a genealogické podmínky pro dovoz čistokrevných
 plemenných zvířat jiných druhů do Unie
 Článek 45
 Přenesené pravomoci
 a prováděcí pravomoci, které se týkají zootechnických
 a genealogických pravidel pro dovoz čistokrevných plemenných
 zvířat uvedených v čl. 2 písm. i) bodě iii)
 a jejich zárodečných produktů do Unie
 1. Pokud je to nebytné pro fungování
 vnitřního trhu nebo pro ochranu cenných genetických zdrojů, je Komise
 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71 týkající se zvláštních pravidel pro dovoz
 čistokrevných plemenných zvířat uvedených v čl. 2
 písm. i) bodě iii) a jejich zárodečných produktů
 do Unie, pokud jde o:
 a) zařazení plemenářských
 subjektů na seznam;
 b) podmínky pro zápis těchto
 čistokrevných zvířat do plemenných knih založených plemenářskými
 spolky;
 c) přijetí těchto
 čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do
 plemenitby, k umělému oplodnění a k odběru a
 využití jejich zárodečných produktů;
 d) metody pro testování užitkovosti
 a genetické hodnocení těchto čistokrevných zvířat;
 e) hlavní údaje, jež mají být uvedeny
 v zootechnickém osvědčení, které musí tato čistokrevná
 plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty doprovázet.
 2. Pokud Komise přijme akty
 v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1, vypracuje
 prostřednictvím prováděcích aktů vzory zootechnických
 osvědčení uvedených v odst. 1 písm. f) pro
 čistokrevná plemenná zvířata uvedená v čl. 2
 písm. i) bodě iii) a pro jejich sperma, oocyty a embrya.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 KAPITOLA IX
 Úřední kontroly a jiné úřední činnosti, správní pomoc,
 spolupráce a prosazování ze strany členských států
 Článek 46
 Obecná pravidla pro úřední
 kontroly
 1. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly plemenářských spolků a chovů
 pravidelně, na základě posouzení rizika
 a v přiměřených intervalech, přičemž
 přihlíží k:
 a) zjištěným případům
 porušení požadavků souvisejících s:
 i) plemenným zvířatům
 a jejich zárodečným produktům;
 ii) činnostmi prováděnými pod
 kontrolou plemenářských spolků a chovů;
 iii) místem činností chovatelů,
 plemenářských spolků a chovů;
 b) výsledkům úředních kontrol
 plemenářských spolků a chovů provedených v minulosti
 a k tomu, jak dodržují zootechnická a genealogická pravidla
 stanovená v tomto nařízení;
 c) spolehlivosti a výsledkům
 vlastních kontrol prováděných plemenářskými spolky a chovy nebo prováděných
 na jejich žádost třetími stranami, s cílem ujistit se
 o dodržování zootechnických a genealogických pravidel stanovených
 v tomto nařízení;
 d) jakýmkoli informacím, jež mohou ukazovat
 na porušení požadavků.
 2. Příslušný orgán provádí
 kontroly pravidelně a v přiměřených intervalech,
 s cílem zjistit možná záměrná porušení zootechnických
 a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
 přičemž kromě kritérií uvedených v odstavci 1 zohlední
 také informace o takových možných záměrných porušeních, které jsou
 sdíleny prostřednictvím mechanismů správní pomoci stanovených
 v článku 53, nebo jakékoli jiné informace ukazující na možnost
 takových porušení.
 3. Úřední kontroly prováděné
 předtím, než se s určitými plemennými zvířaty a jejich
 zárodečnými produkty začne obchodovat, za účelem vydání
 úředních osvědčení nebo úředních potvrzení, jež vyžadují
 zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení jako
 podmínku pro obchod s plemennými zvířaty nebo jejich zárodečnými
 produkty, se provádějí v souladu s/se:
 a) zootechnických a genealogických
 pravidel stanovených v tomto nařízení;
 b) akty v přenesené pravomoci
 přijatými Komisí v souladu s články 35 a 45.
 4. Úřední kontroly se
 provádějí po předchozím oznámení chovateli, plemenářskému spolku
 nebo chovu, pokud neexistují závažné důvody pro provedení neohlášených
 kontrol.
 5. Úřední kontroly se
 provádějí pokud možno tak, aby představovaly pro chovatele,
 plemenářský spolek nebo chov co nejmenší zátěž.
 6. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly stejně pečlivě bez ohledu na to, zda
 plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty jsou:
 a) dostupné na trhu Unie, ať již
 pocházejí z členského státu, kde jsou úřední kontroly
 prováděny, nebo z jiného členského státu; nebo
 b) vstupují do Unie ze třetích zemí.
 Článek 47
 Transparentnost úředních
 kontrol
 1. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly s vysokou úrovní transparentnosti a informace
 o organizaci a provádění úředních kontrol
 zveřejňuje.
 Zajistí, že informace o úředních
 kontrolách, jež provádí, budou zveřejňovány pravidelně
 a včas, a zveřejňuje alespoň tyto informace:
 a) druh, počet a výsledek
 úředních kontrol, které provedl;
 b) druh a počet případů
 porušení požadavků, které zjistil;
 c) případy, kdy přijal
 opatření v souladu s článkem 61;
 d) případy, kdy uložil sankce stanovené
 v článku 62.
 2. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů stanoví a v případě potřeby
 aktualizuje formu, ve které musí být informace uvedené v odstavci 1
 zveřejňovány.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 3. Příslušný orgán může
 zveřejnit nebo jinak veřejně zpřístupnit informace
 o ratingovém hodnocení jednotlivých plemenářských spolků
 a chovů na základě posouzení jejich souladu s kritérii pro
 ratingové hodnocení a výsledků úředních kontrol, pokud jsou
 splněny tyto podmínky:
 a) kritéria pro ratingové hodnocení jsou
 objektivní, transparentní a veřejně dostupná;
 b) jsou zavedena vhodná opatření
 k zajištění jednotnosti a transparentnosti procesu ratingového
 hodnocení.
 Článek 48
 Dokumentované postupy kontroly a
 ověřování
 1. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly v souladu s dokumentovanými postupy, jež obsahují
 podrobné pokyny pro personál, který kontroly provádí.
 2. Příslušný orgán má zavedeny
 vnitřní postupy k ověřování jednotnosti
 a účinnosti úředních kontrol a jiných úředních
 činností, jež provádí.
 3. Příslušný orgán:
 a) přijme nápravná opatření ve
 všech případech, kdy vnitřní postupy podle odstavce 2 zjistí
 nedostatky v jednotném a účinném provádění úředních
 kontrol a jiných úředních činností;
 b) dokumentované postupy stanovené
 v odstavci 1 případně aktualizuje.
 Článek 49
 Zprávy o úředních
 kontrolách
 1. O všech prováděných
 úředních kontrolách vypracovává příslušný orgán zprávy, které
 obsahují:
 a) popis cíle úředních kontrol;
 b) použité metody kontroly;
 c) výsledky úředních kontrol;
 d) případně opatření, jež
 příslušný orgán v důsledku úřední kontroly nařídil
 chovatelům, plemenářským spolkům a chovům
 přijmout.
 2. Kopii zprávy stanovené
 v odstavci 1 poskytne příslušný orgán chovateli,
 plemenářskému spolku nebo chovu, u kterého byla úřední kontrola
 provedena.
 Článek 50
 Metody a techniky
 provádění úředních kontrol
 1. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly s použitím kontrolních metod a technik, jež
 případně zahrnují ověřování, kontroly a audity.
 2. Příslušný orgán provádí
 úřední kontroly chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů, které případně zahrnují:
 a) přezkoumání kontrolních
 systémů, jež jsou v plemenářských spolcích a chovech
 zavedeny, a výsledků získaných prostřednictvím těchto
 kontrolních systémů;
 b) kontrolu:
 i) prostor, kanceláří
 a zařízení chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů;
 ii) plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů u chovatelů;
 iii) označení, způsobu prezentace
 a reklamy chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů;
 c) přezkoumání dokumentů
 a jiných záznamů, které mohou mít význam pro posouzení dodržování
 zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
 nařízení;
 d) rozhovory s členy
 a personálem plemenářských spolků a chovů;
 e) jakékoli další činnosti nezbytné pro
 zjištění případů porušení pravidel.
 Článek 51
 Povinnosti chovatelů,
 plemenářských spolků a chovů
 1. Pokud je to nezbytné pro provedení
 úředních kontrol nebo jiných úředních činností, umožní
 chovatelé, plemenářské spolky a chovy úředníkům
 příslušného orgánu v potřebné míře přístup k:
 a) prostorám, kancelářím
 a zařízení;
 b) počítačovým systémům pro
 správu informací;
 c) plemenným zvířatům
 a jejich zárodečným produktům;
 d) dokumentům a jakýmkoli jiným
 relevantním informacím.
 2. Při úředních kontrolách
 a jiných úředních činnostech jsou chovatelé, plemenářské
 spolky a chovy nápomocni úředníkům příslušného orgánu
 při plnění jejich úkolů.
 3. Komise může
 prostřednictvím prováděcích aktů zavést pravidla, která stanoví:
 a) opatření pro zajištění
 přístupu úředníků příslušného orgánu
 k počítačovým systémům pro správu informací uvedeným
 v odst. 1 písm. b);
 b) jednotná pravidla pro způsob, jakým
 mají být chovatelé, plemenářské spolky a chovy nápomocni
 úředníkům příslušného orgánu podle odstavce 2.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 Článek 52
 Přenesení pravomocí, pokud
 jde o zvláštní pravidla pro úřední kontroly a opatření, jež
 má příslušný orgán přijímat v souvislosti s plemennými
 zvířaty a jejich zárodečnými produkty
 1. Komise je zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
 s článkem 71, pokud jde o pravidla:
 a) pro provádění úředních kontrol
 plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů
 s cílem ověřit, zda jsou dodržována zootechnická
 a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení;
 b) pro opatření, jež má přijmout
 příslušný orgán s ohledem na výsledky získané na základě
 provádění úředních kontrol.
 2. Akty v přenesené pravomoci
 podle odstavce 1 stanoví:
 a) vedle povinností a úkolů
 stanovených v článcích 46 až 50 i konkrétní povinnosti
 a úkoly příslušného orgánu;
 b) případy, kdy příslušný orgán
 v souvislosti s konkrétními případy porušení pravidel
 přijme jedno nebo více opatření, která jsou stanovena
 v prováděcích aktech přijatých podle čl. 66
 odst. 1, nebo další opatření kromě těch, která jsou
 stanovena v uvedeném článku.
 Článek 53
 Obecná pravidla pro správní
 pomoc a spolupráci
 1. Příslušné orgány
 v členských státech si vzájemně poskytují správní pomoc
 s cílem zajistit řádné uplatňování zootechnických
 a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení
 v případech jejich porušování, jež vznikly, pokračují a mají
 účinky ve více než jednom členském státě.
 2. Správní pomoc podle odstavce 1
 případně zahrnuje účast příslušného orgánu členského
 státu při úředních kontrolách na místě, jež provádí
 příslušný orgán jiného členského státu.
 3. Ustanovení tohoto článku se
 použijí, aniž jsou dotčena vnitrostátní pravidla:
 a) pro uvolňování dokumentů, které
 jsou předmětem soudního řízení nebo s ním souvisejí;
 b) zaměřená na ochranu obchodních
 zájmů fyzických nebo právnických osob.
 4. Veškerá komunikace mezi
 příslušnými orgány podle článků 54, 55 a 56 musí být
 v písemné formě.
 Článek 54
 Pomoc na vyžádání
 1. Pokud má příslušný orgán (dále
 jen „žádající příslušný orgán“) za to, že pro provedení úředních
 kontrol nebo pro účinná následná opatření k těmto kontrolám
 potřebuje informace od příslušného orgánu v jiném členském
 státě (dále jen „dožádaný příslušný orgán“), obrátí se na tento
 příslušný orgán s odůvodněnou žádostí.
 Dožádaný příslušný orgán bez zbytečných
 odkladů:
 a) potvrdí příjem odůvodněné
 žádosti a sdělí, kolik času bude zapotřebí
 k poskytnutí požadovaných informací;
 b) provede nezbytné úřední kontroly
 nebo šetření s cílem
 i) poskytnout žádajícímu příslušnému
 orgánu veškeré potřebné informace a originály dokumentů nebo
 jejich ověřené kopie;
 ii) ověřit, případně na
 místě, zda jsou v jeho jurisdikci dodržována zootechnická
 a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení.
 2. Žádající a dožádaný
 příslušný orgán se mohou dohodnout, že při úředních kontrolách
 podle odst. 1 druhého pododstavce písm. b) bodu i) budou
 přítomni úředníci žádajícího orgánu.
 V takových případech úředníci
 žádajícího příslušného orgánu:
 a) musí být schopni kdykoli předložit
 písemné zmocnění s uvedením jejich totožnosti a úředního
 postavení;
 b) musí mít pouze pro účel
 prováděných úředních kontrol přístup do týchž prostor a k týmž
 dokumentům jako přítomní úředníci dožádaného příslušného
 orgánu;
 c) nesmí z vlastní iniciativy vykonávat
 pravomoci provádění úředních kontrol svěřené
 úředníkům dožádaného příslušného orgánu.
 Článek 55
 Pomoc bez vyžádání
 1. Pokud se příslušný orgán dozví
 o případu porušení pravidel a pokud takové porušení pravidel
 může mít důsledky pro jiný členský stát, oznámí z vlastní
 iniciativy a bez zbytečného odkladu takovou informaci
 příslušnému orgánu uvedeného jiného členského státu.
 2. Příslušný orgán vyrozuměný
 v souladu s odstavcem 1:
 a) neprodleně potvrdí příjem
 takového oznámení;
 b) do deseti dnů od obdržení oznámení
 sdělí:
 i) jaké šetření hodlá provést ve
 věci porušení pravidel uvedeného v odstavci 1; nebo
 ii) důvody, proč má za to, že
 žádné šetření není nutné.
 3. Pokud se příslušný orgán
 vyrozuměný podle odstavce 1 rozhodne provést šetření podle
 odstavce 2, neprodleně informuje oznamující příslušný orgán
 o výsledcích jakéhokoli takového šetření a případně
 o opatřeních, která na jeho základě byla přijata.
 Článek 56
 Pomoc v případě
 porušení pravidel
 1. Pokud při úředních
 kontrolách plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů
 pocházejících z jiného členského státu příslušný orgán zjistí,
 že tato plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty
 nesplňují zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto
 nařízení do té míry, že by to mohlo vést k závažnému porušení
 těchto pravidel, neprodleně to oznámí příslušnému orgánu
 členského státu odeslání a jakéhokoli jiného dotčeného
 členského státu s cílem umožnit jim provést příslušná
 šetření.
 2. Příslušný orgán vyrozuměný
 v souladu s odstavcem 1 bez zbytečného odkladu:
 a) potvrdí příjem oznámení a
 sdělí, jaká šetření hodlá provést ve věci porušení pravidel
 uvedeného v odstavci 1;
 b) záležitost vyšetří, přijme
 veškerá potřebná opatření a informuje oznamující příslušný
 orgán o povaze provedeného šetření a úředních kontrol,
 o přijatých rozhodnutích a o důvodech těchto
 rozhodnutí.
 3. Jestliže má oznamující
 příslušný orgán uvedený v odstavci 1 důvod se domnívat, že
 šetření provedená nebo opatření přijatá příslušnými orgány
 vyrozuměnými podle odstavce 2 zjištěný případ porušení
 pravidel v dostatečné míře neřeší, požádá vyrozuměné
 příslušné orgány o provedení dalších úředních kontrol nebo
 opatření.
 V takových případech:
 a) příslušné orgány z obou
 členských států hledají způsoby a prostředky
 k dosažení jednotného přístupu, který by umožnil náležitě se
 případem porušení pravidel uvedeným v odstavci 1 tohoto
 článku zabývat, včetně společných úředních kontrol na
 místě prováděných v souladu s čl. 53 odst. 2
 a čl. 54 odst. 2;
 b) pokud nejsou schopny se dohodnout na
 vhodných opatřeních, bez zbytečného odkladu o tom informují Komisi.
 4. Pokud úřední kontroly
 plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů pocházejících
 z jiného členského státu shledají opakované případy porušení
 pravidel uvedených v odstavci 1, příslušný orgán členského
 státu určení o tom neprodleně informuje Komisi a příslušné
 orgány ostatních členských států.
 Článek 57
 Informace o porušení
 pravidel obdržené ze třetích zemí
 1. Pokud příslušný orgán obdrží
 informace ze třetí země ukazující na případ porušení
 zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
 nařízení, neprodleně je oznámí:
 a) Komisi, pokud to má nebo může mít
 význam pro celou Unii;
 b) příslušným orgánům
 v jiných dotčených členských státech.
 2. Informace získané při
 úředních kontrolách a šetřeních prováděných v souladu s tímto
 nařízením mohou být sděleny třetí zemi uvedené
 v odstavci 1, pokud:
 a) příslušné orgány, které tyto
 informace poskytly, s takovým sdělením souhlasí;
 b) se třetí země zavázala
 poskytnout pomoc potřebnou pro shromáždění důkazů
 o praktikách, které porušují nebo zřejmě porušují pravidla Unie;
 c) jsou dodržena příslušná pravidla
 Unie a vnitrostátní pravidla pro sdělování osobních údajů do
 třetích zemí.
 Článek 58
 Koordinovaná pomoc
 a následná opatření Komise
 1. Komise neprodleně koordinuje
 opatření přijatá příslušným orgánem v souladu s touto
 kapitolou, pokud:
 a) informace, jež má Komise k dispozici,
 ukazují, že činnosti, které jsou nebo zřejmě jsou porušením
 pravidel:
 i) mají nebo mohou mít důsledky pro
 více než jeden členský stát; nebo
 ii) k nim může docházet ve více
 než jednom členském státě;
 b) příslušné orgány
 v dotčených členských státech nejsou schopny se dohodnout na
 vhodném postupu, jak takové porušení pravidel řešit.
 2. V případech uvedených
 v odstavci 1 může Komise:
 a) ve spolupráci s dotčeným členským
 státem vyslat kontrolní tým k provedení úřední kontroly na
 místě;
 b) požádat příslušný orgán
 členského státu odeslání a případně příslušné orgány
 jiných dotčených členských států, aby náležitě zvýšily
 intenzitu svých úředních kontrol a oznámily Komisi, jaká
 opatření přijaly;
 c) informace o takových případech
 předložit výboru uvedenému v čl. 72 odst. 1 spolu
 s návrhem opatření k řešení případů porušení
 pravidel uvedených v odst. 1 písm. a).
 Článek 59
 Obecná zásada pro financování
 úředních kontrol
 1. Členské státy zajistí, že budou
 k dispozici přiměřené finanční zdroje na personál
 a další finanční zdroje, které příslušný orgán potřebuje
 k provádění úředních kontrol a jiných úředních
 činností.
 2. K pokrytí
 nákladů na jimi prováděné úřední kontroly mohou členské
 státy vybírat poplatky.
 Článek 60
 Obecné povinnosti
 příslušných orgánů, pokud jde o opatření k prosazování
 1. Při činnostech podle této
 kapitoly upřednostňují příslušné orgány opatření, jež mají
 odstranit porušování pravidel nebo co nejvíce snížit dopady takového porušování
 na obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými
 produkty.
 2. V případech,
 kdy existuje podezření na porušení pravidel, provedou příslušné
 orgány šetření, aby toto podezření buď potvrdily, nebo ho
 vyvrátily.
 3. Pokud to jeho účely vyžadují,
 provádějí se v rámci šetření uvedeného v odstavci 2 po
 vhodnou dobu zesílené úřední kontroly plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů a chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů.
 Článek 61
 Šetření
 a opatření v případě zjištěného porušení pravidel
 1. Pokud je zjištěno porušení
 pravidel, příslušné orgány:
 a) provedou jakákoli další šetření
 potřebná pro určení původu a rozsahu porušení pravidel
 a stanoví odpovědnost chovatelů, plemenářských spolků
 a chovů;
 b) přijmou vhodná opatření, jež zajistí,
 že chovatelé, plemenářské spolky a chovy porušení pravidel napraví a
 zabrání jeho dalšímu opakování.
 Při rozhodování o tom, jaká opatření
 mají být přijata, příslušné orgány zohlední povahu porušení pravidel
 a to, jak chovatel, plemenářský spolek nebo chov dodržoval pravidla
 v minulosti.
 2. Při provádění
 činností podle odstavce 1 příslušné orgány případně:
 a) odloží zápis čistokrevných
 plemenných zvířat do plemenných knih nebo zaevidování hybridů
 plemenných prasat v registrech plemen;
 b) nařídí změnu statusu
 zvířat nebo jejich zárodečných produktů určených pro
 plemenitbu v souladu s tímto nařízením, nebo aby byly
 chovatelům poskytnuty opravené informace;
 c) omezí nebo zakážou obchod se zvířaty
 a zárodečnými produkty jako plemennými zvířaty nebo zárodečnými
 produkty vymezenými v článku 2 nebo jejich dovoz do Unie nebo
 jejich vývoz do třetích zemí nebo je zakážou či nařídí jejich
 návrat do členského státu odeslání;
 d) nařídí, aby chovatel,
 plemenářský spolek nebo chov častěji prováděl své vlastní
 kontroly;
 e) nařídí, aby určité
 činnosti dotčeného chovatele, plemenářského spolku nebo chovu
 podléhaly zesíleným nebo systematickým úředním kontrolám;
 f) nařídí zastavit na určité
 vhodné období veškeré činnosti nebo část činností dotčeného
 chovatele, plemenářského spolku nebo chovu a případně
 zastavit internetové stránky, jež provozují nebo využívají, a pozastaví
 schválení šlechtitelského programu prováděného plemenářským spolkem
 nebo chovem, pokud tento plemenářský spolek nebo chov opakovaně,
 soustavně nebo zpravidla neplní požadavky šlechtitelského programu
 schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9;
 g) nařídí zrušit uznání
 plemenářského spolku nebo chovu udělené v souladu
 s čl. 4 odst. 2, jestliže správní praxe tohoto
 plemenářského spolku nebo chovu ukazuje, že opakovaně, soustavně
 nebo zpravidla nesplňuje požadavky čl. 4 odst. 2
 písm. c);
 h) přijme jakékoli jiné opatření,
 které příslušný orgán považuje za vhodné k zajištění dodržování
 zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
 nařízení.
 3. Příslušné orgány dotčenému
 chovateli, plemenářskému spolku nebo chovu nebo jeho zástupci
 předají:
 a) písemné oznámení o svém rozhodnutí
 ohledně postupu nebo opatření, jež mají být přijaty podle
 odstavce 1 a 2, spolu s odůvodněním tohoto rozhodnutí;
 a
 b) informaci o právu odvolat se proti
 takovému rozhodnutí a o platném postupu a časových
 lhůtách.
 4. Veškeré výdaje, které podle tohoto
 článku vzniknou, nese odpovědný chovatel, plemenářský spolek
 nebo chov.
 Článek 62
 Sankce
 Členské státy stanoví sankce za porušení
 ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření
 nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné,
 přiměřené a odrazující.
 Členské státy oznámí
 takto stanovené sankce Komisi do data uvedeného v čl. 74 druhém
 odstavci a neprodleně jí oznámí všechny následné změny těchto
 ustanovení.
 KAPITOLA X
 Kontroly prováděné Komisí
 Oddíl 1
 Kontroly Komise v členských státech
 Článek 63
 Kontroly Komise
 v členských státech
 1. Odborníci Komise provádějí
 kontroly v každém členském státě s cílem:
 a) ověřit celkové uplatňování
 zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
 nařízení;
 b) ověřit fungování vnitrostátních
 kontrolních systémů uvedených v článku 46
 a příslušných orgánů, které je provozují;
 c) provádět šetření
 a získávat informace:
 i) o úředních kontrolách
 a postupech prosazování;
 ii) o závažných nebo opakujících se
 problémech při uplatňování nebo prosazování zootechnických
 a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení;
 iii) v souvislosti se vznikajícími
 problémy nebo novým vývojem v členských státech.
 2. Kontroly Komise stanovené
 v odstavci 1 jsou organizovány ve spolupráci s příslušnými
 orgány členských států a mohou zahrnovat ověřování na
 místě ve spolupráci s personálem příslušného orgánu provádějícím
 úřední kontroly.
 3. Odborníkům Komise mohou být
 nápomocni odborníci z členských států.
 Odborníci z členského státu, kteří
 odborníky Komise doprovázejí, mají stejná práva přístupu jako odborníci
 Komise.
 Článek 64
 Zprávy o kontrolách Komise
 v členských státech
 1. Komise:
 a) vypracuje návrh zprávy
 o zjištěních kontrol provedených Komisí v souladu
 s čl. 63 odst. 1 a kopii zašle členskému státu, ve
 kterém byly tyto kontroly provedeny, k připomínkám;
 b) vypracuje závěrečnou zprávu
 o zjištěních uvedených kontrol Komise s přihlédnutím
 k připomínkám členského státu podle písmene a);
 c) zveřejní závěrečnou zprávu
 a připomínky členského státu podle písmen a) a b).
 2. Komise případně může
 ve své závěrečné zprávě podle odst. 1 písm. b)
 doporučit členským státům přijetí nápravných nebo
 preventivních opatření k řešení konkrétních nebo systémových
 nedostatků, které Komise při svých kontrolách provedených podle
 čl. 63 odst. 1 zjistila.
 Článek 65
 Povinnosti členských
 států v souvislosti s kontrolami Komise
 1. Členské státy musí být Komisi nápomocny
 při provádění kontrol stanovených v čl. 63
 odst. 1 tím, že:
 a) poskytnou potřebnou pomoc,
 dokumentaci a jinou technickou podporu, o kterou odborníci Komise
 požádají, aby mohli provádět kontroly Komise účinně
 a efektivně;
 b) zajistí odborníkům Komise
 přístup do všech prostor nebo částí prostor a k informacím
 včetně počítačových systémů, které jsou nezbytné pro
 provedení kontrol Komise.
 2. Členské státy přijmou
 vhodná následná opatření s ohledem na doporučení uvedená
 v závěrečné zprávě podle čl. 64 odst. 1
 písm. b) s cílem zajistit dodržování zootechnických a genealogických
 pravidel stanovených v tomto nařízení.
 Článek 66
 Závažné selhání kontrolního
 systému členského státu
 1. Má-li Komise důkazy
 o závažném selhání kontrolních systémů členského státu a pokud
 takové selhání může vést k rozsáhlému porušení zootechnických
 a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
 přijme prostřednictvím prováděcích aktů jedno nebo více
 následujících opatření, jež budou uplatňována, dokud toto selhání
 nebude napraveno:
 a) zákaz obchodu s plemennými zvířaty
 nebo jejich zárodečnými produkty, jichž se selhání úředního
 kontrolního systému týká;
 b) uložení zvláštních podmínek, kromě
 podmínek stanovených v kapitole II, pro uznání plemenářských
 spolků a chovů, schvalování šlechtitelských programů nebo
 obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty;
 c) jiná vhodná dočasná opatření.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 2. Opatření stanovená
 v odstavci 1 se přijmou až poté, co dotčený členský
 stát na žádost Komise a v časové lhůtě stanovené
 Komisí nezjedná nápravu situace.
 Oddíl 2
 Kontroly Komise ve třetích zemích
 Článek 67
 Kontroly Komise ve třetích
 zemích
 1. Odborníci Komise mohou provádět
 kontroly Komise ve třetích zemích s cílem:
 a) ověřit, zda zootechnická
 a genealogická pravidla pro plemenná zvířata a jejich
 zárodečné produkty stanovená v právních předpisech třetí
 země poskytují rovnocenné záruky jako pravidla stanovená pro Unii
 tímto nařízením;
 b) ověřit, zda kontrolní systém
 zavedený v dotčené třetí zemi může zajistit, aby zásilky
 plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů vyvážených
 do Unie splňovaly příslušné požadavky stanovené v kapitole VII
 tohoto nařízení;
 c) získávat informace, jež umožní objasnit
 příčiny opakovaných případů, kdy plemenná zvířata
 a jejich zárodečné produkty dovezené do Unie nesplňují
 zootechnické a genealogické požadavky na dovoz do Unie, u nichž byl
 neopodstatněně osvědčen jejich soulad.
 2. Kontroly Komise stanovené
 v odstavci 1 se zvláště zaměří na:
 a) zootechnická a genealogická
 ustanovení dané třetí země o plemenných zvířatech
 a jejich zárodečných produktech;
 b) organizaci příslušného orgánu
 třetí země, jeho pravomoci a nezávislost, dohled, jemuž podléhá,
 a autoritu, kterou má k účinnému prosazování právních
 předpisů uvedených v písmeni a);
 c) školení personálu pro provádění
 úředních kontrol;
 d) zdroje, které má příslušný orgán ve
 třetí zemi k dispozici;
 e) existenci a fungování
 dokumentovaných kontrolních postupů a kontrolních systémů
 založených na prioritách;
 f) rozsah a průběh
 prováděných úředních kontrol plemenných zvířat a jejich
 zárodečných produktů přicházejících z jiných třetích
 zemí;
 g) záruky, které daná třetí země
 může poskytnout, pokud jde o dodržování požadavků stanovených
 v zootechnických a genealogických pravidlech stanovených v tomto
 nařízení nebo o rovnocennost s těmito požadavky.
 Článek 68
 Četnost a organizace
 kontrol Komise ve třetích zemích
 1. Četnost kontrol Komise ve
 třetích zemích se určuje na základě:
 a) zootechnických a genealogických
 pravidel stanovených v tomto nařízení;
 b) množství a povahy plemenných
 zvířat a jejich zárodečných produktů vstupujících do Unie
 z dané třetí země;
 c) výsledků již provedených kontrol
 Komise;
 d) výsledků úředních kontrol plemenných
 zvířat a zárodečných produktů vstupujících do Unie
 z dané třetí země a jakýchkoli jiných úředních
 kontrol, jež provedly příslušné orgány členských států.
 2. V zájmu zvýšení účinnosti
 a efektivity kontrol Unie stanovených v odstavci 1 může
 Komise před jejich provedením požádat třetí zemi o poskytnutí:
 a) informací uvedených
 v čl. 37 odst. 1 písm. b);
 b) případně písemných záznamů
 o úředních kontrolách provedených v této třetí zemi.
 3. Komise může jmenovat odborníky
 z členských států, aby byli nápomocni jejím vlastním
 odborníkům při provádění kontrol stanovených
 v odstavci 1.
 Článek 69
 Zprávy Komise o kontrolách
 provedených jejími odborníky ve třetích zemích
 1. Pokud byly provedeny kontroly Komise
 podle čl. 67 odst. 1, Komise:
 a) vypracuje návrh zprávy o zjištěních
 kontrol provedených Komisí a kopii zašle třetí zemi, ve které byly
 provedeny, k připomínkám;
 b) vypracuje závěrečnou zprávu
 o zjištěních kontrol Komise provedených jejími odborníky v dané
 třetí zemi, s přihlédnutím k připomínkám třetí
 země, ve které byly provedeny;
 c) zveřejní závěrečnou zprávu
 a připomínky třetí země, ve které byly kontroly provedeny.
 2. Komise případně může
 ve své závěrečné zprávě podle odstavce 1 doporučit
 třetí zemi přijetí nápravných nebo preventivních opatření
 k řešení konkrétních nebo systémových nedostatků, které její
 odborníci při kontrolách Komise provedených podle čl. 67
 odst. 1 zjistili.
 Článek 70
 Zavedení zvláštních
 opatření týkajících se dovozu plemenných zvířat
 a jejich zárodečných
 produktů do Unie
 1. Pokud existují důkazy, že
 může docházet k rozsáhlému závažnému porušování zootechnických
 a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
 přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů zvláštní
 opatření, jež jsou nezbytná pro ukončení takového porušování.
 Tyto prováděcí akty se přijímají
 v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
 odst. 2.
 2. Zvláštní opatření podle
 odstavce 1 identifikují plemenná zvířata a jejich zárodečné
 produkty na základě jejich kódů kombinované nomenklatury a mohou
 zahrnovat:
 a) zákaz dovozu ze zootechnických
 důvodů plemenných zvířat a zárodečných produktů
 pocházejících ze třetích zemí dotčených porušením pravidel podle
 odstavce 1 nebo odesílaných z těchto třetích zemí do Unie;
 b) požadavek, aby plemenná zvířata
 a zárodečné produkty uvedené v odstavci 1, pocházející nebo
 odesílané z třetích zemí dotčených porušením pravidel podle
 odstavce 1
 i) podléhala zvláštním kontrolám, které
 budou prováděny před odesláním nebo na vstupu do Unie;
 ii) byla doprovázena úředním
 osvědčením nebo jakýmkoli jiným důkazem potvrzujícím, že tato
 plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty splňují
 požadavky stanovené v kapitole VII tohoto nařízení nebo
 v aktu v přenesené pravomoci přijatém v souladu s čl. 45
 odst. 1;
 c) požadavek, aby důkazy uvedené
 v písm. b) bodě ii) byly poskytnuty ve zvláštním formátu;
 d) jiná opatření nezbytná
 k nápravě porušení pravidel podle odstavce 1.
 3. Při přijetí zvláštních
 opatření stanovených v odstavci 2 se zohlední:
 a) informace získané v souladu
 s čl. 67 odst. 2;
 b) jakékoli jiné informace poskytnuté
 zeměmi, kterých se týkají případy porušení pravidel uvedené
 v odstavci 1;
 c) v případě potřeby
 výsledky kontrol Komise podle čl. 67 odst. 1.
 4. Komise sleduje situaci
 a v souladu s postupy stanovenými v čl. 72
 odst. 2 podle vývoje situace přijatá opatření změní nebo
 zruší.
 KAPITOLA XI
 Přenesení pravomocí a provádění
 Článek 71
 Výkon přenesené pravomoci
 1. Pravomoc přijímat akty
 v přenesené pravomoci je Komisi svěřena v souladu
 s podmínkami stanovenými v tomto článku.
 2. Pravomoc přijímat akty
 v přenesené pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 3,
 čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19
 odst. 4, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 2,
 čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 2, čl. 28
 odst. 1, čl. 32 odst. 2, čl. 33 odst. 3,
 čl. 35 odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1
 a čl. 52 odst. 1 je svěřena Komisi na dobu
 neurčitou počínaje dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
 3. Evropský parlament nebo Rada mohou
 přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 3,
 čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19
 odst. 4, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 2,
 čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 2, čl. 28
 odst. 1, čl. 32 odst. 2, čl. 33 odst. 3,
 čl. 35 odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1 a čl. 52
 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
 přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá
 účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
 věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
 v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných
 aktů v přenesené pravomoci.
 4. Přijetí aktu
 v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
 Evropskému parlamentu a Radě.
 5. Akt v přenesené pravomoci
 přijatý podle čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3,
 čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 20
 odst. 2, čl. 21 odst. 2, čl. 23 odst. 4,
 čl. 24 odst. 2, čl. 28 odst. 1, čl. 32
 odst. 2, čl. 33 odst. 3, čl. 35
 odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1
 a čl. 52 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu
 Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou
 měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský
 parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o
 tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu
 nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 Článek 72
 Postup projednávání ve výboru
 1. Komisi je nápomocen Stálý zootechnický výbor zřízený rozhodnutím
 Rady 77/505/EHS. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
 č. 182/2011.
 2. Odkazuje-li se na tento odstavec,
 použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
 Má-li být získáno stanovisko výboru písemným
 řízením, toto řízení se ukončí bez výsledku, jestliže tak ve
 lhůtě pro doručení stanoviska rozhodne předseda výboru nebo
 o to požádá prostá většina členů výboru.
 3. Odkazuje-li se na tento odstavec,
 použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve
 spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
 KAPITOLA XII
 Závěrečná ustanovení
 Článek 73
 Zrušení
 1. Směrnice Rady 87/328/EHS,
 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/118/EHS, 90/119/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS,
 94/28/ES a 2009/157/ES a rozhodnutí Rady 96/463/ES se zrušují.
 2. Odkazy na zrušené směrnice
 a na zrušené rozhodnutí 96/463/ES se považují za odkazy na toto
 nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou
 v příloze VII.
 Článek 74
 Vstup v platnost a
 použitelnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne [01/mm/rrrr] [date to be
 inserted: please insert the first day of the eighteen month following
 the date referred to in the first paragraph.]
 Toto nařízení je závazné
 v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
 státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 PŘÍLOHA I
 Plemenářské spolky a chovy,
 které zakládají nebo vedou plemenné knihy nebo registry plemen,
 uvedené v kapitole II
 Část 1
 Obecné požadavky týkající se uznávání plemenářských spolků
 a chovů podle čl. 4 odst. 2
 Aby mohl být plemenářský spolek, který
 zakládá nebo vede plemennou knihu, nebo chov, který zakládá nebo vede registr
 plemen, uznán v souladu s čl. 4 odst. 2, musí:
 1. mít v souladu s právními
 předpisy platnými v členském státě, kde předkládá
 žádost o uznání, právní subjektivitu;
 2. být právně
 a finančně nezávislý na příslušném orgánu;
 3. předložit příslušnému
 orgánu dokumentaci prokazující, že:
 a) má dostatečný počet
 kvalifikovaného personálu a přiměřené prostory
 a zařízení pro účinné uskutečňování svého šlechtitelského
 programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
 a případně podle článku 9;
 b) je schopen provádět nebo provádí
 nezbytné kontroly v souvislosti s vedením rodokmenů plemenných
 zvířat zařazených do jeho šlechtitelského programu, který má být schválen
 podle čl. 8 odst. 1 a případně podle
 článku 9;
 c) má nebo může mít
 dostatečně velkou populaci plemenných zvířat
 a dostatečný počet chovatelů v zeměpisné oblasti
 své činnosti, kde je prováděn šlechtitelský program ke
 zkvalitnění plemene nebo křížení nebo k zachování plemene, který
 má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a případně
 podle článku 9;
 d) je schopen získávat a využívat údaje
 o užitkovosti plemenných zvířat nezbytné k provádění svého
 šlechtitelského programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
 a případně podle článku 9;
 e) v případě, kdy je
 plemenářským spolkem nebo chovem vyžadováno členství chovatelů,
 přijal plemenářský spolek nebo chov jednací řád, který stanoví:
 i) rovné zacházení s chovateli,
 kteří jsou členy nebo požádali o členství a kteří
 chovají svá plemenná zvířata v hospodářstvích nacházejících se
 v zeměpisné oblasti, kde je prováděn schválený šlechtitelský
 program;
 ii) poskytování určitých služeb na
 vyžádání členům–chovatelům, kteří převádějí svá
 plemenná zvířata do hospodářství nacházejících se mimo
 zeměpisnou oblast, kde je prováděn schválený šlechtitelský program;
 f) přijal jednací řád za
 účelem řešení sporů s chovateli, které vznikají při
 testování užitkovosti a genetickém hodnocení plemenných zvířat,
 při zápisu do tříd podle vlastností a přijetí plemenných
 zvířat do plemenitby a při odběru a využívání
 zárodečných produktů.
 Část 2
 Obecné požadavky týkající se schvalování šlechtitelských programů
 prováděných plemenářskými spolky a chovy podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9
 1. Aby mohly získat schválení svého
 šlechtitelského programu, musí plemenářské spolky nebo chovy
 předložit příslušnému orgánu stanovenému v čl. 8
 odst. 1 a v článku 9 tyto informace:
 a) název a podrobný popis plemenných
 znaků plemene nebo v případě hybridů plemenných prasat
 křížení, pro které je vedena plemenná kniha nebo registr plemene, aby se
 zabránilo záměně s obdobnými plemennými zvířaty zapsanými
 nebo zaevidovanými v jiných stávajících plemenných knihách nebo registrech
 plemen;
 b) systém identifikace jednotlivých
 plemenných zvířat, který zajišťuje, že jsou zapsána do plemenné knihy
 nebo zaevidována v registru plemen až poté, kdy byla přinejmenším
 identifikována v souladu s veterinárními předpisy Unie o
 identifikaci a evidenci zvířat dotčených druhů;
 c) systém záznamu rodokmenů
 čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo zaevidovaných
 a způsobilých k zápisu do plemenných knih nebo hybridů
 plemenných prasat evidovaných v registrech plemen;
 d) cíle šlechtitelského programu a podrobná
 hodnotící kritéria pro selekci plemenných zvířat, která
 v případě založení plemenné knihy nového plemene musí zahrnovat
 podrobné informace o okolnostech opravňujících k založení tohoto
 nového plemene;
 e) systémy pro získávání, zaznamenávání,
 sdělování a využívání výsledků testování užitkovosti a, pokud je to
 vyžadováno v souladu s článkem 27, pro provádění
 genetického hodnocení, aby bylo možno stanovit genetickou hodnotu plemenných
 zvířat za účelem zkvalitnění, selekce nebo zachování plemene
 nebo zkvalitnění křížení;
 f) podrobnosti o pravidlech pro
 rozdělení hlavního oddílu plemenné knihy do tříd, pokud existují
 různá kritéria nebo postupy klasifikace čistokrevných plemenných
 zvířat zapsaných v plemenné knize podle jejich vlastností;
 g) v případě potřeby
 systémy umožňující zapsat do plemenných knih údaje o původu, které
 jsou již zapsány v jiné plemenné knize.
 2. Plemenářské
 spolky a chovy transparentním způsobem a včas informují
 příslušný orgán, své členy a chovatele uvedené v čl. 10 odst. 2
 o veškerých změnách informací uvedených v bodě 1.
 Část 3
 Specifické požadavky na plemenářské spolky, které zakládají nebo vedou
 plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých
 1. V případě
 čistokrevných plemenných koňovitých platí kromě požadavků
 stanovených v bodě 1 části 2 tyto specifické požadavky:
 a) Plemenářský spolek může
 příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je
 plemennou knihou původu plemene zařazeného do jeho šlechtitelského
 programu, pokud tento plemenářský spolek:
 i) již v minulosti zavedl pravidla
 stanovená v bodě 1 části 2 a zveřejnil je;
 ii) prokáže, že v době podání žádosti
 podle čl. 4 odst. 1 není znám žádný jiný plemenářský spolek uznaný v
 tomtéž nebo jiném členském státě nebo ve třetí zemi, který
 založil plemennou knihu pro totéž plemeno a který zavedl a zveřejnil
 pravidla stanovená v bodě 1 části 2;
 iii) úzce spolupracuje
 s plemenářskými spolky uvedenými v písmeni b), zejména za
 účelem splnění obecných požadavků stanovených
 v bodě 2 části 2;
 iv) v případě potřeby
 zavedl v rámci svého podnikání nediskriminační pravidla, pokud jde o
 plemenné knihy založené pro totéž plemeno plemenářskými subjekty, které
 nejsou zařazeny na seznam podle čl. 37 odst. 2.
 b) Plemenářský spolek může
 příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je filiální
 plemennou knihou plemene zařazeného do jeho šlechtitelského programu,
 pokud:
 i) do svého šlechtitelského programu
 začlenil pravidla stanovená plemenářským spolkem uvedeným
 v písmeni a), který vede plemennou knihu původu téhož plemene;
 ii) zveřejnil informace o uplatňování
 pravidel uvedených v podbodě i) a o jejich zdroji;
 iii) má zavedeny mechanismy a zavazuje
 se včas přizpůsobovat pravidla svého šlechtitelského programu
 schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 změnám uvedených pravidel provedeným plemenářským spolkem uvedeným
 v písmeni a), který vede plemennou knihu původu tohoto plemene.
 2. V případě
 čistokrevných plemenných koňovitých se použijí tyto odchylky:
 a) odchylně od bodu 3
 písm. e) podbodu i) části 1, v případě, že
 pro jedno plemeno na území Unie popsaném v příloze VI existuje
 několik plemenářských spolků, které vedou plemenné knihy tohoto
 plemene a že jejich šlechtitelské programy schválené podle čl. 8
 odst. 1 zahrnují celé toto území, pravidla uvedená v bodě 3
 písm. e) podbodě i) této části, jež tyto plemenné spolky
 zavedly:
 i) mohou stanovit, že čistokrevní
 plemenní koňovití tohoto plemene se musí narodit na určité části
 území Unie, aby mohli být zapsáni do plemenné knihy tohoto plemene pro
 účely prohlášení o narození;
 ii) musí zajistit, že omezení stanovená
 v podbodě i) se nepoužijí na zapsání do plemenné knihy daného
 plemene pro účely plemenitby.
 b) Odchylně od bodu 1
 písm. a) této části, jsou-li pravidla uvedená v bodě 1
 písm. d) části 2 zavedena výlučně mezinárodní
 organizací působící v celosvětovém měřítku
 a neexistuje žádný plemenářský spolek v členském státě
 nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi, který by vedl plemennou knihu
 původu daného plemene, uzná příslušný orgán členského státu
 plemenářské spolky, které vedou filiální plemennou knihu tohoto plemene,
 pokud pravidla uvedená v bodě 1 písm. d) části 2
 zavedená uvedenou mezinárodní organizací jsou:
 i) uvedeným plemenářským spolkem
 zpřístupněna příslušnému orgánu uvedenému v čl. 4
 odst. 1 pro účely ověření;
 ii) začleněna do šlechtitelského
 programu schváleného podle čl. 8 odst. 1, který tento
 plemenářský spolek provádí.
 c) Odchylně od bodu 1
 písm. b) této části může plemenářský spolek, který vede
 filiální plemennou knihu, zavést další třídy podle vlastností, pokud
 čistokrevní plemenní koňovití, kteří jsou zapsáni
 v třídách hlavního oddílu plemenné knihy původu téhož plemene,
 mohou být zapsáni do odpovídajících tříd hlavního oddílu filiální plemenné
 knihy.
 PŘÍLOHA II
 Zápis do plemenných knih a evidování v
 registrech plemen
 uvedených v kapitole IV
 Část 1
 Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih
 Kapitola I
 Hlavní oddíl
 1. Na žádost chovatele plemenářský
 spolek, jak je stanoveno v čl. 19 odst. 1, zapíše nebo
 zaeviduje k zápisu do hlavního oddílu své plemenné knihy každé čistokrevné
 plemenné zvíře, které splňuje tyto podmínky:
 a) splňuje kritéria rodičovství
 stanovená:
 i) v čl. 2 písm. i)
 bodě i) v případě čistokrevného plemenného skotu
 (Bos taurus a Bubalus bubalis), prasat (Sus scrofa),
 ovcí (Ovis aries) a koz (Capra hircus);
 ii) v čl. 2 písm. i)
 bodě ii) v případě čistokrevných plemenných
 koňovitých (Equus caballus a Equus asinus);
 ii) v aktech v přenesené
 pravomoci přijatých podle čl. 35 odst. 1
 a čl. 45 odst. 1 v případě
 čistokrevných plemenných zvířat jiných druhů uvedených
 v čl. 2 písm. i) bodě iii);
 b) má původ stanovený podle pravidel
 plemenné knihy vytyčených v souladu se šlechtitelským programem
 schváleným podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9;
 c) bylo po narození identifikováno
 v souladu s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh a
 s pravidly stanovenými ve šlechtitelském programu schváleném podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, což
 v případě čistokrevných plemenných koňovitých vyžaduje
 označení hříběte pod matkou a přinejmenším doložené
 potvrzením o pokrytí;
 d) pokud se to vyžaduje, je doprovázeno
 zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
 2. Odchylně od bodu 1
 písm. a) podbodu ii) může plemenářský spolek, který provádí
 program křížení čistokrevných plemenných koňovitých, zapsat do
 hlavního oddílu své plemenné knihy čistokrevného plemenného
 koňovitého, který je zapsán v hlavním oddíle plemenné knihy odlišného
 plemene, pokud toto jiné plemeno a kritéria pro zápis těchto
 čistokrevných plemenných zvířat jsou uvedeny ve šlechtitelském
 programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
 článku 9.
 3. Plemenářský spolek, který
 zapisuje do své plemenné knihy čistokrevného plemenného koňovitého,
 který již byl zapsán v plemenné knize založené plemenářským spolkem
 v jiném členském státě, zapíše toto čistokrevné plemenné
 zvíře pod jeho jedinečným identifikačním číslem
 a, s výjimkou případů, kdy se oba dotčené
 plemenářské spolky dohodly na odchylce, pod týmž jménem s uvedením
 kódu země ohřebení v souladu s mezinárodními dohodami
 týkajícími se dotčeného plemene.
 Kapitola II
 Odchylky pro nově založené plemenné knihy čistokrevných plemenných
 zvířat
 1. Je-li plemenářský spolek uznán
 podle čl. 4 odst. 2 za účelem založení plemenné knihy
 plemene, pro které v daném členském státě žádná plemenná kniha
 neexistuje, může příslušný orgán odchylně od bodu 1
 písm. a) kapitoly I povolit zapsání čistokrevných plemenných
 zvířat nebo potomků čistokrevných plemenných zvířat jiných
 plemen přímo do hlavního oddílu této nově založené plemenné knihy,
 pokud:
 a) ve šlechtitelském programu, který má
 být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
 článku 9, je stanoveno období zakládání nové plemenné knihy
 odpovídající generačnímu intervalu dotčeného druhu;
 b) se odkazuje na jakoukoli stávající
 plemennou knihu, ve které byla tato čistokrevná plemenná zvířata nebo
 jejich rodiče poprvé zapsáni po narození, spolu s původním
 evidenčním číslem v uvedené plemenné knize;
 c) jsou plemenná zvířata zapsána
 v hlavním oddíle a případně v příslušných
 třídách v souladu s pravidly stanovenými ve šlechtitelském
 programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
 článku 9.
 2. Před skončením období
 zakládání uvedeného v bodě 1 písm. a) provede
 příslušný orgán úřední kontroly stanovené v článku 50.
 Kapitola III
 Doplňkové oddíly
 1. Plemenářský spolek, který vede
 plemennou knihu, může rozhodnout, že zvíře z řad skotu,
 prasat, ovcí, koz nebo koňovitých, které nesplňuje podmínky stanovené
 v bodě 1 kapitoly I, může být zapsáno do
 doplňkového oddílu uvedené plemenné knihy založené v souladu
 s čl. 20 odst. 1, pokud zvíře splňuje tyto
 podmínky:
 a) je identifikováno v souladu
 s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh
 a s pravidly, která pro tuto plemennou knihu stanovil
 plemenářský spolek;
 b) je plemenářským spolkem považováno
 za odpovídající vlastnostem daného plemene podle bodu 1 písm. a)
 části 2 přílohy I;
 c) dosahuje minimální užitkovosti stanovené
 pravidly, jež pro tuto plemennou knihu stanovil plemenářský spolek
 v oblasti užitkovosti, ve znacích, pro něž jsou testována plemenná
 zvířata tohoto druhu zapsaná v hlavním oddíle v souladu
 s přílohou III.
 2. Plemenářský spolek může
 uplatnit různé požadavky týkající se souladu s plemennými znaky
 plemene podle bodu 1 písm. b) nebo užitkovosti podle bodu 1
 písm. c) v závislosti na tom, zda zvíře:
 a) patří k plemeni, ačkoli je
 neznámého původu; nebo
 b) vzešlo z programu křížení
 schváleného plemenářským spolkem.
 3. Plemenářské spolky neodmítnou
 zapsat v souladu s podmínkami stanovenými v kapitole I do
 hlavního oddílu plemenné knihy, kterou založily, každou samici skotu, prasat,
 ovcí nebo koz, která je považována za čistokrevnou podle těchto
 podmínek:
 a) matka a matka matky jsou zapsány
 v doplňkovém oddíle plemenné knihy téhož plemene podle bodu 1;
 b) otec a oba dědové jsou zapsáni
 v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene.
 4. Plemenářské spolky, které
 založily plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých, stanoví
 ve svých šlechtitelských programech schválených podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9 podmínky pro zápis plemenných
 zvířat samčího i samičího pohlaví, zaznamenaných
 v doplňkovém oddíle, do hlavního oddílu.
 V případě čistokrevných
 plemenných koňovitých samičího pohlaví tyto podmínky nesmí být
 přísnější než podmínky stanovené v bodě 3
 písm. a) a b) této kapitoly.
 Část 2
 Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen
 1. Na žádost chovatele zaeviduje chov
 uznaný podle čl. 4 odst. 2 ve svém registru plemen každý hybrid
 plemenného prasete téhož křížení, který:
 a) byl po narození identifikován podle
 veterinárních předpisů Unie pro dotčený druh a podle pravidel
 stanovených pro tento registr plemen;
 b) má předky stanovené podle pravidel
 registru plemen, ve kterém má být zvíře zaevidováno.
 c) pokud se to vyžaduje, je doprovázen
 zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
 2. Chovy neodmítnou zaevidovat do svého
 registru plemen hybridy plemenných prasat evidované podle bodu 1
 v registru plemen, který založil pro totéž křížení chov uznaný podle
 čl. 4 odst. 2 v tomtéž nebo jiném členském státě.
 PŘÍLOHA III
 Testování užitkovosti a genetické hodnocení
 uvedené v kapitole V
 Část 1
 Skot
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 Plemenářské spolky provádějí
 testování užitkovosti s cílem stanovit genetickou hodnotu
 čistokrevného plemenného skotu s použitím kombinace metod stanovených
 v této kapitole.
 Testování
 užitkovosti se řídí pravidly a normami, které stanoví příslušné
 referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
 odst. 1 ve spolupráci s Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
 (ICAR).
 Oddíl 1
 Znaky masné užitkovosti
 1. V případě testování
 individuální užitkovosti plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen
 „testovaná zvířata“) na testovací stanici se uvedou tyto informace:
 a) metoda testování a počet
 testovaných zvířat;
 b) protokol testu obsahující mimo jiné tyto
 údaje:
 i) podmínky přijetí testovaných
 zvířat na testovací stanici;
 ii) výsledky předchozích testů
 provedených u testovaných zvířat, případně užitkovost
 testovaných zvířat v zemědělském podniku;
 iii) totožnost majitele testovaných
 zvířat;
 iv) maximální věk testovaných
 zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
 vrstevníků na testovací stanici;
 v) délka přípravného období
 a období testování na testovací stanici;
 vi) druh diety a systém krmení použitý
 během testu;
 c) znaky, které mají být při testu
 zaznamenány, zahrnují přírůstek živé hmotnosti a osvalení
 (zmasilosti) a případně i ostatní znaky, jako je konverze
 krmiva a znaky jatečně upraveného těla.
 2. Polní test
 Metodu testování a metodu umožňující
 prohlásit výsledky testování za platné stanoví určená instituce stanovená
 v čl. 29 odst. 1.
 Znaky, které mají být zaznamenány při testu,
 zahrnují zejména živou hmotnost a věk a případně
 i ostatní znaky, jako zmasilost.
 3. Testování prostřednictvím
 zjišťování v zemědělském podniku, na prodejních místech
 a na jatkách
 Plemenářský spolek případně
 zaznamená živou a jateční hmotnost, prodejní cenu, třídu
 zmasilosti jatečně upraveného těla podle klasifikační
 stupnice Unie pro jatečně upravená těla stanovené
 v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, jakost
 masa a ostatní znaky masa.
 Oddíl 2
 Znaky mléka
 Plemenářské spolky zaznamenají údaje
 o produkci mléka v souladu se zásadami a normami, jež stanoví
 příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Oddíl 3
 Neprodukční znaky
 1. Pokud plemenářské spolky
 v rámci genetického hodnocení hodnotí plodnost, schopnost otelení
 a dlouhověkost, hodnotí se tyto znaky na základě non-return rate
 (test nepřeběhlých) nebo dalších údajů o oplodnění,
 výsledků otelení a délky produkčního života a věku
 při vyřazení.
 2. Zahrnuje-li genetické hodnocení
 údaje o temperamentu, hodnocení zevnějšku a odolnosti proti
 nákazám, mohou být tyto údaje vzaty v úvahu pouze
 v případě, že byly získány na základě systému hodnocení
 schváleného určenou institucí stanovenou v čl. 29
 odst. 1.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 1. Genetické hodnocení plemenných
 zvířat je prováděno určenou institucí stanovenou
 v čl. 29 odst. 1 a v závislosti na cílech chovu,
 které jsou stanoveny v šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9, se týká těchto produkčních znaků:
 a) produkce mléka u plemenných
 zvířat mléčného plemene;
 b) produkce masa u plemenných
 zvířat masného plemene;
 c) produkce mléka a masa u zvířat
 kombinovaného plemene.
 2. Genetické hodnocení se týká
 i neprodukčních znaků uvedených
 v oddíle 3 kapitoly I, pokud jde o plemena, u kterých
 se toto hodnocení provádí plemenářskými spolky v souladu
 s jejich šlechtitelským programem schváleným podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9.
 Plemenná hodnota plemenného zvířete se
 vypočítá na základě výsledků testování užitkovosti jednotlivého
 zvířete nebo užitkovosti jeho příbuzných a důvěra v
 tuto plemennou hodnotu může být podpořena využitím genomových
 informací nebo na základě jiné metody schválené referenčním centrem
 Evropské unie uvedeným v čl. 31 odst. 1.
 3. Statistické metody používané pro
 genetické hodnocení musí být v souladu s pravidly a normami,
 které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR, a musí
 zaručit takové genetické hodnocení, které nebude ovlivněné ani
 zásadními vlivy prostředí, ani strukturou údajů.
 Spolehlivost genetického hodnocení se
 měří koeficientem určení v souladu s pravidly
 a normami, které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské
 unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Při zveřejnění výsledků hodnocení se uvede spolehlivost
 a datum hodnocení.
 4. Je nutné zveřejnit
 dědičné zvláštnosti a vady plemenného zvířete, tak jak byly
 definovány plemenářským spolkem.
 5. Býci určení k umělému
 oplodnění, s výjimkou býků patřících k plemenům,
 kterým hrozí vyhynutí, musí být podrobeni genetickému hodnocení
 předepsaných znaků, jak je stanoveno v bodě 6
 nebo 7. Jejich plemenná hodnota musí být plemenářským spolkem
 zveřejněna.
 Také jiné dostupné plemenné hodnoty býků
 určených k umělému oplodnění musí být plemenářským
 spolkem zveřejněny.
 6. Genetické hodnocení znaků mléka
 býků určených k umělému oplodnění se musí týkat:
 a) dojivosti a obsahu tuků a bílkovin;
 b) ostatních dostupných a relevantních
 produkčních a neprodukčních znaků.
 Spolehlivost genetického hodnocení býků
 mléčného plemene určených k umělému oplodnění musí být
 nejméně 0,5, pokud jde o znaky dojivosti, obsahu tuků
 a bílkovin, v souladu s pravidly a normami, které stanovilo
 příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
 hlavních produkčních znaků, přičemž musí být
 zohledněny veškeré dostupné údaje o potomstvu a sourozencích.
 Genomově hodnocení mladí býci bez
 záznamů o užitkovosti potomstva se považují za vhodné
 k umělému oplodnění, je-li jejich genomové hodnocení schváleno
 podle pravidel a norem, které stanovilo příslušné referenční
 centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
 spolupráci s ICAR.
 7. Genetické hodnocení býků
 určených k umělému oplodnění, pokud jde o znaky masné
 užitkovosti, se provádí na základě výsledků jedné z těchto
 metod testování:
 a) testování individuální užitkovosti na
 stanici;
 b) testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců na stanici nebo ve specializované jednotce;
 c) testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců v zemědělském podniku, přičemž potomci jsou
 rozděleni do testovaných skupin tak, aby bylo možno provést věrohodné
 srovnání býků;
 d) testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců prostřednictvím získávání údajů
 v zemědělském podniku, v prodejních místech nebo na
 jatkách, aby bylo možné provést věrohodné srovnání býků;
 e) genomové hodnocení nebo jakákoli jiná
 metoda, včetně kombinace těchto metod, schválená v souladu
 s pravidly a normami, které stanovilo příslušné referenční
 centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
 spolupráci s ICAR.
 Je-li zaznamenána hmotnost jatečně
 upraveného těla a případně i znaky jakosti masa,
 přírůstku a schopnosti otelení, jsou tyto údaje a všechny
 ostatní důležité znaky součástí genetického hodnocení býka.
 Spolehlivost genetického hodnocení býků
 masného plemene určených k umělému oplodnění musí být
 nejméně 0,5, pokud jde o znaky přírůstku živé váhy
 a osvalení (zmasilosti), v souladu s pravidly a normami,
 které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
 hlavních produkčních znaků.
 Pokud se vypočítávají genomové plemenné
 hodnoty, musí být tyto hodnoty pro příslušné znaky schváleny
 v souladu s pravidly a normami, které stanovilo příslušné
 referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Tyto hodnoty musí být znovu schváleny
 v pravidelných intervalech a vždy, když dojde k větším
 změnám v genomovém hodnocení nebo v konvenčním hodnocení
 nebo v referenční populaci.
 Část
 2
 Prasata
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 1. Testování užitkovosti na testovací
 stanici
 V případě testování užitkovosti
 plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen „testovaná zvířata“)
 na testovací stanici se uvedou tyto informace:
 a) název plemenářského spolku, chovu
 nebo příslušného orgánu odpovědného za testovací stanici;
 b) metoda testování a počet
 testovaných zvířat;
 c) protokol testu obsahující mimo jiné tyto
 údaje:
 i) podmínky přijetí testovaných
 zvířat na testovací stanici;
 ii) maximální věk testovaných
 zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
 vrstevníků na testovací stanici;
 iii) délka období testování na testovací
 stanici;
 iv) druh diety a systém krmení použitý
 během testu;
 v) totožnost majitele testovaných
 zvířat v případě testování individuální užitkovosti;
 d) zaznamenané znaky, které musí
 zahrnovat živou hmotnost, konverzi krmiva a odhad složení
 jatečně upraveného těla, a případně jiné
 důležité údaje;
 e) metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty, která se stanoví pro každý znak jako plemenná hodnota nebo jako
 odchylka od současného stavu, musí být vědecky přijatelná podle
 zavedených zootechnických zásad.
 2. Testování užitkovosti
 v zemědělském podniku
 Je-li testování užitkovosti prováděno v
 zemědělském podniku, plemenářský spolek nebo chov zajistí, aby
 po ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na
 základě zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke
 klasifikační stupnici Unie pro jatečně upravená těla
 stanovené v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 1. Testování potomstva nebo
 sourozenců
 a) genetická hodnota plemenného zvířete
 se vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného
 počtu potomstva nebo sourozenců ve vztahu k produkčním
 vlastnostem:
 i) metoda testování musí být
 přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
 ii) s potomstvem nebo sourozenci musí být
 zacházeno rovnocenně;
 iii) jsou uznány tři typy testů
 potomstva nebo sourozenců:
 –
 centrální testování potomstva nebo sourozenců
 na testovací stanici,
 –
 plánované testování potomstva nebo sourozenců
 v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
 rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
 plemenných zvířat,
 –
 získání údajů o identifikovaných
 jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
 b) potomstvo nebo sourozenci se vybírají
 objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty plemenných
 zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než genetická
 hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
 vyloučeny;
 c) uvedou se zaznamenané znaky,
 např. přírůstek živé hmotnosti, konverze krmiva, jakost
 jatečně upraveného těla, reprodukční vlastnosti, plodnost,
 početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
 jakékoli jiné důležité údaje;
 d) metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
 zásad.
 2. Testování vrstevníků
 hybridů plemenných prasat
 Jsou-li v zootechnickém osvědčení,
 které doprovází hybridy plemenných prasat nebo jejich zárodečné produkty,
 uvedeny údaje o užitkovosti nebo genetické hodnoty, podmínky pro potomstvo
 nebo sourozence, které jsou stanoveny v písmenech a), b), c)
 a d) bodu 1, se po provedení nezbytných změn použijí i na
 vrstevníky hybridních linií hybridů plemenných prasat.
 Část 3
 Ovce a kozy
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 1. Testování užitkovosti na stanici
 a) Metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
 zásad. Genetická hodnota testovaných plemenných zvířat se stanoví pro
 každý znak jako plemenná hodnota nebo jako odchylka od současného stavu.
 b) Musí být jasně uvedeny tyto body:
 i) podmínky pro přijetí na stanici;
 ii) maximální věk nebo maximální
 hmotnost mladých plemenných zvířat na začátku testu a počet
 zvířat;
 iii) délka období testování na stanici nebo
 konečná hmotnost;
 iv) druh diety a systém krmení použitý
 během testu.
 2. Testování užitkovosti v zemědělském podniku
 Je-li testování užitkovosti prováděno v
 zemědělském podniku, plemenářský spolek zajistí, aby po
 ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na základě
 zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke klasifikační
 stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovené v článku
 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
 3. Testování mléka a posouzení
 genetické hodnoty samic, pokud jde o mléčné znaky, se provádí takto:
 a) uvedou se znaky zaznamenané
 v souladu se zásadami stanovenými Mezinárodním výborem pro kontrolu
 užitkovosti (ICAR), např. produkce mléka, složení mléka nebo jakékoli
 jiné relevantní údaje;
 b) záznamy o mléku používané pro
 stanovení genetické hodnoty samic:
 i) se musí vztahovat k době,
 která odpovídá normě stanovené Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
 (ICAR) pro zaznamenávání produktivity mléčného skotu;
 ii) musí být upraveny, aby
 zohledňovaly důležité vlivy prostředí.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 Genetická hodnota plemenného zvířete se
 vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného počtu
 potomků a případně sourozenců takto:
 a) ve vztahu ke znakům
 produkce masa:
 i) metoda testování musí být
 přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
 ii) s potomstvem nebo sourozenci musí být
 zacházeno rovnocenně;
 iii) jsou uznány tři typy testů
 potomstva nebo sourozenců:
 –
 centrální testování potomstva nebo sourozenců
 na testovací stanici,
 –
 plánované testování potomstva nebo sourozenců
 v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
 rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
 plemenných zvířat,
 –
 získání údajů o identifikovaných
 jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
 b) ve vztahu ke znakům mléka:
 i) musí být definována pravidla testu;
 ii) se samicemi musí být zacházeno
 rovnocenně;
 iii) produkce mléka a složení mléka se
 zahrne do výpočtu genetické hodnoty;
 c) potomstvo nebo sourozenci se
 vybírají objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty
 plemenných zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než
 genetická hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
 vyloučeny;
 d) uvedou se zaznamenané znaky,
 např. dosažená živá hmotnost, konverze krmiva, jakost
 jatečně upraveného těla s ohledem na klasifikační
 stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovenou
 v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, produkce mléka, složení
 mléka, kvalita produkce vlny, reprodukční vlastnosti, plodnost,
 početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
 jakékoliv jiné relevantní údaje;
 e) metoda použitá pro stanovení
 genetické hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených
 zootechnických zásad.
 PŘÍLOHA IV
 Referenční centra evropské unie
 1. Referenční centra Evropské unie
 určená podle čl. 31 odst. 1 musí mít:
 a) náležitě kvalifikovaný personál
 s dostatečným výcvikem v oblasti testování užitkovosti
 a genetického hodnocení čistokrevných plemenných zvířat;
 b) odpovídající správní infrastrukturu;
 c) personál vedený k tomu, aby
 respektoval důvěrnou povahu určitých témat, výsledků nebo
 sdělení;
 d) personál s dostatečnou znalostí
 výzkumných činností na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie i na
 mezinárodní úrovni;
 e) vybavení a přístroje potřebné
 k plnění povinností a funkcí uvedených v bodě 2.
 2. Referenční centra Evropské unie
 určená podle čl. 31 odst. 1 mají tyto povinnosti
 a funkce:
 a) informovat členské státy o metodách
 pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat na základě:
 i) pravidelného získávání
 a přezkoumávání výsledků testování užitkovosti
 a genetického hodnocení prováděného plemenářskými spolky
 a údajů, na nichž jsou založena;
 ii) srovnávání různých metod testování
 užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat;
 b) na žádost Komise nebo členského
 státu poskytovat pomoc:
 i) s cílem harmonizace různých
 metod testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
 plemenných zvířat, zejména doporučovat výpočetní metody, jež
 mají být použity;
 ii) při vytváření platformy pro
 srovnávání výsledků metod testování užitkovosti a genetického
 hodnocení čistokrevných plemenných zvířat v členských
 státech, zejména prostřednictvím:
 –
 vypracování protokolů o kontrole pro
 testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat prováděné v členských státech, s cílem zlepšit
 srovnatelnost výsledků a zvýšit efektivitu šlechtitelských
 programů,
 –
 provádění mezinárodního hodnocení
 hospodářských zvířat na základě kombinovaných výsledků
 testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
 plemenných zvířat prováděného v členských státech,
 –
 šíření jednotlivých výsledků
 mezinárodních hodnocení,
 –
 zveřejňování přepočítávacích
 vzorců a veškeré související genetické práce;
 iii) při poskytování údajů
 o genetickém hodnocení čistokrevných plemenných zvířat
 a výcviku na podporu určených institucí stanovených
 v čl. 29 odst. 1, které se podílejí na mezinárodních
 srovnáních výsledků genetických hodnocení;
 iv) při napomáhání řešení
 vznikajících problémů v členských státech souvisejících
 s genetickým hodnocením čistokrevných plemenných zvířat;
 v) při poskytování odborného
 poradenství Stálému zootechnickému výboru na žádost Komise.
 PŘÍLOHA V
 INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY
 V ZOOTECHNICKÝCH OSVĚDČENÍCH PODLE KAPITOL VI A VII
 Část 1
 Obecné požadavky
 1. Jsou-li výsledky genetického
 hodnocení plemenného zvířete veřejně dostupné na internetu,
 stačí v zootechnickém osvědčení podle částí 2
 a 3 uvést odkaz na internetové stránky, kde lze tyto výsledky nalézt.
 2. Jsou-li informace, jež mají být
 uvedeny v zootechnickém osvědčení podle kapitol I a II
 části 2 nebo kapitol I a II části 3 této přílohy,
 obsaženy v jiných dokumentech, které doprovázejí plemenné zvíře nebo
 jeho zárodečné produkty, plemenářský spolek nebo chov:
 a) osvědčí obsah uvedeného
 dokumentu s prohlášením, že tento dokument obsahuje informace, jež
 požaduje prováděcí akt přijatý podle čl. 33 odst. 4;
 b) připojí k tomuto prohlášení
 vyčerpávající seznam příslušných příloh.
 3. V nadpise zootechnického
 osvědčení musí být:
 a) u živých plemenných zvířat, jejich
 spermatu, oocytů nebo embryí uveden odkaz na taxonomický druh;
 b) uvedeno, zda je zásilka určena pro
 obchod uvnitř Unie nebo pro dovoz do Unie.
 Část 2
 Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata,
 jejich sperma, oocyty a embrya
 Kapitola
 I
 Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata
 1. Zootechnická osvědčení pro
 čistokrevná plemenná zvířata obsahují tyto údaje:
 a) název vydávajícího plemenářského
 spolku nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářského
 subjektu;
 b) název plemenné knihy;
 c) plemeno;
 d) pohlaví;
 e) číslo zápisu v plemenné knize
 („č. plemenné knihy“);
 f) systém identifikace čistokrevného
 plemenného zvířete;
 g) identifikační číslo
 přidělené čistokrevnému plemennému zvířeti podle
 veterinárních předpisů Unie týkajících se identifikace zvířat
 druhu, na který se zootechnické osvědčení vztahuje, nebo, v případě
 dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních předpisů;
 h) datum narození čistokrevného
 plemenného zvířete;
 i) jméno (název), adresa a e-mail
 chovatele;
 j) jméno (název) a adresa majitele;
 k) původ zvířete:
 Otec || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
 Matka || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
 l) všechny dostupné výsledky kontroly
 užitkovosti a aktualizované výsledky genetického hodnocení zvířete
 včetně dědičných zvláštností a vad čistokrevného
 plemenného zvířete a jeho rodičů a prarodičů
 v souladu s požadavky šlechtitelského programu schváleného podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 pro příslušnou
 kategorii a příslušné čistokrevné plemenné zvíře;
 m) u březích samic datum
 oplodnění nebo plemenitby a identifikace samce-dárce;
 n) jméno a postavení podepsané strany,
 datum a místo vydání osvědčení a podpis osoby
 pověřené vydávajícím plemenářským spolkem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 2. Odchylně od bodu 1 této
 kapitoly může být zootechnickým osvědčením pro obchod s čistokrevnými
 plemennými koňovitými identifikační doklad vydaný v souladu
 s veterinárními předpisy Unie, pokud:
 a) kromě údajů požadovaných
 veterinárními předpisy Unie a předpisy Unie v oblasti
 veřejného zdraví obsahuje alespoň údaje v souladu
 s bodem 1 písm. a) až k) a n);
 b) byl vydán plemenářským spolkem,
 kterému příslušný orgán svěřil úkol vydat identifikační
 doklad;
 c) údaje o totožnosti
 čistokrevného plemenného koňovitého a o vydání
 identifikačních dokladů mají příslušné veterinární orgány
 k dispozici v centrální databázi zavedené podle veterinárních
 předpisů Unie.
 Kapitola II
 Zootechnická osvědčení pro sperma čistokrevných plemenných
 zvířat
 Zootechnická osvědčení pro sperma
 obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I této přílohy týkající se čistokrevného
 plemenného zvířete / dárce spermatu, jakož i jeho krevní skupinu nebo
 výsledky testů, které poskytují rovnocenné vědecké záruky, pokud jde
 o ověření jeho identity a rodičů v souladu
 s veškerými prováděcími akty přijatými podle čl. 22 odst. 2;
 b) informace umožňující
 identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
 střediska pro odběr nebo střediska pro skladování spermatu
 a příjemce;
 c) u spermatu určeného
 k úřednímu testování čistokrevných plemenných zvířat název
 a adresu plemenářského spolku nebo instituce určené
 v souladu s čl. 29 odst. 1, která je odpovědná za
 provádění testování užitkovosti podle článku 27;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 III
 Zootechnická osvědčení pro oocyty čistokrevných plemenných
 zvířat
 Zootechnická osvědčení pro oocyty
 čistokrevných plemenných zvířat obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I týkající se samice / dárkyně oocytů, jakož
 i její krevní skupinu nebo výsledky testů, které poskytují rovnocenné
 vědecké záruky, pokud jde o ověření její identity
 a rodičů;
 b) informace umožňující
 identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
 týmu pro odběr a produkci embryí a název a adresu příjemce;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jeden oocyt, musí se upřesnit počet oocytů, které musí
 být všechny odebrány od stejného čistokrevného plemenného zvířete;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 IV
 Zootechnická osvědčení pro embrya čistokrevných plemenných zvířat
 Zootechnická osvědčení pro embrya
 obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I týkající se samice/dárkyně a samce/dárce,
 jakož i jejich krevní skupiny nebo výsledky testů, které poskytují
 rovnocenné vědecké záruky, pokud jde o ověření jejich
 identity a rodičů;
 b) informace umožňující
 identifikaci embryí, datum jejich odběru nebo produkce a název
 a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která musí
 všechna pocházet od stejných rodičů;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Část
 3
 Zootechnické certifikáty pro hybridy plemenných prasat a jejich sperma,
 oocyty a embrya
 Kapitola
 I
 Zootechnická osvědčení pro hybridy plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro hybridy
 plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) název vydávajícího chovu nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářského subjektu;
 b) název registru plemen;
 c) genetický typ nebo linie;
 d) pohlaví;
 e) číslo zápisu v registru
 plemen;
 f) systém identifikace zvířete;
 g) identifikační číslo
 přidělené hybridu plemenného prasete podle veterinárních
 předpisů Unie týkajících se identifikace prasat nebo,
 v případě dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních
 předpisů;
 h) datum narození zvířete;
 i) jméno (název) a adresa
 chovatele;
 j) jméno (název) a adresa
 majitele;
 k) jméno a postavení podepsané strany,
 datum a místo vydání zootechnického osvědčení a podpis
 osoby pověřené vydávajícím chovem nebo, v případě
 dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 II
 Zootechnická osvědčení pro sperma hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro sperma
 hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárce spermatu;
 b) informace umožňující
 identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
 střediska pro odběr spermatu a příjemce;
 c) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola III
 Zootechnická osvědčení pro oocyty hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro oocyty
 hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárkyně
 oocytu;
 b) informace umožňující
 identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
 týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
 c) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 IV
 Zootechnická osvědčení pro embrya hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro embrya
 odebraná nebo pocházející od hybridů plemenných prasat obsahují tyto
 údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se prasnice/dárkyně a kance/dárce;
 b) datum odběru embryí nebo
 oocytů, název a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí
 a příjemce; identifikaci spermatu použitého pro umělé
 oplodnění nebo oplodnění oocytů;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která
 musí všechna pocházet od stejných rodičů;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 PŘÍLOHA VI
 ÚZEMÍ
 UVEDENÁ V ČL. 2 PÍSM. u)
 1. Území Belgického království
 2. Území Bulharské republiky
 3. Území České republiky
 4. Území Dánského království
 s výjimkou Faerských ostrovů a Grónska
 5. Území Spolkové republiky
 Německo
 6. Území Estonské republiky
 7. Území Irska
 8. Území Řecké republiky
 9. Území Španělského království
 s výjimkou Ceuty a Melilly
 10. Území Francouzské republiky
 11. Území Chorvatské republiky
 12. Území Italské republiky
 13. Území Kyperské republiky
 14. Území Lotyšské republiky
 15. Území Litevské republiky
 16. Území Lucemburského velkovévodství
 17. Území Maďarska
 18. Území Republiky Malta
 19. Území Nizozemského království
 v Evropě
 20. Území Rakouské republiky
 21. Území Polské republiky
 22. Území Portugalské republiky
 23. Území Rumunska
 24. Území Slovinské republiky
 25. Území Slovenské republiky
 26. Území Finské republiky
 27. Území Švédského království
 28. Území Spojeného království Velké
 Británie a Severního Irska
 PŘÍLOHA VII
 Srovnávací
 tabulka
 Právní akt || Ustanovení || Odpovídající ustanovení v tomto nařízení
 Směrnice Rady 2009/157/ES (dříve 77/504/EHS) (skot) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 písm. a), b) a e) || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 2 písm. c) || Čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 písm. d) || Čl. 4 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 6 || Čl. 28 odst. 1, čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 20 odst. 2 a čl. 24 odst. 2
 Čl. 7 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 8 || nepoužije se
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Článek 11 || nepoužije se
 Směrnice Rady 87/328/EHS (přijetí do plemenitby) || Článek 1 || Článek 21
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || –
 Článek 3 || Článek 22
 Článek 4 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 5 || Čl. 31 odst. 1
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Rozhodnutí Rady 96/463/ES (Interbull) || Čl. 1 odst. 2 || Čl. 32 odst. 1
 Článek 2 || –
 Příloha II || Příloha IV
 Směrnice Rady 88/661/EHS (prasata) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec, čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 3 || Čl. 21 odst. 2
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 18 odst. 1
 Čl. 4a první pododstavec || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4a druhý pododstavec || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 6 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 6 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 7 odst. 1 || Článek 3, čl. 8 odst. 1 a čl. 4 odst. 2
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 7a || Čl. 7 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 25 odst. 2
 Článek 9 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. c) části 2 přílohy II
 Čl. 10 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 10 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 11 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 11 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Čl. 11 odst. 3 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 12 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/118/EHS (přijetí do plemenitby – čistokrevná) || Článek 1 || Čl. 21 odst. 1
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || Článek 14 a čl. 28 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/119/EHS (přijetí do plemenitby – hybridy) || Článek 1 || Čl. 25 odst. 1 a čl. 26 odst. 1 a 2
 Článek 2 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Směrnice Rady 89/361/EHS (ovce a kozy) || Čl. 1 odst. 1 || Čl. 1 odst. 1
 Čl. 1 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec a čl. 4 odst. 2
 Čl. 3 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 8 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/427/EHS (koňovití) || Článek 1 || Čl. 1 odst. 1
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 první pododstavec || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 3 druhý pododstavec || Čl. 1 odst. 3
 Čl. 4 odst. 1 písm. a) || Část 1 a bod 1 písm. a) části 3 přílohy I
 Čl. 4 odst. 1 písm. b) || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, článek 33, čl. 34 odst. 1 písm. c), článek 14 a bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Bod 3 kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Čl. 8 odst. 1 || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 8 odst. 2 || Čl. 33 odst. 1
 Článek 9 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 10 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || nepoužije se
 Příloha || nepoužije se
 Směrnice Rady 91/174/EHS (všechna) || Článek 1 || Článek 2
 Článek 2 || Článek 3, čl. 35 odst. 1 a čl. 45 odst. 1
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Článek 8 || nepoužije se
 Směrnice Rady 94/28/ES (dovoz) || Článek 1 || Článek 1
 Článek 2 || Článek 2
 Článek 3 || Článek 37
 Článek 4 || Čl. 39 odst. 1 písm. a) a čl. 40 odst. 1
 Článek 5 || Čl. 39 odst. 1 písm. b) a čl. 40 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 7 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 39 odst. 2
 Čl. 9 odst. 1 a 2 || Článek 42
 Čl. 9 odst. 3 || –
 Článek 10 || Články 67 a 70
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Článek 15 || nepoužije se
 [1] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [2] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [3] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [4] Úř. věst. L 382, 31.12.1988,
 s. 36.
 [5] Úř. věst. L 153, 6.6.1989,
 s. 30.
 [6] Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
 s. 55.
 [7] Úř. věst. L 85, 5.4.1991,
 s. 37.
 [8] Úř. věst. L 178, 12.7.1994,
 s. 66.
 [9] Úř. věst. L 323, 10.12.2009,
 s. 1.
 [10] Úř. věst. L 167, 26.6.1987,
 s. 54.
 [11] Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 34.
 [12] Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 36.
 [13] Úř. věst. L 206, 12.8.1977,
 s. 11.
 [14] Úř. věst. L 299, 16.11.2007,
 s. 1.
 [15] Úř. věst. L 155, 18.6.2009,
 s. 30.
 [16] Úř. věst. L 192, 2.8.1996, s. 19.
 [17] Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.
 [18] Úř. věst. L 268, 24.9.1991,
 s. 56.
 [19] Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9.
 [20] COM/2013/0265 final – 2013/0140 (COD).
 [21] Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.
 [22] Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
 s. 29.
 [23] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [24] Úř. věst. L 125, 12.5.1984,
 s. 58.
 [25] Úř. věst. L 237, 5.9.1984, s. 11.
 [26] Úř. věst. L 169, 22.6.2006,
 s. 56.
 [27] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 19.
 [28] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 21.
 [29] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 31.
 [30] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 33.
 [31] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 43.
 [32] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 30.
 [33] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 32.
 [34] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 35.
 [35] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 38.
 [36] Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
 s. 63.
 [37] Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 39.
 [38] Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
 s. 66.
 [39] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 22.
 [40] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 34.
 [41] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 39.
 [42] Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 41.
 [43] Úř. věst. L 125, 18.5.2005,
 s. 15.
 [44] Úř. věst. L 149, 7.6.2008, s. 3.
 [45] Úř. věst. L 210, 20.8.1996,
 s. 47.
 [46] http://www.ueln.net/