type: wikipedia

text:
prof. Ing. a bc. Aurel Bohuslav Stodola, Dr. h. c. (* 11. máj 1859, Liptovský Mikuláš – † 25. december 1942, Zürich, Švajčiarsko) bol slovenský fyzik, technik, zakladateľ teórie parných a plynových turbín.
 Životopis
 Narodil sa 11. mája 1859 v Liptovskom Mikuláši, časti Vrbica-Hušták č. 26 (podľa vtedajšieho číslovania) do evanjelickej rodiny remeselníka Ondreja Stodolu a Anny, rod. Kováčovej. Ako dátum narodenia sa v literatúre uvádza 10. máj 1859, rodná matrika však jednoznačne uvádza ako deň narodenia až 11. mája. Týždeň po narodení dostal pri krste mená Aurel Bohuslav. Krstil ho evanjelický farár a známa postava slovenského národného hnutia Michal Miloslav Hodža. Druhé krstné meno bežne nepoužíval.
 Štúdium
 V roku 1865 nastúpil do vrbisko-mikulášskej ev. školy v ktorej absolvoval štyri školské roky, po skončení ktorých ho otec poslal do obce Stráže pod Tatrami (dnes súčasť Popradu), aby sa zdokonalil v nemčine. Strednú školu začal navštevovať v Lučenci, neskôr v Kežmarku. Vedomosti si dopĺňal aj individuálnym vzdelávaním. Maturoval v Košiciach. Od roku 1876 študoval na technike v Budapešti, kde absolvoval dva semestre. V prvom ročníku dostal za svoje usilovné štúdium jednorazovú odmenu 300 zlatých.
 V rokoch 1878 – 1881 študoval na mechanicko-technickom oddelení polytechniky v Zürichu. Štúdium skončil s vyznamenaním. Následne sedem mesiacov pracoval vo fabrike v Budapešti. V školskom roku 1882/1883 navštevoval vysokú školu technickú v Berlíne.V septembri 1883 bol štyri mesiace dobrovoľníkom v konštrukčnom ateliéri v Paríži, kde sa zdokonaľoval vo francúzštine, čo bola dôležitá súčasť pedagogického pôsobenia v Zürichu, na ktoré sa pripravoval. Individuálne študoval aj filozofické práce. Z Paríža cestoval do Anglicka a Holandska.
 Od roku 1884 pôsobil v Prahe, v Českomoravskej strojárni, ale po krátkom čase prešiel do Strojárenskej spoločnosti Ruston a spol. Spočiatku prekresľoval technické výkresy. Od júla 1889 bol hlavným konštruktérom. V Rustonke získal praktické skúsenosti z navrhovania, montáže a testovania energetických strojov.
 Zürich
 V roku 1892 prijal pozvanie za docenta na Vysokú školu technickú v Zürichu, na ktorej sa čoskoro stal profesorom (1893) a zostal tam pôsobiť až do svojho odchodu do dôchodku v roku 1929.
 Prvú prednášku mal 23. 10. 1892 a účasnilo sa jej 80 poslucháčov. Tri roky po svojom príchode dostal súhlas na prípravu laboratória. Budovanie laboratória prebiehalo v rokoch 1897 - 1899 a umožnilo Aurelovi Stodolovi exaktne skúmať fyzikálne procesy a experimentovať.
 V roku 1897 bol pozvaný na Medzinárodný kongres matematikov v Zürichu, kde predniesol aj príspevok. V roku 1900 bol pozvaný za porotcu na Svetovú výstavu v Paríži.
 Udržiaval profesionálne a priateľské kontakty s mnohými významnými vedcami, medzi nimi aj s Albertom Einsteinom, ktorý si ho hlboko vážil. Informácia, ktorá sa vyskytuje v niektorých zdrojoch, že Einstein bol Stodolovym žiakom nie je pravdivá z jednoduchého dôvodu, že Einstein študoval na polytechnike iný odbor a predmety, ktoré vyučoval Stodola oficiálne nenavštevoval. Známy je gratulačný list, ktorý Einstein spolu s M. A. Bessom napísali Stodolovi, pri príležitosti jeho 70. narodenín.
 Jeho blízkym priateľom bol lekár, filozof a filantrop Albert Schweitzer. Aurel Stodola nabádal švajčiarskych podnikateľov na finančnú podporu pre Schweitzerovu nemocnicu v Afrike. Taktiež študoval jeho filozofické názory.
 Po odchode na dôchodok vo veku 70 rokov skončil s pedagogickou činnosťou, ale naďalej vypracovával expertízy, posudky, podieľal sa na experimentoch a testovaniach. Vydal prácu zaoberajúcu sa filozofiou techniky. Pozorne študoval práce A. Einsteina a ešte ako 80 ročný navštevoval prednášky o najnovších výdobytkoch teoretickej fyziky.
 Vedecká práca
 Vo svojej vedeckej činnosti sa zameriaval na oblasť teórie automat. regulácie strojov, položil vedecké základy projekcie a stavby parných a spaľovacích turbín. Pre paru vypočítal a aplikoval tzv. Mollierov entropický diagram, ktorý stále dopĺňal. Najväčšie úspechy dosiahol v odbore parných turbín a jeho výpočty a konštrukcie dali základ tomuto odvetviu strojárstva.
 Bol konštruktérom tepelného čerpadla. Jeho tepelné čerpadlo z roku 1928 dodnes pracuje vo Švajčiarsku a vykuruje radnicu v Ženeve s odoberaním tepla z vody jazera (ide o uzavretý okruh).
 Jeho vrcholné dielo Die Dampfturbinen und ihre Aussichten als Wärmekraftmaschinen vyšlo v Berlíne v roku 1903 a neskôr ho preložili do mnohých svetových jazykov. Postupne ho dopĺňal o nové poznatky a jeho šieste vydanie v roku 1924 malo už rozsah 1 142 strán. V roku 1922 vyšlo v Berlíne jeho ďalšie významné dielo Dampf und Gas-Turbinen, v roku 1931 v Berlíne vyšlo Gedanken zu einer Weltanchauung vom Standpunkte des Ingenieurs, ktoré prepracoval a vydal v Zürichu 1937 pod názvom Die geheimnisvolle Naturweltanschauliche Betrachtung.
 Protetika
 Počas I. svetovej vojny došlo k obrovským stratám na životoch a nespočetným zraneniam. V tejto atmosfére prišiel A. Stodola s vlastnou koncepciou protézy. Spojil svoje úsilie s chirurgom Ferdinandom Sauerbruchom a spoločne skonštruovali v roku 1915 pohyblivú umelú ruku, tzv. Stodolovu. Stodola uprednostňoval využitie zvyšnej svalovej sily človeka pred vonkajším zdrojom energie. Na rovnakom princípe boli založené aj protézy chodidiel a nôh.
 Filozofické názory
 Svoje filozofické názory vyložil v diele Gedanken zu einer Weltanschauung vom Standpunkte des Ingenieurs (Úvahy k svetonázoru zo stanoviska inžiniera, Berlín, 1931). V ďalšom roku vyšlo v Berlíne druhé a tretie vydanie v prepracovanej verzii. V roku 1937 vyšlo v Zürichu štvrté a piate vydanie pod názvom Die geheimnisvolle Naturweltanschauliche Betrachtung (Tajuplná príroda – úvahy o svetonázore). Vydania priebežne prepracovával. Monografia vzbudila veľký záujem, no nikdy nebola preložená do slovenského alebo českého jazyka. K dispozícií sú iba skromné štúdie napísané pred rokom 1989.
 Autor v diele pristúpil k sociálnym, politickým a prírodno-filozofickým problém obdobia v ktorom žil z pozície inžiniera. Zdôrazňoval významný vplyv techniky na rozvoj ľudskej civilizácie. Techniku prirovnáva k „pulzujúcemu toku krvi, ktorá dodáva výživu celému materiálnemu životu“. Všímal si však aj protirečivosť dôsledkov technického rozvoja a poukazuje na negatívne formy jeho využívania. Venoval sa negatívnym stránkam kapitalizmu a veľkú pozornosť venoval postaveniu robotníkov: „Často zabúdame, že robotník a my inžinieri sme rovnako nenahraditeľné, rovnako podstatné články veľkého technického organizmu...“.
 Podľa Stodolu pozitívny vzostup techniky má potenciál pozdvihnúť človeka a jeho existenciu na nový stupeň v ktorom vymiznú pozostatky otroctva a ubíjajúcej ťažkej fyzickej práce. Takto odbremenený človek bude môcť rozvíjať a kultivovať svoje mentálne a duševné schopnosti. Všímal si postupnú automatizáciu a mechanizáciu výrob a ich vzťah k zamestnanosti robotníckej triedy. Veľkú pozornosť venoval ekonomickým krízam. Uvedomoval si potrebu ekonomického plánovania. V závere knihy sa okrajovo venuje niektorým filozofickým kategóriám kauzalita a dobovým filozofickým a ideovým smerom (behaviorizmus, novopozitivizmus, psychoanalýza...). Vyzdvihol význam umenia v ľudskom živote. Vystúpil proti Malthusovej teórii boja o život.
 Osobný život
 Svoj život podriadil predovšetkým vede, pedagogike a hudbe. Od bežných vecí a veci mimo jeho hlavného záujmu sa snažil izolovať. Už v mladosti si vypracovával presné plány a denný časový rozvrh podľa ktorých postupoval. Zahŕňali napríklad štúdium cudzích jazykov, čítanie klasickej literatúry a hru na klavíri. Jeho švajčiarska domácnosť bola podľa svedectiev návštevníkov veľmi skromná. Na prednášky a cvičenia chodil oblečený v čiernom obleku s tvrdým čiernym klobúkom. Pravidelne hrával na klavíri a organe. Predovšetkým skladby od Bacha, Beethovena, Mozarta a ďalších. V mladosti vystúpil spolu s väčšou spoločnosťou z Liptova na Kriváň. Jeho manželkou bola Darina Pálková s ktorou sa zosobášil vo vrbicko-svätomikulášskom ev. kostole v roku 1887. Mal dve dcéry. Staršiu Elenu Annu, familiárne nazývanú Helena a mladšiu Oľgu. Aurel Stodola žil skromne a šetrne. Svoje úspory venoval podpore chudobnejších študentov a na rozvoj vedeckého poznania. Podľa informácií od jeho zaťa Curta Krauseho mu už ako dôchodcovi jedna z belgických strojární poukázala 60 000 frankov za poradnú činnosť. Peniaze dal ihneď k dispozícii „sociálnemu fondu na podporu vysokoškolákov“.
 Ocenenia
 Mnohé svetové vedecké spoločnosti a univerzity mu udelili najvyššie vyznamenania a hodnosti. V roku 1901 ho menovali za čestného doktora Zürišskej univerzity, v roku 1905 mu vysoká škola technická v Hannoveri udelila titul Dr. Ing. h. c. a o štyri roky aj technika v Zürichu. V 1908 mu bolo udelené najvyššie vyznamenanie nemeckých inžinierov Grashofova medaila a v 1940 ho Anglicko odmenilo zlatou medailou Jamesa Watta. Čestný doktorát mu udelila aj Nemecká technika v Brne a v roku 1929 i pražské České vysoké učení technické. Bol tiež členom korešpondentom Francúzskej akadémie vied. Zomrel 25. decembra 1942 v Zürichu. Od roku 1989 je pochovaný v Liptovskom Mikuláši.
 Na počesť A. Stodolu je pomenovaná planétka 3981 Stodola.
 Pri príležitosti jeho výročia vyhlásila STU rok 2009 Rokom Aurela Stodolu.
 Národná banka Slovenska vydala v tejto súvislosti historicky prvú zberateľskú euromincu Slovenska s podobizňou tohoto slovenského vedca svetového mena. Nominálna hodnota striebornej mince je 10 eur. Minca má štatút zákonného platidla, ale iba na Slovensku.
 Dielo
 Die Dampfturbinen und ihre Aussichten als Wärmekraftmaschinen (Berlín, 1903)
 Dampf und Gas-Turbinen (Berlín, 1922)
 Gedanken zu einer Weltanschauung vom Standpunkte des Ingenieurs (Berlín, 1931)
 Die geheimnisvolle Naturweltanschauliche Betrachtung (Zürich, 1937).
 Rodina
 otec Ondrej Stodola
 matka Anna Stodolová
 brat Kornel Stodola
 brat Emil Stodola
 brat Jozef Stodola
 Pozri aj
 Gouyova-Stodolova rovnica
 Referencie
 Externé odkazy
 Záznam o narodení a krste v mikulášskej evanjelickej matrike
 Pýcha inžinierstva celého sveta
 Slovenskí fyzici
 Slovenskí vynálezcovia
 Osobnosti z Liptovského Mikuláša
 Osobnosti na slovenských poštových známkach
 Slovenskí technici
 Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Anunţ juridic important
 |
 22006D0077
 Jurnalul Oficial L 289 , 19/10/2006 p. 0004 - 0007
 Decizia nr. 77/2006 a Comitetului mixt al SEEdin 7 iulie 2006de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 20/2006 a Comitetului mixt al SEE din 10 martie 2006 [1].(2) Directiva 2005/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 74/408/CEE a Consiliului în ceea ce privește scaunele autovehiculelor, ancorajele și tetierele acestora [2] trebuie să fie încorporată în acord.(3) Directiva 2005/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 77/541/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la centurile de siguranță și la sistemele de reținere ale autovehiculelor [3] trebuie să fie încorporată în acord.(4) Directiva 2005/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 76/115/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind punctele de ancorare ale centurilor de siguranță la autovehicule [4] trebuie să fie încorporată în acord.(5) Directiva 2005/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 septembrie 2005 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de gaze și de particule poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin comprimare utilizate la vehicule și împotriva emisiilor de gaze poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaz sau cu gaz petrolier lichefiat utilizate la vehicule [5] trebuie să fie încorporată în acord.(6) Directiva 2005/83/CE a Comisiei din 23 noiembrie 2005 de modificare, în sensul adaptării la progresul tehnic, a anexelor I, VI, VII, VIII, IX și X la Directiva 72/245/CEE a Consiliului privind interferența radio (compatibilitatea electromagnetică) a vehiculelor [6] trebuie să fie încorporată în acord.(7) Directiva 2005/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind folosirea sistemelor de protecție frontală la autovehicule și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului [7] trebuie să fie încorporată în acord.(8) Directiva 2005/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind omologarea autovehiculelor în ceea ce privește posibilitățile de reutilizare, reciclare și recuperare a acestora și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului [8] trebuie să fie încorporată în acord.(9) Directiva 2005/78/CE a Comisiei din 14 noiembrie 2005 de aplicare a Directivei 2005/55/CE a Parlamentului European și Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind măsurile împotriva emisiei de gaze și de particule poluante provenind de la motoare cu aprindere prin comprimare folosite de autovehicule și a emisiei de gaze poluante provenind de la motoare cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaze naturale sau gaze petroliere lichefiate folosite la autovehicule și de modificare a anexelor I, II, III, IV și VI la aceast [9] trebuie să fie încorporată în acord.(10) Directiva 2005/55/CE abrogă, de la 9 noiembrie 2006, Directivele 88/77/CEE [10], 91/542/CEE [11], 96/1/CE [12], 1999/96/CE [13] și 2001/27/CE [14], care sunt încorporate în acord și care, în consecință, trebuie să fie abrogate din acord de la 9 noiembrie 2006,DECIDE:Articolul 1Capitolul I din anexa II la acord se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.Articolul 2Textele Directivelor 2005/39/CE, 2005/40/CE, 2005/41/CE, 2005/55/CE, 2005/83/CE, 2005/66/CE, 2005/64/CE și 2005/78/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în Suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 8 iulie 2006 cu condiția transmiterii prealabile a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE [].Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 7 iulie 2006.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleOda Helen Sletnes[1] JO L 147, 1.6.2006, p. 30.[2] JO L 255, 30.9.2005, p. 143.[3] JO L 255, 30.9.2005, p. 146.[4] JO L 255, 30.9.2005, p. 149.[5] JO L 275, 20.10.2005, p. 1.[6] JO L 305, 24.11.2005, p. 32.[7] JO L 309, 25.11.2005, p. 37.[8] JO L 310, 25.11.2005, p. 10.[9] JO L 313, 29.11.2005, p. 1.[10] JO L 36, 9.2.1988, p. 33.[11] JO L 295, 25.10.1991, p. 1.[12] JO L 40, 17.2.1996, p. 1.[13] JO L 44, 16.2.2000, p. 1.[14] JO L 107, 18.4.2001, p. 10.[] Nu sunt indicate cerințe constituționale.--------------------------------------------------ANEXĂCapitolul I din anexa II la acord se modifică după cum urmează:1. Punctul 1 din partea introductivă se elimină și punctul 2 se renumerotează ca punctul 1.2. De la 9 noiembrie 2006, în noul punct 1 din partea introductivă, cuvintele "91/542/CEE" se elimină, iar cuvintele "Directiva 97/24/CE" se înlocuiesc cu "Directivele 97/24/CE și 2005/55/CE".3. La punctul 1 (Directiva 70/156/CEE a Consiliului) se adaugă următoarele liniuțe:- "— 32005 L 0066: Directiva 2005/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 (JO L 309, 25.11.2005, p. 37);- — 32005 L 0064: Directiva 2005/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 (JO L 310, 25.11.2005, p. 10)".4. La punctul 11 (Directiva 72/245/CEE a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:- "— 32005 L 0083: Directiva 2005/83/CE a Comisiei din 23 noiembrie 2005 (JO L 305, 24.11.2005, p. 32)".5. La punctul 16 (Directiva 74/408/CEE a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:- "— 32005 L 0039: Directiva 2005/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 (JO L 255, 30.9.2005, p. 143)".6. La punctul 20 (Directiva 76/115/CEE a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:- "— 32005 L 0041: Directiva 2005/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 (JO L 255, 30.9.2005, p. 149)".7. La punctul 32 (Directiva 77/541/CEE a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:- "— 32005 L 0040: Directiva 2005/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 (JO L 255, 30.9.2005, p. 146)".8. După punctul 45zh (Directiva 2005/49/CE a Comisiei) se inserează următoarele puncte:"45zi. 32005 L 0039: Directiva 2005/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 74/408/CEE a Consiliului în ceea ce privește scaunele autovehiculelor, ancorajele și tetierele acestora (JO L 255, 30.9.2005, p. 143).45zj. 32005 L 0040: Directiva 2005/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 77/541/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la centurile de siguranță și la sistemele de reținere ale autovehiculelor (JO L 255, 30.9.2005, p. 146).45zk. 32005 L 0041: Directiva 2005/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 de modificare a Directivei 76/115/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind punctele de ancorare ale centurilor de siguranță la autovehicule (JO L 255, 30.9.2005, p. 149).45zl. 32005 L 0055: Directiva 2005/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 septembrie 2005 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de gaze și de particule poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin comprimare utilizate la vehicule și împotriva emisiilor de gaze poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaz sau cu gaz petrolier lichefiat utilizate la vehicule (JO L 275, 20.10.2005, p. 1), astfel cum a fost modificată prin:- 32005 L 0078: Directiva 2005/78/CE a Comisiei din 14 noiembrie 2005 (JO L 313, 29.11.2005, p. 1).În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se adaptează astfel:La nota de subsol de la punctul 5.1.3 din anexa I se adaugă următorul text:"IS = Islanda, FL = Liechtenstein, 16 = Norvegia."45zm. 32005 L 0066: Directiva 2005/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind folosirea sistemelor de protecție frontală la autovehicule și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului (JO L 309, 25.11.2005, p. 37).În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se adaptează astfel:La punctul 3.2.1 din anexa II se adaugă următorul text:"IS pentru IslandaFL pentru Liechtenstein16 pentru Norvegia".45zn. 32005 L 0064: Directiva 2005/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind omologarea autovehiculelor în ceea ce privește posibilitățile de reutilizare, reciclare și recuperare a acestora și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului (JO L 310, 25.11.2005, p. 10).45zo. 32005 L 0078: Directiva 2005/78/CE a Comisiei din 14 noiembrie 2005 de aplicare a Directivei 2005/55/CE a Parlamentului European și Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind măsurile împotriva emisiei de gaze și de particule poluante provenind de la motoare cu aprindere prin comprimare folosite de autovehicule și a emisiei de gaze poluante provenind de la motoare cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaze naturale sau gaze petroliere lichefiate folosite la autovehicule și de modificare a anexelor I, II, III, IV și VI la aceasta (JO L 313, 29.11.2005, p. 1).În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se adaptează astfel:La punctul 1 din anexa V se adaugă următorul text:"IS pentru IslandaFL pentru Liechtenstein16 pentru Norvegia"."9. Textul de la punctul 44 (Directiva 88/77/CEE a Consiliului) se elimină de la 9 noiembrie 2006.--------------------------------------------------


type: other

text:
0009017121, Affinity Medical Technologies - a Molex company 0009017121 yra sandėlyje. Pirkite 0009017121 su geriausia kaina Components-Mart.com
 Namai > Produktai > Jungtys, jungtys > Kortelių krašto jungtys - korpusai > 0009017121
 Pirkite 0009017121 su pasitikėjimu iš Components-Mart.com, 1 metų garantijos
 In Stock 8064 pcs
 8064 pcs
 0009017121 Drawing
 0009-01-7121
 000901-7121
 09-01-7121
 09017121
 12 Position Card Edge Connector Housing Natural 0.156" (3.96mm) Panel Mount
 Components-Mart.com yra patikimas atsarginių dalių elektroninių komponentų platintojas. Mes specializuojamės visose Affinity Medical Technologies - a Molex company serijos elektroninėse dalyse. Mes turime 8064 Affinity Medical Technologies - a Molex company 0009017121 gabalus, kuriuos dabar galima įsigyti. Prašykite kompanijos "Components-Mart.com" elektronikos komponentų platintojo pasiūlymą, mūsų pardavimo komanda susisieks su jumis per 24 valandas.
 Dalis Nr.:1703114-1
 Sandelyje:347294
 Dalis Nr.:480110-5
 Dalis Nr.:0982660962
 apibūdinimas:CABLE FFC 25POS 0.50MM 12"
 Dalis Nr.:0015477544
 apibūdinimas:CONN HEADER 44POS VERT TIN T/H
 Sandelyje:24638
 Dalis Nr.:0432550003
 apibūdinimas:0.084 SERIES MLX HEADER 2CKT
 Sandelyje:642826
 Dalis Nr.:1728790004
 apibūdinimas:CONN CARDEDGE HSG 4POS 0.156 BLK
 Sandelyje:683369
 Susijusios naujienos už 0009017121
 Susiję raktiniai žodžiai 0009017121
 Affinity Medical Technologies - a Molex company 00090171210009017121 platintojas0009017121 tiekėjas0009017121 kaina0009017121 atsisiųsti duomenų lentelę0009017121 duomenų lapas0009017121 atsargospirkti 0009017121Affinity Medical Technologies - a Molex company 0009017121Molex Connector Corporation 0009017121Molex, LLC 0009017121Molex - Temp Flex 0009017121Oplink Communications, LLC 0009017121Brad Harrison - a Molex company 0009017121Beau Interconnect - a Molex company 0009017121Bittware - a Molex company 0009017121FCT Electronics - a Molex company 0009017121Flamar - a Molex company 0009017121GWConnect - a Molex company 0009017121Interconnect Systems - a Molex company 0009017121Molex FCT Electronics 0009017121Molex GWConnect 0009017121Molex Brad Harrison 0009017121Molex Woodhead 0009017121Molex Flamar 0009017121Molex Phillips-Medisize 0009017121Molex Interconnect Systems 0009017121Molex Affinity Medical Technologies 0009017121Molex Beau Interconnect 0009017121Molex PolyMicro Technologies 0009017121Molex NuCurrent 0009017121Molex SensorCon 0009017121Molex Triton Manufacturing 0009017121Molex Bittware 0009017121Molex Nallatech 0009017121Molex Nistica 0009017121Molex 0009017121NuCurrent - a Molex company 0009017121Nallatech - a Molex company 0009017121Nistica - a Molex company 0009017121Phillips-Medisize - a Molex company 0009017121PolyMicro Technologies - a Molex company 0009017121SensorCon - a Molex company 0009017121Temp-Flex - a Molex company 0009017121Triton Manufacturing - a Molex company 0009017121Woodhead - a Molex company 0009017121


text:
Ucho (latinsky auris) je sluchový párový orgán obratlovců. Jeho základními částmi jsou vnější, střední a vnitřní ucho.
 Funkce
 Ucho mladého člověka dokáže vnímat zvuk v rozsahu frekvencí 20–20 000 hertzů, staří lidé obvykle slyší jen v rozmezí frekvencí 50–8 000 Hz. Nejcitlivější je na frekvenci mezi 2–4 kHz. Frekvence lidského hlasu běžného hovoru se u mužů pohybuje v rozmezí od 80 do 120 Hz, u žen pak v rozpětí 170 až 260 Hz. Delfíni, netopýři a mnoho dalších živočichů se pomocí zvuku orientuje – tzv. echolokace.
 Anatomie lidského ucha
 Vnější ucho
 Vnější ucho (auris externa) se skládá z boltce, zvukovodu a bubínku.
 Boltec je tvořen chrupavkou (pouze lalůček chrupavčitou kostru nemá) a směřuje akustické vlny do zvukovodu. Velikost a tvar boltce ale nemá vliv na sluch.
 Vnější zvukovod (také se mu říká sluchový kanálek) je trubice, která má část chrupavčitou a kostěnou. Na konci zvukovodu se nachází bubínek, hranice mezi zevním a středním uchem. Zvuková vlna, která projde zvukovodem, naráží do bubínku a putuje dál do nitra ucha. Délka zvukovodu dospělého člověka je asi 3 cm.
 Bubínek je vazivová blanka na konci zvukovodu, cca 0,1 mm silná. Zvuková vlna jej rozechvěje, bubínek ji zesílí a předá do středního ucha. Zdravý bubínek je lesklý a má šedavou barvu.
 Výstelka zvukovodu obsahuje mazové žlázy, které produkují ušní maz. Zvukovod má samočisticí schopnost – nečistoty jsou z něj vypuzovány směrem ven.
 Střední ucho
 Střední ucho (auris media) je systém vzduchem vyplněných dutin, vystlaných sliznicí. Začíná bubínkem, na nějž jsou napojeny tři sluchové kůstky. Patří mezi ně kladívko (malleus), kovadlinka (incus) a třmínek (stapes). Řetěz kůstek přenáší zvuk od bubínku do vnitřního ucha – ploténka třmínku se dotýká oválného okénka v labyrintu. Střední ucho je odděleno od vnitřního ucha membránami, která uzavírají oválné předsíňové okénko (vestibulární) a kruhového hlemýžďové (kochleární) okénko. Zesílení zvuku se uskutečňuje pákovou funkcí sluchových kůstek, které přenášejí zvukové vlny z většího povrchu bubínku na menší plochu povrchu membrány předsíňového okénka. Nadměrné silné zvuky se tlumí pomocí dvou malých kosterních svalů ve středním uchu (napínač bubínku a třmínkový sval). Svalová vřeténka uvnitř těchto svalů reagují na protažení svalu tím, že spouští tzv. akustický reflex, který způsobuje smrštění těchto svalů. Stupeň protažení je dán intenzitou zvuku (hlasitostí). Hlasité zvuky se tlumí proto, že natažení svalů a jejich následná reflexní kontrakce zabraňuje nadměrnému pohybu sluchových kůstek.
 Ze středního ucha do nosohltanu vyúsťuje Eustachova trubice (tuba Eustachi, tuba auditiva, sluchová středoušní trubice), která vyrovnává tlak ve středním uchu s tlakem v okolním prostředí. Pomáhá také čistit středoušní dutinu.
 Vnitřní ucho
 Vnitřní ucho (auris interna) leží v kostěném labyrintu spánkové kosti (os temporalia). Kostěný labyrint částečně kopíruje blanitý labyrint vyplněný endolymfou. Části kostěného labyrintu, které kopíruje blanitý labyrint, jsou: 3 polokruhovité kanálky, vejčitý váček, kulovitý váček a hlemýžď.
 Hlemýžď je stočená trubička naplněná tekutinou (endolymfou). Vibrace oválného okénka rozvlní endolymfu. Vlnění endolymfy rozechvěje krycí membránu Cortiho orgánu obsahujícího vláskové buňky (receptory sluchu). Každá buňka má vlásky zapuštěné do krycí membrány a zjišťuje její chvění, o kterém vysílá signály do mozku po sluchovém nervu. Signály jsou vnímány jako zvuk.
 Rovnovážný (vestibulární, statokinetický) orgán slouží k detekci polohy a zrychlení. Skládá se z vejčitého a kulovitého váčku (utriculus a sacculus), které detekují polohu, a tří polokruhovitých kanálků detekujících zrychlení. Ve váčcích jsou dvě na sebe kolmé vrstvy vláskových buněk s vlásky zapuštěnými do rosolu obsahujícímu krystalky uhličitanu vápenatého. K vnímání zrychlení slouží vláskové buňky na začátku a na konci polokruhovitých kanálků, které vnímají změny v proudění endolymfy v kanálcích. Předrážděním tohoto orgánu vzniká mořská nemoc.
 Choroby
 K častým chorobám uší patří:
 Otitis media – zánět středního ucha, častý u dětí, bolestivý.
 Tinnitus – neustálé zvonění nebo pískání v uchu.
 Vertigo – porucha polokruhovitých kanálků vnitřního ucha způsobující pocit, že se okolí točí (závrať).
 Zalepené ucho – tvorba tekutiny ve středoušní dutině, způsobující hluchotu, časté u dětí.
 Odkazy
 Reference
 Související články
 Náušnice – typická ozdoba uší
 Externí odkazy
 Sluch
 Smyslové orgány
 Hlava a krk


text:
Advokaten 1 Advokatnævnet: Tre nye domme fra Højesteret om god advokatskik
 Var en facebookudtalelse i strid med god advokatskik? Hvad er omfanget af advokatens tavshedspligt over for klienten? Og hvornår kan der påhvile advokaten en pligt til at videregive oplysninger omfattet af advokatens tavshedspligt til tredjemand?
 I tre nye domme har Højesteret taget stilling til centrale elementer i advokatens virke – herunder omfanget af advokatens tavshedspligt – både i relation til klienten og over for tredjemand. Generelt har Højesteret udtalt, at domstolene må udvise en vis tilbageholdenhed i prøvelsen af Advokatnævnets sager. Domstolene må således særskilt vurdere, om der er fornødent grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse, og ved sanktionsfastsættelsen tage hensyn til nævnets praksis om sanktionsfastsættelse og ligeledes vurdere, om der er grundlag for at ændre nævnets sanktionsfastsættelse.
 Højesterets dom vedrørende facebookudtalelser
 Højesteret stadfæstede ved dom af 12. december 2017 Advokatnævnets kendelse af 28. maj 2014, hvorved en daværende advokat blev pålagt at betale en bøde til statskassen på 100.000 kr.
 Højesteret tiltrådte, at det var en grov overtrædelse af god advokatskik, jf. retsplejelovens § 126, stk. 1, at den daværende advokat på et dagblads facebookside havde fremsat beskyldninger mod vidner i en verserende straffesag om, at de efter byrettens opfattelse havde afgivet falsk forklaring for retten.
 Højesteret lagde vægt på, at advokatens facebookudtalelser var udtryk for en intimidering af vidnerne i en verserende retssag. Højesteret fandt ikke, at det kunne føre til et andet resultat, at anledningen til udtalelserne var en kommentar til den daværende advokats klient fra et af vidnerne. Højesteret fandt – henset til gentagelsesvirkningen af tidligere sanktioner og grovheden af overtrædelsen af god advokatskik – ikke grundlag for at ændre Advokatnævnets afgørelse om sanktionen.
 Højesteret fandt lejlighed til i dommen at udtale sig generelt om omfanget af den domstolsprøvelse, som domstolene skal foretage, når en advokat, der er pålagt en disciplinær sanktion efter retsplejelovens § 147 d, stk. 1, indbringer Advokatnævnets kendelse til prøvelse ved domstolene.
 Højesteret fastslog, at domstolene har adgang til at foretage en udtømmende prøvelse både i relation til Advokatnævnets vurdering af ”god advokatskik” – herunder om en eventuel tilsidesættelse er grov – og i relation til Advokatnævnets fastsættelse af sanktionen i den konkrete sag. Højesteret udtalte herefter, at denne prøvelsesordning efter Højesterets vurdering ikke indebærer, at domstolene nødvendigvis skal tilsidesætte nævnets afgørelse, fordi der kan rejses tvivl om nævnets vurdering. Domstolene må således særskilt vurdere, om der er fornødent grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse. Ved sanktionsfastsættelsen i den konkrete sag må domstolene tage hensyn til nævnets praksis om sanktionsfastsættelse og ligeledes vurdere, om der er fornødent grundlag for at ændre nævnets sanktionsfastsættelse.
 Højesteret fandt ikke anledning til at tilsidesætte Advokatnævnets praksis vedrørende sanktionsfastsættelsen.
 Højesteret synes ved dommen at anerkende Advokatnævnets særlige ekspertise i vurdering af ”god advokatskik” og den skønsafvejning, der typisk ligger heri. Det må derfor formodes, at domstolene fremover vil være mere tilbageholdende med at ændre nævnets vurdering – i særdeleshed når der er tale om skønsmæssig vurdering af, om en adfærd kan anses for at være i strid med god advokatskik. Er der derimod tale om en fortolkning af en retlig standard – eksempelvis det nærmere indhold af en lovbestemmelse – kan domstolene ikke forventes at udvise en tilsvarende tilbageholdenhed.
 Også ved sanktionsfastsættelsen må det formodes, at domstolene vil være tilbageholdende med at ændre den ikendte sanktion. Højesteret har ved dommen ”blåstemplet” nævnets praksis vedrørende sanktionsfastsættelsen, som bygger på nævnets bødekatalog, og principperne heri – herunder at
 · der ikke tages hensyn til advokatens indtægtsforhold,
 · normalbøden ved førstegangsovertrædelse som udgangspunkt er 10.000 kr. og 20.000 kr., hvis det er en grov overtrædelse,
 · og at afgørelser, der er truffet inden for de seneste fem år, tillægges gentagelsesvirkning.
 Om Advokatnævnets disciplinære sanktion fandt Højesteret anledning til på ny at fastslå, at en disciplinærbøde ikke er en straf for et strafbart forhold, som fastslået i Højesterets dom af 13. november 2009, og at en disciplinær sanktion for tilsidesættelse af god advokatskik ikke kan antages at være omfattet af art. 7 i EMRK om tiltale og straf for kriminelle forhold, som anført i Højesterets dom af 3. november 1999.
 Det må derfor formodes, at domstolene fremover vil være mere tilbageholdende med at ændre nævnets vurdering – i særdeleshed når der er tale om skønsmæssig vurdering af, om en adfærd kan anses for at være i strid med god advokatskik.
 Højesterets dom vedrørende advokatens tavshedspligt over for klienten
 Højesteret ophævede ved dom af 1. december 2017 Advokatnævnets kendelse af 16. december 2013.
 For Højesteret forelå spørgsmålet, om en advokat havde tilsidesat god advokatskik ved at udlevere kopi af stævningen, hvorpå modpartens beskyttede adresse var anført.
 Advokaten havde hos folkeregistret på sin klients vegne indhentet adressen på klientens tidligere samlever, som havde adressebeskyttelse, til brug for anlæggelse af en retssag vedrørende det økonomiske opgør efter samlivsophævelsen.
 Højesteret udtalte, at en advokat som hovedregel ikke har tavshedspligt over for sin klient om oplysninger, advokaten har modtaget som led i hvervets udførelse. Højesteret fandt, at der med udtrykket ”må ikke videregives til andre private” i CPR-lovens § 44, stk. 1, ikke er tilsigtet en fravigelse af denne hovedregel.
 Da kommunen havde givet adresseoplysningen til advokaten, og da advokaten ikke havde grund til at formode, at der var risiko for, at klienten ville misbruge adresseoplysningerne, fandt Højesteret, at advokaten hverken handlede i strid med CPR-lovens § 44, stk. 1, eller god advokatskik ved til sin klient at udlevere kopi af stævningen, hvorpå den beskyttede adresse var anført.
 Højesteret udtalte, at en advokat som hovedregel ikke har tavshedspligt over for sin klient om oplysninger, advokaten har modtaget som led i hvervets udførelse.
 Højesterets dom vedrørende advokatens tavshedspligt
 Højesteret ophævede ved dom af 13. december 2017 Advokatnævnets kendelse af 6. maj 2014.
 Højesteret skulle i sagen tage stilling til, hvornår en advokat havde pligt til at efterkomme en kurators anmodning om udlevering af advokatens klientkonto og bogholderi vedrørende en klient.
 Advokatnævnet var ved sin afgørelse ikke bekendt med, at skifterettens kendelse om edition havde været påkæret og var blevet stadfæstet, da nævnet traf afgørelse i sagen. Nævnet lagde ved sin afgørelse vægt på, at skifteretten havde givet pålæg om at udlevere oplysningerne. Advokaten havde således undladt at efterkomme en endelig retsafgørelse.
 Højesteret udtalte, at oplysningerne var omfattet af advokatens tavshedspligt og bemærkede, at denne tavshedspligt ikke ophørte ved klientens konkurs. Om advokaten kunne pålægges at udlevere oplysningerne til kurator beroede derfor på en konkret vurdering af de hensyn, der fremgår af retsplejelovens § 170, stk. 2, og denne vurdering havde skifteretten og landsretten foretaget ved pålægget om edition.
 Højesteret fandt, at advokaten ikke havde haft pligt til at udlevere oplysningerne, før landsrettens afgørelse om kurators editionsanmodning forelå. Advokaten havde således ikke handlet i strid med god advokatskik ved ikke at udlevere oplysningerne på et tidligere tidspunkt end sket.
 Højesteret fandt, at advokaten ikke havde haft pligt til at udlevere oplysningerne, før landsrettens afgørelse om kurators editionsanmodning forelå.
 Højesterets dom af 12. december 2017
 Højesteret stadfæstede Advokatnævnets kendelse og en daværende advokat blev pålagt en bøde på 100.000 kr. for overtrædelse af god advokatskik.
 A, som på daværende tidspunkt var advokat, havde på et dagblads facebookside fremsat beskyldninger mod vidner i en verserende straffesag om, at de efter byrettens opfattelse havde afgivet falsk forklaring for retten. Dette var i strid med god advokatskik, og spørgsmålet for Højesteret var, hvilken sanktion han skulle pålægges.
 Højesteret fandt, at A’s adfærd var en grov overtrædelse af god advokatskik, og lagde vægt på, at beskyldningerne var udtryk for intimidering af vidnerne i en verserende retssag. På den baggrund, og da A tidligere var pålagt flere sanktioner for overtrædelser af god advokatskik, fandt Højesteret, at der ikke var grundlag for at ændre Advokatnævnets afgørelse om at pålægge A en bøde på 100.000 kr.
 Højesterets dom af 1. december 2017
 Advokat havde ikke tilsidesat god advokatskik ved at udlevere sin klients tidligere samlevers adresse til sin klient, selvom den tidligere samlever havde adressebeskyttelse
 I forbindelse med det økonomiske opgør efter en samlivsophævelse ønskede M at anlægge en retssag mod K. M’s advokat, advokat A, anmodede kommunen om at oplyse K’s adresse, idet K havde adressebeskyttelse efter CPR-loven.
 Efter at kommunen havde oplyst adressen til advokat A, udtog han på vegne af M stævning mod K. Han sendte herefter en kopi af stævningen, hvorpå K’s adresse var anført, til M.
 Advokatnævnet fandt, at advokat A herved havde overtrådt forbuddet i CPR-lovens § 44 om at videregive beskyttede adresseoplysninger til "andre private" og derfor havde handlet i strid med god advokatskik.
 Højesteret udtalte, at en advokat som hovedregel ikke har tavshedspligt over for sin klient om oplysninger, advokaten modtager som led i hvervets udførelse, og at bestemmelsen i CPR-lovens § 44 ikke tager sigte på at fravige denne hovedregel.
 Kommunen havde givet adresseoplysningen til advokat A i hans egenskab af partsrepræsentant for M til brug for den retssag, som M ville anlægge mod K, og han havde ikke grund til at formode, at M ville misbruge adresseoplysningen. Højesteret fandt herefter, at advokat A hverken havde overtrådt CPR-lovens § 44 eller god advokatskik.
 Højesterets dom af 13. december 2017
 Ikke i strid med god advokatskik, at advokat afventede editionskendelse, før han udleverede klientkonto- og bogholderioplysninger til kurator
 A var advokat for B, som blev taget under konkursbehandling. Kurator anmodede om udskrift af advokat A’s klientkonto og bogholderi vedrørende B, og da advokat A protesterede herimod, pålagde skifteretten ved en editionskendelse A at udlevere oplysningerne. A kærede afgørelsen, som blev stadfæstet af landsretten, og advokat A udleverede herefter oplysningerne.
 Advokatnævnet havde pålagt advokat A en bøde for at have handlet i strid med god advokatskik ved ikke at have udleveret oplysningerne til kurator.
 Højesteret udtalte, at udskrifterne af klientkonto og bogholderi indeholdt oplysninger om B’s økonomiske forhold, som advokaten var kommet i besiddelse af som led i sit arbejde som advokat for B. Højesteret fandt derfor, at oplysningerne var omfattet af advokatens tavshedspligt og bemærkede, at denne tavshedspligt ikke ophørte ved B’s konkurs.
 Højesteret fandt, at advokat A ikke havde haft pligt til at udlevere oplysningerne, før landsrettens afgørelse om kurators editionsanmodning forelå, hvorfor advokat A ikke havde handlet i strid med god advokatskik ved ikke at udlevere oplysningerne på et tidligere tidspunkt end sket.


text:
Η επιστημονική υπηρεσία, κατάστημα, στο οποίο, διατίθεται πλήρης σειρά μετεωρολογικών οργάνων δια των οποίων το υφιστάμενο σ ́ αυτό κατάλληλο επιστημονικό προσωπικό έχει ως έργο του, όχι μόνο τη σπουδή της μετεωρολογίας και τη πρόγνωση του καιρού, αλλά και τη προαγωγή των μετεωρολογικών παρατηρήσεων, ονομάζεται Μετεωροσκοπείο.
 Τέτοιο Μετεωροσκοπείο υφίσταται στην Αθήνα, και είναι το «Μετεωρολογικό Ινστιτούτο» του Εθνικού Αστεροσκοπείου Αθηνών καθώς και εκείνο που εδρεύει στη περιοχή του «Ελληνικού» (παλαιότερα Χασάνι) όπου τυγχάνει κλιμάκιο της Εθνικής Μετεωρολογικής Υπηρεσίας (της άλλοτε Μετεωρολογικής Υπηρεσίας της Πολεμικής Αεροπορίας, του άλλοτε Υπουργείου της Αεροπορίας).
 Στην Θεσσαλονίκη μετεωροσκοπείο διαθέτει το Αριστοτέλειο Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης.
 Μετεωρολογία


text:
Il-Papa Ċelestinu V, imwieled Pietro da Morrone (Molise, bejn l-1209 u l-1215 – Fumone, 19 ta' Mejju 1296), kien il-192 Papa tal-Knisja Kattolika għal inqas minn 4 xhur, bejn id-29 ta' Awwissu u t-13 ta' Diċembru 1294. Huwa meqjum bħala qaddis tal-Knisja Kattolika u t-tifkira tiegħu ssir fid-19 ta' Mejju.
 Eremita
 Tliet lokalitajiet fil-Molise jgħidu li Ċelestinu twieled fihom: Isernia, Sant'Angelo Limosano u Sant'Angelo in Grotte. Jingħad li tilef lil missieru ta' eta' żgħira ħafna. Ta' 20 sena huwa mar jgħix ta' eremita, jitlob, jaħdem u jaqra l-bibbja. Huwa mexa mar-regola tal-Benedittini u kienu bosta l-eremiti l-oħrajn li kienu jfittxuh għall-pariri. Dan wasslu biex waqqaf il-Kommunità tal-Ispirtu Mqaddes ta' Maiella (Celestini Benedettini).
 Pontifikat
 Intgħażel Papa fil-5 ta' Lulju, 1294, wara li għal sentejn sħaħ il-konklavi tal-kardinali ma setax jasal għal għażla. Meta huwa kien qalilhom li l-Mulej ma kienx qed jieħu pjaċir b'dan id-dewmien, il-kardinali għażluh Papa u ħa l-isem ta' Ċelestinu V. L-għan ewlieni tal-pontifikat tieghu kien li jirriforma lill-kleru, li ħafna minnhom kienu qed jinqdew bis-saċerdozju tagħhom biex jiksbu s-setgħat temporali. Il-pontifikat tiegħu kien wieħed qasir ħafna li dam 4 xhur biss.
 Riżenja
 Nhar it-13 ta' Diċembru, 1294, Papa Ċelestinu rriżenja mill-kariga tiegħu, l-ewwel Papa li għamel dan fl-istorja tal-Knisja, wara Papa Ponzjanu|Ponzjanu]] (235), Benedittu IX (1045) u Girgor VI (1046).
 Mewt
 Huwa miet fid-19 ta' Mejju, 1296. Indifen fil-knisja ta' Sant'Agata f'Ferentino. Aktar tard il-fdalijiet tiegħu ttieħdu fil-Knisja ta' Santa Maria di Collemaggio, fl-Aquila. Ġie iddikjarat qaddis fl-1313. Huwa l-qaddis patrun tal-Aquila u ta' dawk li jillegaw il-kotba.
 Papiet
 Mietu fl-1296
 Papiet Taljani
 Benedittini
 Qaddisin Taljani
 Papiet qaddisin
 Twieldu fl-1215


type: caselaw

text:
 8.5.2014
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 138/31
 Klage der EFTA-Überwachungsbehörde gegen Island vom 10. Januar 2014
 (Rechtssache E-2/14)
 (2014/C 138/08)
 Die EFTA-Überwachungsbehörde, vertreten durch Xavier Lewis und Markus Schneider als Bevollmächtigte der EFTA-Überwachungsbehörde, Rue Belliard 35, 1040 Brüssel, Belgien, hat am 10. Januar 2014 beim EFTA-Gerichtshof Klage gegen Island erhoben.
 Die EFTA-Überwachungsbehörde ersucht den EFTA-Gerichtshof, Folgendes festzustellen:
 1.
 Island ist seinen Verpflichtungen aus dem in Anhang XIII Nummer 56v des Abkommens über den Europäischen Wirtschaftsraum genannten Rechtsakt (Richtlinie 2005/35/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 7. September 2005 über die Meeresverschmutzung durch Schiffe und die Einführung von Sanktionen für Verstöße) in der durch das Protokoll 1 zum EWR-Abkommen und den Beschluss des Gemeinsamen Ausschusses Nr. 65/2009 vom 29. Mai 2009 angepassten Fassung und aus Artikel 7 des EWR-Abkommens nicht nachgekommen, da es versäumt hat, innerhalb der vorgeschriebenen Frist die zur Umsetzung des genannten Rechtsakts in nationales Recht erforderlichen Maßnahmen zu ergreifen und/oder der EFTA-Überwachungsbehörde mitzuteilen.
 2.
 Island werden die Kosten des Verfahrens auferlegt.
 Sachverhalt und rechtliche Begründung:
 —
 Die Klage wurde eingereicht, da Island bis zum 12. August 2013 der von der EFTA-Überwachungsbehörde am 12. Juni 2013 übermittelten mit Gründen versehenen Stellungnahme in Bezug auf die nicht erfolgte Umsetzung der in Anhang XIII Nummer 56v des Abkommens über den Europäischen Wirtschaftsraum genannten Richtlinie 2005/35/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 7. September 2005 über die Meeresverschmutzung durch Schiffe und die Einführung von Sanktionen für Verstöße (der Rechtsakt) in der durch das Protokoll 1 zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum und den Beschluss des Gemeinsamen Ausschusses Nr. 65/2009 vom 29. Mai 2009 angepassten Fassung in nationales Recht nicht nachgekommen ist.
 —
 Die EFTA-Überwachungsbehörde führt aus, dass Island seinen Verpflichtungen aus Artikel 16 des Rechtsakts in der angepassten Fassung und aus Artikel 7 des EWR-Abkommens nicht nachgekommen ist, da es versäumt hat, innerhalb der vorgeschriebenen Frist die zur Umsetzung des Rechtsakts erforderlichen Maßnahmen zu ergreifen und/oder der EFTA-Überwachungsbehörde mitzuteilen.


text:
Aserne (norrønt: áss el. ) (plur. æsir, femin. ásynja) var den dominerende gudeslægt i den nordiske mytologi. Gruppen omfatter flere af de fremtrædende figurer i de nordiske myter, bl.a. Odin, Thor, Frigg og Balder. Mange arkæologiske og litterære levn viser, at aserne blev dyrket over hele Norden indtil Vikingetiden, og i mange af de germanske lande indtil 8. århundrede e.v.t. Sammen med den anden gudeslægt, vanerne, styrede de kosmos i den nordiske verdensforståelse. Gudernes hjemverden blev kaldt Asgård.
 I modsætning til ordet gud (oldnordisk goð), blev begrebet áss aldrig brugt indenfor kristen sprogbrug, og ordet overlevede kun i sekulære former, der bl.a. betød "stang, åg, eller bjergkæde ås".
 Aserne i mytologien
 Aserne funktion i mytologien var at sørge for opretholdelsen af verdensordenen. Deres modstandere var jætterne, som de konstant lå i konflikt med. Aserne skal imidlertid ikke opfattes som de gode og jætterne som de onde. Aserne repræsenterede i stedet menneskets samfund og kulturen, der var involveret i en endeløs kamp mod naturen. Jætterne repræsenterede altså på deres side den utæmmede natur, hvilket betød, at aserne i mange tilfælde også behøvede jætternes hjælp. I det før-moderne nordiske samfund var man totalt afhængige af naturen, her fandt man de ressourcer, der var nødvendige for overlevelsen, men den bød også på utallige farer og destruktive kræfter. Den mytologiske kamp mellem aser og jætter var derfor et billede på menneskets kamp for overlevelse i en verden underlagt naturens luner.
 De tre første aser var brødrene Odin, Vile og Ve. Deres navne refererer alle til en åndelig eller mental tilstand, Vile (vili) til bevidst vilje eller begær, Ve (vé) til hellig eller numenøs og Odin óðr til manisk eller ekstatisk. Sammen omskabte de jætten Ymir til den kendte verden. De var sønner af manden Borr, Buris søn, og jættekvinden Bestla. Ligesom Odins egne børn med jætter, regnes han ikke som jætte, selvom hans mor var det. I det nordiske samfund tilhørte man sin fars æt. Nogle af aserne omtales næsten ikke i de overleverede myter, det gælder fx Ull. Hans navn er imidlertid overleveret i mange stednavne, hvilket tyder på, at han i ældre tid har haft en mere fremtrædende position end kilderne viser. Selv for nogle af de mest kendte aser er deres ophav gådefuldt og uklart, det gælder bl.a. Heimdall. Og om Thor ved vi ikke meget andet end, at hans mor hed Fjørgyn, og hans far var Odin. Mens Tyr i nogle kilder omtales som Odins søn, er han i andre søn af jætten Hymer. Loke var af jætteslægt, men blev Odins fostbroder, og regnedes i myterne som medlem af asernes slægt.
 I eddadigtene bruges ordet áss om guder i al almindelige, mens gudinder omtales som asynje, det gælder også guder, som ellers omtales som vaner. I digtet Skírnismál bliver Frej fx kaldt "asernes fyrste" (Ásabragr). I Yngre Edda introduceres Njord som "den tredje blandt aser", og Freja som den anden blandt asynjer efter Frigg.
 I modsætninger til guder i andre kulturer blev aserne ikke opfattet som udødelige. De kunne holde sig unge ved hjælp af gudinden Iduns magiske æbler, men ved Ragnarok skulle de næsten alle dø. Kun gudernes børn ville overleve og regere over den næste verden sammen med Balder og Høder, som ville vende tilbage fra dødsriget.
 Aser og vaner
 Vanerne var en anden gudeslægt. I urtiden udkæmpede de to slægter, en voldsom krig. Den endte med en fredsafslutning og udleveringen af gidsler. Siden har de to slægter levet i fred. Aserne sendte Mimer og Høner, mens vanerne sendte Njord, Frej og Freja. Selvom krigen endte uafgjort, fik vanerne alligevel en underordnet position i forhold til aserne. Vanerne var knyttet til frugtbarhed, rigdom og erotik, mens aserne hovedsageligt var knyttet til magt og kamp. Det betød imidlertid ikke, at aserne ikke blev associeret med frugtbarhed, ligesom vanerne ikke nødvendigvis var fredelige og pacifistiske.
 Forholdet i myterne mellem de to grupper har ført til flere spekulationer i forskningen, om hvorvidt det afspejlede interaktionen mellem forskellige socialklasser i samfundet. Denne teori var en modifikation af en ældre, hvor de to gudeslægter blev tolket som repræsentanter for to forskellige folkeslags religion. Beretningen om krigen skulle således bygge på gamle erindringer om et krigerisk invaderende folkeslag, der dyrkede aserne som guder, der besejrede en mere fredelig nordisk urbefolkning, der dyrkede vanerne som guder. Dette synspunkt finder kun begrænset støtte i forskningen i dag.
 Andre har fundet parallelle mytiske eller legendariske krige hos andre indoeuropæiske folkeslag, fx Livius' fortælling om krigen mellem romerne og sabinerne. Endelig har Mircea Eliade diskuteret, om dette er en yngre version af en ældgammel indoeuropæisk myte, der beskrev en ikke nødvendigvis historisk konflikt og efterfølgende integration mellem et panteon bestående af himmel-/kriger-/herskerguder og et panteon af jord-/økonomi-/frugtbarhedsguder.
 Karakteristikken af aserne er de senere år blevet noget nuanceret. Lotte Motz har foretaget en systematisk studie af den samlede mytografiske materiale, og det viser sig, at billedet af aserne som blodtørstige krigsguder, der repræsentanter for styrke og magt i realiteten ikke kan støttes af kilderne. På samme måde som vanerne ikke nødvendigvis var blide fredsmagter. I stedet tyder hendes studie på, at aserne var knyttet til skabervirksomhed og frugtbarhed, mens vanerne udover frugtbarhed overraskende nok var knyttet til vikingetog, krigsførelse, kongemagt og materiel overflod.
 Etymologi
 Ordet as stammer fra oldnordisk áss, der igen har den protogermanske rod *ansuz. Dette ord, mener sprogforskere har udviklet sig fra den protoindoeuropæiske form ansu-, og er beslægtet med det oldindiske asura og avestiske ahura, der begge er beslægtet med Indo-iranisk *ásura, med roden *n̥su-.
 Germanske rødder og beslægtede ord
 Det tilsvarende ord i oldengelsk var ōs (plural. ês), som kun er bevaret som forled i personnavne og i den genitive flertalsform ēsa (ēsa gescot og ylfa gescot, jaculum divorum et geniorum "asers skud og alfers skud" (jf. "hekseskud").
 I Grimms Deutsches Wörterbuch optræder ordet Ans (plural Ens) som et navneord, der oversættes med de latinske begreber tignum, jugum ("stav, åg"). Det forekommer i bayerske og tyrolske dialekter, hvor det betyder "tøndestave". Ifølge Grimm er dette ord beslægtet med det gotiske ord ans, som betyder "stråle" og oldnordisk ás i betydningen "stang, stråle, bjergkæde" (ås). Grimm mener derudover, at ordet etymologisk er identisk med oldnordisk áss i betydningen "gud". Han rekonstruerede den oldhøjtyske form *ans, plural. *anseis, *ensî. I sin oversættelse af Yngre Edda til amerikansk (1897) konstaterer Rasmus B. Anderson følgende: "I denne [...] betydning, var guderne universets søjler, samt at betydningen "bjergkæde" kan sammenlignes med Strabos omtale af Aspargum i Kaukasus, som således måske kan oversættes med Asborg eller asernes borg). Jordanes omtaler goternes guder under navnet anses.<ref>"Tum Gothi, magna potiti per loca victoria, jam proceres suos quasi qui fortuna vincebant, non puros homines, sed semideos, id est anses vocavere. (kap. 13)</ref>
 Grimm bemærker også den store lighed med det etruskiske navn for deres guder, æsares eller æsi, som bliver nævnt af både Sveton og Hesychius. Han noterer på den baggrund, at forestillingen om en gruppe på tolv overnaturlige væsner, tæt forbundne, var fremtrædende i etruskisk religion, i lighed med græsk og romersk. Han sammenlignede den med det romerske begreb fasces og dii consentes, som han mente atter kunne genfindes i udtrykket höpt, bönd og "bond" om aserne i Edda.
 Oldnordisk
 På oldnordisk har áss i genitiv formen áss eller ásar og i akkusativ æsi eller ásu. I sammensætninger med genitiv bruges formen ása- (fx i Ása-Þórr da: "Asernes Thor") og ás- (fx i ás-brú da: "Gudernes bro" (Bifrost), ás-garðr, ás-kunnigr "gudernes slægtning"). Dette forekommer også i personnavne, fx Asger og Astrid. I femininum bruges formen ás-ynja (plural ásynjur). Femininendelsen -ynja kender kun fra et fåtal andre ord, som for eksempel apynja "simia" (hunabe), vargynja "lupa" (hunulv). Dette ord for "gudinde" kendes ikke fra de øvrige germanske sprog, men da endelsen -ynja er beslægtet med oldhøjtysk -inna (mod. Tysk -in), har man konstrueret den oldtyske form *ansinna og den protogermanske *ansunja.
 Latiniseringen af det danske navn Aslak til Ansleicus tyder på at den nasale første stavelse stadig blev bibeholdt i 9. århundrede.
 Snorre Sturlasons liste over aser
 I Gylfaginning (19.ff), skrevet af islændingen Snorre Sturlason i 13. århundrede findes en liste med tolv mandlige aser, som ikke inkluderer Odin, deres fyrste, og "bagvaskeren" Loke. Med hensyn til skellet mellem aser og vaner var Snorre ikke særligt konsekvent i sin liste over de vigtigste aser: Han mangler fx Kvaser og Høner, og medtager i stedet vanerne Njord og Frej. Snorre skriver desuden at aserne oprindeligt kom fra Troja i Lilleasien, og at Odin skulle have sat sine sønner til at regere over Danmark, Sverige og Norge. Også i nyere tid har folk prøvet at læse Snorre bogstaveligt. Med Ynglingesagaen som udgangspunkt fremsatte Thor Heyerdahl en hypotese om, at Odin flygtede fra Azov ved det Sorte Hav med sit følge foran en fremadstormende romersk hær og slog sig ned i Norden i århundredet før Kristi fødsel. Ved hjælp af arkæologiske udgravninger i Azov i foråret 2001 ville Heyerdahl - i følge med Islands præsident, Olafur Ragnar Grimsson - finde ud af, om der fandt en kulturændring sted, der tidsmæssigt faldt sammen med romernes sejr over det lokale kongedømme ved det Azovske Hav.
 Da sagde Gangtræt: Hvilke er de Aser, som det er Menneskenes Pligt at tro paa? – Haar svarede: Der er 12 Aser af gudelig Herkomst. – Da sagde Jævnhøj: Asynjerne er ikke mindre hellige eller mindre formaaende. – Da sagde Tredje: Odin er den ypperste og ældste af Aserne; han styrer alt; og hvor mægtige de øvrige Guder end er, saa tjener de ham alle som Børn deres Fader; Frigg er hans Hustru, hun ved Menneskenes hele Skæbne, uagtet hun ikke giver sig af med at spaa, saaledes som Odin selv skal have udtalt det til den As, som hedder Loke ...
 (20.) Thor overgår dem alle; han kaldes Asator og Agetor; han er stærkest af alle Guder og Mennesker. Hans Rige hedder Trudvange. ...
 (21.) En anden Søn af Odin er Balder; om ham er der kun godt at fortælle.
 (22.) Den tredje As er den, som hedder Njord. ...
 (23.) Njord i Noatun fik siden to Børn, hvoraf det ene hed Frey, det andet Freyja. De var herlige af Udseende og mægtige. Frey er den mest udmærkede af Aserne. Han råder for Regn og Solens Skin og dermed for Jordens Grøde; ham er det heldigt at påkalde for god Aaring og Fred. Han råder også for Folks Rigdomsheld. Freja er den mest udmærkede blandt Asynjerne....
 (24.) Der er endnu den As, der hedder Tyr. Han er djærvest og modigst og han afgør gærne Sejren i Kampen....
 (25.) Brage hedder én. Han er berømt for Visdom, og navnlig for Veltalenhed og Ordkunst. Han forstår sig bedst på Skjaldskab, ...
 (26.) Heimdal hedder én. Han kaldes Hvide-As; han er mægtig og hellig; han er bragt til Verden af ni Møer, ...
 (27.) Høder hedder en af Aserne. Han er blind og meget stærk, men Guderne vilde ønske, at man ikke behøvede at nævne ham, ti hans Hænders Gerning vil længe mindes blandt Guder og Mennesker. ...
 (28.) Vidar hedder en, den tavse As. Han besidder en tyk Sko. Han er den næste efter Thor i Styrke og til stor Hjælp for Guderne i alle Farer. ...
 (29.) Aale eller Vaale hedder en, han er en Søn af Odin og Rind. Han er djærv i Kampe og en heldig Skytte. ...
 (30.) Ull hedder en, en Søn af Siv og Thors Stedsøn. Han er en så god Bueskytte og så dygtig Skiløber, at ingen kan måle sig med ham. Han er smuk af Udseende og har en Krigers Væsen og Dygtighed; ham er det godt at påkalde i Tvekamp.
 (31.) Forsete hedder Balders og Nanna Nepsdatters Søn. Han ejer den Sal på Himlen, der hedder Glitnir. Alle, der kommer til ham med vanskelige Tvistemaal, bliver forligte inden de tager bort igen. Det er den bedste Domstol hos Guder og Mennesker. ...
 (32.) Endnu regnes også den til Aserne, hvem nogle kalder deres Bagvasker og Falskhedens Fader og alle Guders og Menneskers Skændsel. Han hedder Loke eller Lopt [...]Hans Hustru hedder Sigyn; deres Søn Nare eller Narve. ...
 Svarende til de fjorten ovennævnte aser nævnes efterfølgende navnene på fjorten asynjer. Da sagde Gangtræt: Hvilke er Asynjerne? – Haar svarer:
 Frigg er den højeste. Hun ejer Gaarden Fensale, der er meget prægtig. ...
 Den anden er Saaga hun bor paa Søkkvabekk, og det er et stort Sted. ...
 Den tredje er Eir, hun er den bedste Læge. ...
 Den fjerde er Gevjun, hun er Mø, og hende tjener alle de, der dør som Møer. ...
 Den femte er Fulla, hun er ogsaa Mø og har udslagent Haar og Guldbaand om Hovedet; hun bærer Friggs Æske og har Opsyn med hendes Skotøj og er indviet i hendes Lønraad. ...
 Den sjette er Freyja, hun er den ypperste ved Siden af Frigg; hun ægtede en, som hed Ôd;
 Den syvende er Sjøvn; hun giver meget Agt paa at vende Kvinders og Mænds Hu til Elskov, og af hendes Navn kaldes Elskovshu for "Sjavne". ...
 Den 8. er Lovn, hun er saa mild og god at paakalde, at hun hos Alfader eller Frigg opnaar Tilladelse til at Kvinde og Mand faar hinanden, selv om det i Forvejen er forbudt eller synes ganske forment. Af hendes Navn er dannet "Lov" [Tilladelse] og ligeledes, at hun bliver meget "lovet" [priset] af Mænd.
 Den 9. er Vaar, hun hører paa Folks Eder og de Aftaler, som Mænd og Kvinder indgaar med hinanden; derfor hedder de Sager "Varar". Hun straffer dem, der sviger deres Ord.
 Den 10. er Var, hun er vis og spørger gærne, saa at intet kan holdes skjult for hende. Det er en Talemaade, at en Kvinde bliver det "var", som hun faar at vide.
 Den 11. er Syn, hun vogter Hallens Dør og lukker den for dem, som ikke maa træde ind, og hun er sat til Værn paa Tinge i de Sager, en vil modbevise og afkræfte. Derfor er det en Talemaade, at der bliver sat "Syn" for, naar én nægter.
 Den 12. er Hlin, hun er sat til at beskytte dem, som Frigg vil skærme mod Fare. Deraf er den Talemaade, at den, som undgaar, "hleiner".
 Den 13. er Snotra, hun er vis og høvisk, af hendes Navn kaldes den Mand eller Kvinde, som er høvisk-beskeden, for "snotr".
 Den 14. er Gnaa; hende sender Frigg til forskellige Verdner for at udrette hendes Ærinder. Hun ejer en Hest, som kan løbe gennem Luft og over Hav; [...]
 Sol og Bil regnes til Asynjerne, om dem er der før fortalt. [...]Tors Moder, Jord, og Vaales Moder, Rind, regnes ogsaa til Asynjerne. ...
 Stamtræ
 Referencer
 Litteratur
 DuBois, Thomas A. Nordic Religions in the Viking Age. Philadelphia, PA: University of Pennsylvania Press, 1999.
 Dumézil, Georges. Gods of the Ancient Northmen. Edited by Einar Haugen; Introduction by C. Scott Littleton and Udo Strutynski. Berkeley, CA: University of California Press, 1973.
 Grimm, Teutonic Mythology, ch. 2
 Motz, Lotte. (1996). The King, The Champion and The Sorcerer: A Study in Germanic Myth. Wien: Fassbaender.
 Munch, P. A. Norse Mythology: Legends of Gods and Heroes. In the revision of Magnus Olsen; translated from the Norwegian by Sigurd Bernhard Hustvedt. New York: The American-Scandinavian Foundation; London: H. Milford, Oxford University Press, 1926.
 Orchard, Andy. Cassell's Dictionary of Norse Myth and Legend. London: Cassell, 2002.
 Turville-Petre, Gabriel. Myth and Religion of the North: The Religion of Ancient Scandinavia''. New York: Holt, Rinehart and Winston, 1964.


type: legislation

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 01 12
 COM(2015) 687 final
 2015/0315(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo dėl Kroatijos Respublikos miškų tvarkymo orientacinių lygių, minimalių verčių miškui apibrėžti ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio bazinių metų įtraukimo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 529/2013/ES
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 529/2013/ES dėl naudojant žemę, keičiant žemės naudojimą ir vykdant miškininkystės veiklą išmetamo ir absorbuojamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos taisyklių ir informacijos apie su šia veikla susijusius veiksmus, įsigaliojo 2013 m. liepos 7 d., paskelbus jį 2013 m. birželio 18 d. Oficialiajame leidinyje L 165. Šio sprendimo II, V ir VI prieduose atitinkamai nustatyti valstybių narių miškų tvarkymo orientaciniai lygiai, minimalios vertės miškui apibrėžti ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų (toliau – ŠESD) kiekio baziniai metai arba laikotarpis.
 2013 m. liepos 1 d. Kroatijos Respublikai įstojus į Europos Sąjungą, į Sprendimo Nr. 529/2013/ES II, V ir VI priedus taip pat reikėtų įrašyti atitinkamai su Kroatija susijusį konkretų orientacinį lygį, vertes miškui apibrėžti ir išmetamo ŠESD kiekio bazinius metus. Kroatija šią informaciją pateikė Europos Komisijai.
 (1)Siūloma orientacinio lygio vertė atitinka Sprendimo 2/CMP.7 dėl žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės priedėlyje įrašytą vertę, o vertės miškui apibrėžti ir baziniai metai atitinka vertes, nurodytas Kroatijos Respublikos pradinėje ataskaitoje pagal Kioto protokolą.
 Dalinio pakeitimo teisinis pagrindas yra Kroatijos stojimo akto 50 straipsnis. Dalinį pakeitimą turi priimti Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu.
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 529/2013/ES dėl naudojant žemę, keičiant žemės naudojimą ir vykdant miškininkystės veiklą išmetamo ir absorbuojamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos taisyklių ir informacijos apie su šia veikla susijusius veiksmus, įsigaliojo 2013 m. liepos 7 d., paskelbus jį 2013 m. birželio 18 d. Oficialiajame leidinyje L 165. Šio sprendimo II, V ir VI prieduose atitinkamai nustatyti valstybių narių miškų tvarkymo orientaciniai lygiai, minimalios vertės miškui apibrėžti ir išmetamo ŠESD kiekio baziniai metai arba laikotarpis.
 2013 m. liepos 1 d. Kroatijos Respublikai įstojus į Europos Sąjungą, į Sprendimo Nr. 529/2013/ES II, V ir VI priedus taip pat reikėtų įrašyti atitinkamai su Kroatija susijusį konkretų orientacinį lygį, vertes miškui apibrėžti ir išmetamo ŠESD kiekio bazinius metus. Kroatija šią informaciją pateikė Europos Komisijai.
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 Dalinio pakeitimo teisinis pagrindas yra Kroatijos stojimo akto 50 straipsnis. Dalinį pakeitimą turi priimti Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu.
 2015/0315 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo dėl Kroatijos Respublikos miškų tvarkymo orientacinių lygių, minimalių verčių miškui apibrėžti ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio bazinių metų įtraukimo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 529/2013/ES
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Kroatijos Respublikos stojimo aktą, ypač į jo 50 straipsnį,
 kadangi:
 (1)Sprendimo Nr. 529/2013/ES II, V ir VI prieduose atitinkamai nustatyti valstybių narių miškų tvarkymo orientaciniai lygiai, minimalios vertės miškui apibrėžti ir išmetamo ŠESD kiekio baziniai metai arba laikotarpis;
 (2)2013 m. liepos 1 d. Kroatijos Respublikai įstojus į Europos Sąjungą, į Sprendimo Nr. 529/2013/ES II, V ir VI priedus taip pat reikėtų įrašyti atitinkamai su Kroatija susijusį konkretų orientacinį lygį, vertes miškui apibrėžti ir bazinius metus;
 (3)Sprendimas Nr. 529/2013/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Sprendimo Nr. 529/2013/ES II priede po Bulgarijai skirto įrašo įterpiama:
 „Kroatija
 -6 289“;
 Sprendimo Nr. 529/2013/ES V priede po Bulgarijai skirto įrašo atitinkamai ploto (ha), medžių lajos dangos (%) ir medžių aukščio (m) skiltyse įterpiama:
 „Kroatija
 0,1 10 2“;
 Sprendimo Nr. 529/2013/ES VI priede po Bulgarijai skirto įrašo įterpiama:
 „Kroatija
 1990“.
 Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
 Priimta Briuselyje
 Komisijos vardu
 Komisijos narys


text:
 15.2.2013
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 44/10
 RICHTLINIE 2013/4/EU DER KOMMISSION
 vom 14. Februar 2013
 zur Änderung der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zwecks Aufnahme des Wirkstoffs Didecyldimethylammoniumchlorid in Anhang I
 (Text von Bedeutung für den EWR)
 DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION —
 gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
 gestützt auf die Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. Februar 1998 über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (1), insbesondere auf Artikel 16 Absatz 2 Unterabsatz 2,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Mit der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 der Kommission vom 4. Dezember 2007 über die zweite Phase des Zehn-Jahres-Arbeitsprogramms gemäß Artikel 16 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (2) wurde die Liste der Wirkstoffe festgelegt, die im Hinblick auf ihre mögliche Aufnahme in Anhang I, IA oder IB der Richtlinie 98/8/EG bewertet werden sollen. Diese Liste enthält Didecyldimethylammoniumchlorid.
 (2)
 Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 wurde Didecyldimethylammoniumchlorid in Übereinstimmung mit Artikel 11 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG zur Verwendung in der in Anhang V derselben Richtlinie definierten Produktart 8, Holzschutzmittel, bewertet.
 (3)
 Italien wurde zum berichterstattenden Mitgliedstaat bestimmt und hat der Kommission am 14. August 2007 gemäß Artikel 10 Absätze 5 und 7 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 den Bericht der zuständigen Behörde und eine Empfehlung übermittelt.
 (4)
 Die Mitgliedstaaten und die Kommission haben den Bericht der zuständigen Behörde geprüft. Das Ergebnis dieser Überprüfung wurde gemäß Artikel 15 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 am 21. September 2012 im Ständigen Ausschuss für Biozid-Produkte in einem Bewertungsbericht festgehalten.
 (5)
 Auf der Grundlage der Bewertungen kann davon ausgegangen werden, dass als Holzschutzmittel verwendete Biozid-Produkte, die Didecyldimethylammoniumchlorid enthalten, die Anforderungen gemäß Artikel 5 der Richtlinie 98/8/EG erfüllen. Didecyldimethylammoniumchlorid sollte daher zur Verwendung in Produktart 8 in Anhang I der genannten Richtlinie aufgenommen werden.
 (6)
 Nicht alle potenziellen Anwendungen sind auf EU-Ebene bewertet worden. So wurden weder Verwendung durch nicht gewerbliche Anwender noch die Exposition über Nahrungs- oder Futtermittel bewertet. Deshalb sollten die Mitgliedstaaten die Verwendungszwecke oder Expositionsszenarios und die Risiken für die Umweltkompartimente und Bevölkerungsgruppen bewerten, die bei der Risikobewertung auf EU-Ebene nicht in repräsentativer Weise berücksichtigt wurden, und bei Erteilung der Produktzulassungen dafür sorgen, dass geeignete Maßnahmen getroffen bzw. spezielle Auflagen vorgesehen werden, um die festgestellten Risiken auf ein vertretbares Maß zu begrenzen.
 (7)
 Angesichts der festgestellten Risiken für die menschliche Gesundheit empfiehlt es sich vorzuschreiben, dass bei den Produkten sichere Betriebsverfahren und geeignete persönliche Schutzausrüstung verwendet werden und dass Produkte nicht zur Behandlung von Holz verwendet werden dürfen, mit dem Kinder in direkten Kontakt kommen können, es sei denn im Antrag auf Produktzulassung kann nachgewiesen werden, dass das Risiko auf ein annehmbares Niveau gesenkt werden kann.
 (8)
 In Anbetracht der festgestellten Risiken für die Umwelt empfiehlt es sich vorzuschreiben, dass die industrielle oder gewerbliche Anwendung in einem abgeschlossenen Bereich bzw. auf undurchlässigem, harten Untergrund über einer Auffangwanne stattfindet und dass frisch behandeltes Holz nach der Behandlung auf undurchlässigem, harten Untergrund gelagert werden muss, um direktes Austreten in den Boden oder in Gewässer zu verhindern, und dass etwaige Verluste bei der Anwendung von Produkten, die als Holzschutzmittel verwendet werden und Didecyldimethylammoniumchlorid enthalten, zwecks Wiederverwendung oder Beseitigung aufgefangen werden müssen.
 (9)
 Unannehmbare Risiken für die Umwelt wurden festgestellt bei Holz, das mit Didecyldimethylammoniumchlorid behandelt wurde und ständig der Witterung oder ständiger Feuchtigkeit ausgesetzt ist (Anwendungsklasse 3 nach OECD-Definition (3)), das für Konstruktionen im Freien in der Nähe von oder über Wasser verwendet wurde („Brücken“-Szenario in Anwendungsklasse 3 nach OECD-Definition (4)) oder das in Kontakt mit Süßwasser (Anwendungsklasse 4b nach OECD-Definition (5)) kam. Daher erscheint es angebracht vorzuschreiben, dass Produkte nur dann für die Behandlung von Holz zu diesen Verwendungszwecken zugelassen werden, wenn Daten vorgelegt werden, die nachweisen, dass das Produkt, gegebenenfalls durch die Anwendung von geeigneten Risikominderungsmaßnahmen, die Anforderungen sowohl von Artikel 5 als auch von Anhang VI der Richtlinie 98/8/EG erfüllt.
 (10)
 Die Bestimmungen dieser Richtlinie sollten gleichzeitig in allen Mitgliedstaaten angewandt werden, damit die Gleichbehandlung aller Biozid-Produkte der Produktart 8, die den Wirkstoff Didecyldimethylammoniumchlorid enthalten, auf dem EU-Markt gewährleistet und das ordnungsgemäße Funktionieren des Marktes für Biozid-Produkte im Allgemeinen erleichtert wird.
 (11)
 Vor der Aufnahme eines Wirkstoffs in Anhang I der Richtlinie 98/8/EG ist eine angemessene Frist einzuräumen, damit die Mitgliedstaaten und die Betroffenen sich auf die Erfüllung der neuen Anforderungen vorbereiten können und damit sichergestellt ist, dass die Antragsteller, die Unterlagen eingereicht haben, die volle zehnjährige Datenschutzfrist nutzen können, die gemäß Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe c Ziffer ii der Richtlinie 98/8/EG ab dem Zeitpunkt der Aufnahme zu laufen beginnt.
 (12)
 Nach der Aufnahme ist den Mitgliedstaaten eine angemessene Frist für die Umsetzung von Artikel 16 Absatz 3 der Richtlinie 98/8/EG einzuräumen.
 (13)
 Die Richtlinie 98/8/EG ist daher entsprechend zu ändern.
 (14)
 Gemäß der Gemeinsamen Politischen Erklärung vom 28. September 2011 der Mitgliedstaaten und der Kommission zu erläuternden Dokumenten (6) haben sich die Mitgliedstaaten verpflichtet, in begründeten Fällen zusätzlich zur Mitteilung ihrer Umsetzungsmaßnahmen ein oder mehrere Dokumente zu übermitteln, in dem bzw. denen der Zusammenhang zwischen den Bestandteilen einer Richtlinie und den entsprechenden Teilen innerstaatlicher Umsetzungsinstrumente erläutert wird.
 (15)
 Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Biozid-Produkte —
 HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
 Artikel 1
 Anhang I der Richtlinie 98/8/EG wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Richtlinie geändert.
 Artikel 2
 (1) Die Mitgliedstaaten erlassen und veröffentlichen bis spätestens 31. Januar 2014 die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie nachzukommen.
 Sie wenden diese Bestimmungen ab 1. Februar 2015 an.
 Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
 (2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
 Artikel 3
 Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
 Artikel 4
 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
 Brüssel, den 14. Februar 2013
 Für die Kommission
 Der Präsident
 José Manuel BARROSO
 (1) ABl. L 123 vom 24.4.1998, S. 1.
 (2) ABl. L 325 vom 11.12.2007, S. 3.
 (3) OECD series on emission scenario documents, Nr. 2, Emission Scenario Document for Wood Preservatives, Teil 2, S. 64.
 (4) Ibid.
 (5) Ibid.
 (6) ABl. C 369 vom 17.12.2011, S. 14.
 ANHANG
 In Anhang I der Richtlinie 98/8/EG wird der folgende Eintrag eingefügt:
 Nr.
 Gebräuchliche Bezeichnung
 IUPAC-Bezeichnung
 Kennnummern
 Mindestreinheit des Wirkstoffs (1)
 Zeitpunkt der Aufnahme
 Frist für die Erfüllung von Artikel 16 Absatz 3, es sei denn, eine der in der Fußnote zu dieser Spaltenüberschrift aufgeführten Ausnahmen findet Anwendung (2)
 Aufnahme befristet bis
 Produktart
 Sonderbestimmungen (3)
 „61
 Didecyldimethylammoniumchlorid
 DDAC
 N,N-Didecyl-N,N-dimethylammonium-chlorid
 EG-Nr.: 230-525-2
 CAS-Nr.: 7173-51-5
 Trockengewicht: 870 g/kg
 1. Februar 2015
 31. Januar 2017
 31. Januar 2025
 8
 Bei der Risikobewertung auf EU-Ebene wurden nicht alle möglichen Verwendungszwecke und Expositionsszenarios berücksichtigt; einige Verwendungszwecke und Expositionsszenarien wie die Verwendung durch nicht gewerbliche Anwender und die Exposition über Nahrungs- oder Futtermittel, wurden ausgelassen. Bei der Prüfung eines Antrags auf Zulassung eines Produkts gemäß Artikel 5 und Anhang VI bewerten die Mitgliedstaaten erforderlichenfalls für ein bestimmtes Produkt die Verwendungszwecke oder Expositionsszenarien und die Risiken für die Bevölkerungsgruppen und die Umweltkompartimente, die bei der Risikobewertung auf EU-Ebene nicht repräsentativ berücksichtigt wurden.
 Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass die Zulassungen an folgende Bedingungen geknüpft sind:
 (1)
 Für industrielle oder gewerbliche Anwender werden sichere Betriebsverfahren aufgestellt und die Produkte werden mit geeigneter persönlicher Schutzausrüstung verwendet, sofern in dem Antrag auf Produktzulassung nicht nachgewiesen werden kann, dass die Risiken auf andere Weise auf ein vertretbares Maß reduziert werden können.
 (2)
 Produkte dürfen nicht zur Behandlung von Holz verwendet werden, mit dem Kinder in direkten Kontakt kommen können, es sei denn im Antrag auf Produktzulassung kann nachgewiesen werden, dass das Risiko auf ein annehmbares Niveau gesenkt werden kann.
 (3)
 Auf Etiketten und, falls vorhanden, Sicherheitsdatenblättern von zugelassenen Produkten wird angegeben, dass die industrielle oder gewerbliche Anwendung in einem abgeschlossenen Bereich bzw. auf undurchlässigem, harten Untergrund über einer Auffangwanne stattfindet, dass frisch behandeltes Holz nach der Behandlung auf undurchlässigem, harten Untergrund gelagert werden muss, um direktes Austreten in den Boden oder in Gewässer zu verhindern, und dass etwaige Verluste bei der Anwendung des Produkts zwecks Wiederverwendung oder Beseitigung aufgefangen werden müssen.
 (4)
 Produkte dürfen nur dann für die Behandlung von Holz in Kontakt mit Süßwasser oder von Holz, das für Konstruktionen im Freien in der Nähe von oder über Wasser verwendet wird, die ständig der Witterung oder ständiger Feuchtigkeit ausgesetzt sind, zugelassen werden, wenn Daten vorgelegt werden, die belegen, dass das Produkt gegebenenfalls unter Anwendung geeigneter Risikominderungsmaßnahmen den Anforderungen von Artikel 5 und von Anhang VI genügt.“
 (1) Die in dieser Spalte angegebene Reinheit war die Mindestreinheit des Wirkstoffs, der für die Beurteilung gemäß Artikel 11 verwendet wurde. Der Wirkstoff in dem in Verkehr gebrachten Produkt kann dieselbe oder eine andere Reinheit aufweisen, sofern er nachgewiesenermaßen technisch äquivalent zu dem beurteilten Stoff ist.
 (2) Für Produkte, die mehr als einen unter Artikel 16 Absatz 2 fallenden Wirkstoff enthalten, ist die Frist für die Erfüllung von Artikel 16 Absatz 3 diejenige, die für den letzten seiner in diesen Anhang aufzunehmenden Wirkstoffe gilt. Für Produkte, für die die erste Zulassung weniger als 120 Tage vor der Frist für die Erfüllung von Artikel 16 Absatz 3 erteilt wurde und innerhalb von 60 Tagen nach Erteilung der ersten Zulassung ein vollständiger Antrag auf gegenseitige Anerkennung gemäß Artikel 4 Absatz 1 eingereicht wurde, wird die Frist für die Erfüllung von Artikel 16 Absatz 3 in Bezug auf diesen Antrag auf 120 Tage nach Eingang des vollständigen Antrags auf gegenseitige Anerkennung verlängert. Für Produkte, für die ein Mitgliedstaat vorschlägt, gemäß Artikel 4 Absatz 4 von der gegenseitigen Anerkennung abzuweichen, wird die Frist für die Erfüllung von Artikel 16 Absatz 3 auf dreißig Tage nach Erlass des Beschlusses der Kommission gemäß Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 2 verlängert.
 (3) Für die Umsetzung der allgemeinen Grundsätze von Anhang VI sind Inhalt und Schlussfolgerungen der Bewertungsberichte auf der folgenden Website der Kommission zu finden: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


text:
 20.7.2017
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 189/27
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 19/2016 HATÁROZATA
 (2016. február 5.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról [2017/1302]
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 850/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2015. november 13-i (EU) 2015/2030 bizottsági rendeletet (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Az EGT-megállapodás II. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás II. melléklete XV. fejezetének 12w. pontja (850/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32015 R 2030: a Bizottság 2015. november 13-i (EU) 2015/2030 rendelete (HL L 298., 2015.11.14., 1. o.).”
 2. cikk
 Az (EU) 2015/2030 rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2016. február 6-án lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (*1).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2016. február 5-én.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Claude MAERTEN
 (1) HL L 298., 2015.11.14., 1. o.
 (*1) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.