type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 51998PC0728
 Förslag till rådets förordning (EG) om föreskrifter och villkor för strukturåtgärderna inom fiskerisektorn /* KOM/98/0728 slutlig - CNS 98/0347 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 016 , 21/01/1999 s. 0012
 Förslag till rådets förordning (EG) om föreskrifter och villkor för strukturåtgärderna inom fiskerisektorn (1999/C 16/11) (Text av betydelse för EES) KOM(1998) 728 slutlig - 98/0347(CNS)(Framlagt av kommissionen den 16 december 1998)EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING -med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochav följande skäl:(1) I rådets förordning (EG) nr . . . av den . . . om allmänna bestämmelser om strukturfonderna fastställs strukturfondernas allmänna mål och uppgifter, särskilt Fonden för fiskets utveckling hädanefter kallad "FFU", organisationen av dessa, interventionsmetoderna, programplaneringen och den allmänna organisationen av fördelningen av fondmedlen samt de allmänna ekonomiska bestämmelserna.(2) Garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, hädanefter kallad EUGFJ-garanti bidrar också till omstruktureringen av sektorn, som ett komplement till interventionerna inom ramen för strukturfonderna. Det är viktigt att rådet definierar bestämmelserna för utnyttjande av resurser ur denna finansieringskälla, särskilt med hänsyn till rådets förordning (EG) nr . . . av den . . . om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.(3) I rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (1) fastställs målen och de allmänna bestämmelserna för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är särskilt viktigt att skapa en ram för utvecklingen av gemenskapens fiskeflotta genom att tillämpa de beslut som rådet uppmanas att fatta i enlighet med artikel 11 i den förordningen. Kommissionen har till uppgift att omvandla dessa beslut till exakta bestämmelser för varje medlemsstat. Det är också viktigt att bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (2) iakttas.(4) Dessutom anges i rådets förordning (EG) nr . . . av den [om strukturåtgärder inom fiskesektorn] strukturåtgärdernas särskilda syfte inom sektorn för fiske och vattenbruk samt i fråga om beredning och saluföring av produkter från denna, hädanefter kallad "sektorn". Enligt artikel 5 i förordningen skall rådet senast den . . . besluta om föreskrifter och villkor för bidrag genom FFU och EUGFJ-garanti till omstruktureringen av sektorn, i syfte att garantera att denna omstrukturering når de mål som ställts upp för den.(5) Det är lämpligt att fastställa bestämmelser rörande programplaneringen.(6) De fleråriga utvecklingsprogram för fiskeflottor som antagits för perioden 1 januari 1997-31 december 2001 skall gälla fram tills dess att de löper ut. Lämpliga bestämmelser bör föreskrivas för den period som inleds den 1 januari 2002.(7) Det är lämpligt att definiera bestämmelserna för övervakning och genomförande av de fleråriga utvecklingsprogrammen, särskilt när det gäller mekanismen för inträde i och utträde ur flottan samt ramen för de offentliga stöden till förnyelse av flottan, modernisering av fartygen samt skapande av gemensamma företag.(8) Det småskaliga kustfisket har en särskild ställning när det gäller anpassning av fiskeansträngningen. Det är viktigt att denna särställning tar sig uttryck i konkreta åtgärder i denna förordning.(9) För genomförandet av omstruktureringen av fiskeflottorna krävs kompletterande socio-ekonomiska åtgärder.(10) Det är lämpligt att fastställa föreskrifter för beviljande av stöd till skydd av fiskeresurserna i kustområdena samt till vattenbruket, utrustning i fiskehamnar, beredning, saluföring och främjande av fiskeri- och vattenbruksprodukter.(11) Det är lämpligt att i strukturåtgärderna inkludera vissa åtgärder till stöd för producentsammanslutningarna som för närvarande genomförs enligt rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (3) samt andra åtgärder av kollektiv intresse som genomföras av de yrkesverksamma.(12) Det är lämpligt att fastställa föreskrifter för beviljande av skadestånd och ekonomisk ersättning till fiskare och fartygsägare i händelse av tillfälligt upphörande med aktiviteten eller tekniska restriktioner för vissa fiskeredskap eller -metoder.(13) Programmen bör innehålla nödvändiga medel för genomförande av nyskapande åtgärder samt åtgärder för tekniskt stöd.(14) Med beaktande av att den beständiga balansen beträffande fiskeresurserna och exploateringen av dessa, och mer generella hänsyn tagna till miljöaspekterna, utgör ett vitalt intresse för fiskerisektorn; som konsekvent inbjuder till prognoser av effekten av tillämpliga åtgärder såväl för bevarandet av de faktorer som fastställer näringsklimatet som för vattenbruket och processindustrin.(15) När de föreskrivna åtgärderna inte begränsas till beviljande av gemenskapsfinansiering är det särskilt lämpligt att skapa en ram för ordningarna för statligt stöd till sektorn, utan att detta påverkar bestämmelserna i artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget, samt att på ett följdriktigt vis föra in programplaneringen för omstruktureringen av gemenskapens fiskeflottor i de samlade strukturåtgärderna.(16) Det är lämpligt att rådets förordning (EG) nr 3699/93 av den 21 december 1993 om kriterier och förfaranden för gemenskapens strukturstöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn och för beredning och avsättning av dess produkter (4) tillsammans med övriga bestämmelser upphör att gälla. För att stöd, åtgärder och projekt som godkänts fram till och med den 31 december 1999 skall kunna genomföras på bästa sätt, är det dock lämpligt att de upphävda bestämmelserna fortsätter att tillämpas för detta syfte.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Mål1. Denna förordning skall garantera en politisk referensram för de samlade strukturåtgärderna inom fiskerisektorn i ett land, utan att detta påverkar regionala särdrag.2. Strukturpolitiken inom sektorn har till syfte att rikta och påskynda omstruktureringen. Omstruktureringen innebär sådana åtgärder som anpassning av kapaciteten, förnyelse, rationalisering och modernisering av produktionsmedlen samt andra åtgärder som ger hållbara effekter och bidrar till att uppfylla de syften som anges i artikel 1.2 i förordning (EG) nr . . . [om strukturåtgärder inom fiskesektorn].Artikel 2 Medel1. FFU och EUGFJ-garanti kan, under de villkor som avses i denna förordning, ge stöd till de åtgärder som anges i avdelningarna II, III och IV, inom de tillämpningsområden som täcks av den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med artikel 1 i förordning (EEG) nr 3760/92 och enligt följande föreskrifter:a) I mål 1-områden, inklusive de områden som avses i artikel 6.1 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen], får alla åtgärder medfinansieras enbart genom FFU och de skall omfattas av samtliga föreskrifter i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].b) I mål 2-områden, exklusive de områden som avses i artikel 6.2 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen], får alla åtgärder, förutom de åtgärder som avses under avdelning II i denna förordning och, i förekommande fall, vissa åtgärder som överskrider den regionala nivå som avses i avdelningarna III och IV i denna förordning, medfinansieras enbart genom FFU och de skall omfattas av de samtliga föreskrifter i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].c) Åtgärder som inte omfattas av a och b i denna punkt får medfinansieras enbart genom EUGFJ-garanti och de skall omfattas av de särskilda föreskrifterna i förordning (EG) nr . . . [om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken] samt av de tillämpningsbestämmelser som fastställts för den förordningen, under förutsättning att inget annat anges i den här förordningen.2. EUGFJ-garanti kan finansiera nyskapande åtgärder samt åtgärder för tekniskt stöd, enligt samma villkor och förfaranden som avses i artiklarna 21-23 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen]. Procentsatserna 0,7 % och 0,3 % skall dock ersättas med en övergripande procentsats på 2 %.AVDELNING I PROGRAMPLANERING OCH GENOMFÖRANDE Artikel 3 Gemensamma bestämmelser för programplaneringen1. Definitionerna i artikel 9.1 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen] skall tillämpas för denna förordning.2. Programplaneringen skall vara förenlig med målen för den gemensamma fiskeripolitiken och med bestämmelserna för de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna som avses i artikel 5. I detta syfte kommer den att vid behov kunna ses över särskilt i slutet av varje tillämpningsperiod för de fleråriga utvecklingsprogrammen.Programplaneringen skall täcka samtliga områden som avses i avdelningarna II, III och IV.3. Planerna skall innehålla bevis för att det offentliga stöden är nödvändiga för de uppsatta målen, och särskilt att de berörda fiskeflottorna utan det offentliga stödet inte skulle kunna förnyas eller moderniseras samt att de planerade åtgärderna inte skadar den hållbara jämvikten för fiskeresurserna.Planernas innehåll fastställs i bilaga I.4. För den återstående delen av programplaneringsperioden, dvs. den som ännu inte täcks av ett flerårigt utvecklingsprogram som godkänts av kommissionen, skall de uppgifter om programplaneringen som lämnas i dokumentet enbart utgöra riktlinjer. De skall anges av medlemsstaterna vid godkännandet av det nya fleråriga utvecklingsprogrammet, mot bakgrund av målen för detta.Artikel 4 Särskilda bestämmelser för åtgärder som medfinansieras av garantisektionen vid EUGFJ1. Programplaneringen skall ske på följande sätt:a) Varje medlemsstat skall för kommissionen lägga fram en plan som täcker samtliga planerade åtgärder.Planen skall löpa över en period på sju år med början den 1 januari 2000.Planen skall utarbetas av den myndighet som utsetts för detta av medlemsstaten och medlemsstaten skall lägga fram den för kommissionen efter det att de partner som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen] har yttrat sig. Varje partner skall yttra sig inom en tidsfrist som gör det möjligt att hålla den tidsfrist som anges i fjärde stycket.Planen skall läggas fram senast sex månader efter det att denna förordning trätt i kraft.b) Kommissionen skall gå igenom planen för att avgöra om den är förenlig med denna förordning och med de riktlinjer som avses i artikel 9.4 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen]. Kommissionen skall sedan på grundval av denna plan upprätta ett samlat programplaneringsdokument i samförstånd med den berörda medlemsstaten. Kommissionen skall inom sex månader efter det att planen lagts fram och under förutsättning att den innehåller alla de komponenter som avses i bilaga I besluta om finansiering genom EUGFJ-garanti enligt det förfarande som avses i artikel 50 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].Kommissionens beslut skall meddelas den berörda medlemsstaten och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.2. Den myndighet eller det organ som av medlemsstaten utsetts att förvalta en interventionsåtgärd, och som i denna förordning kallas "förvaltningsmyndighet", skall ansvara för att förvaltningen och genomförandet sker effektivt och enligt föreskrifterna.Övervakningen och utvärderingen av de berörda åtgärderna skall genomföras i enlighet med de principer som fastställs i artiklarna 33-36 och 39-42 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 50 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].I dessa anges särskilt följande:a) Presentationen av planerna.b) Granskningen av programplaneringsdokumenten.c) Budgetplaneringen, särskilt för att garantera budgetdisciplin samt finansieringsdeltagandet.d) Övervakning och utvärdering.Artikel 5 Fleråriga utvecklingsprogram för fiskeflottorna1. På grundval av målen och föreskrifterna för omstrukturering av fiskerisektorn som fastställts av rådet i enlighet med artikel 11 i förordning (EEG) nr 3760/92, skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 18 i den förordningen anta fleråriga utvecklingsprogram för varje enskild medlemsstat.2. I det kommissionsbeslut som avses i punkt 1 fastställs ett antal mål jämte ett antal medel för att genomföra dem, som gör det möjligt att styra fiskeansträngningen på ett konsekvent och långsiktigt sätt.3. Som underlag för utarbetande av de fleråriga utvecklingsprogrammen för perioden den 1 januari 2002-31 december 2006 skall medlemsstaterna senast den 1 januari 2001 till kommissionen överlämna de uppgifter som anges i bilaga II till denna förordning.Artikel 6 Övervakning av de fleråriga utvecklingsprogrammen1. För att genomförandet av de fleråriga utvecklingsprogrammen skall kunna kontrolleras skall medlemsstaterna före den 1 april varje år till kommissionen inlämna en översikt, vari framgår vilka framsteg som gjorts när det gäller deras fleråriga utvecklingsprogram. Senast tre månader efter detta datum skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet inge en årlig rapport om genomförandet av de fleråriga utvecklingsprogrammen i hela gemenskapen.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen inlämna upplysningar om fiskefartygens fysiska karaktär samt om övervakningen av fiskeansträngningen för varje flottsegment och fisketyp, särskilt vad gäller kapacitetsutvecklingen och motsvarande fiskeverksamhet, i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i kommissionens förordning (EG) nr 2090/98 av den 30 september 1998 om gemenskapens register över fiskefartyg (5) och kommissionens förordning (EG) nr 2091/98 av den 30 september 1998 om segmentering av fiskeflottan i gemenskapen och av fiskeansträngningen i förhållande till de fleråriga utvecklingsprogrammen (6).3. På kommissionens eget initiativ, på berörda medlemsstatens begäran eller med tillämpning av de bestämmelser som fastställs i de fleråriga utvecklingsprogrammen får kommissionen ompröva och anpassa samtliga av de fleråriga utvecklingsprogrammen.4. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92 besluta om godkännande av de ändringar som avses i punkt 3.5. Vid tillämpningen av denna artikel skall medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2847/93.AVDELNING II GENOMFÖRANDE AV DE FLERÅRIGA UTVECKLINGSPROGRAMMEN FÖR FISKEFLOTTORNA Artikel 7 Förnyelse av flottan och modernisering av fiskefartygen1. Förnyelsen av flottan och moderniseringen av fiskefartygen skall ske enligt denna artikel och enligt artiklarna 8-13.a) Varje medlemsstat skall för godkännande i enlighet med artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92 till kommissionen överlämna en permanent ordning för kontroll av förnyelsen av flottan. Denna ordning skall garantera att fiskekapaciteten bibehålls eller, eventuellt, minskas progressivt tills den nått de etappmål och de slutliga mål som fastställts i det fleråriga utvecklingsprogrammet.b) Ordningen omfattar följande åtgärder:i) För varje ny kapacitet som tillförs flottan skall det fastställas vilken kapacitet som definitivt skall dras tillbaka i samband med detta. Modernisering som medför en kapacitetsökning skall räknas som en ny kapacitet.ii) Det skall garanteras att inget beslut om godkännande av nybyggnad eller modernisering av ett fiskefartyg, inklusive ersättning av fartyg som förlorats genom olycka eller skeppsbrott, leder till en ökning av fiskeansträngningen.iii) För det segment med fartyg, utom trålare, som totalt mäter mindre än tolv meter skall det garanteras att de beslut som innebär tillstånd för nybyggnad eller modernisering inte leder till en ökning av den kapacitet som beviljats detta segment.c) Kvantifierade indikatorer rörande fiskeflottan i planerna i enlighet med bilaga I.2 d skall fastställas i enlighet med ordningen.2. Medlemsstaterna skall se till att de fartyg som berörs av dessa åtgärder stryks ur fiskefartygsregistren och ur gemenskapens fiskefartygsregister. De skall också se till att de fartyg som stryks är permanent utestängda från framtida fiske i gemenskapens farvatten.Den kapacitet som dragits tillbaka i samband med en nytillförd kapacitet enligt punkt 1 b i får varken överföras till en annan medlemsstat eller till ett tredje land.Artikel 8 Anpassning av fiskeansträngningen1. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att anpassa fiskeansträngningen så att målen i de fleråriga utvecklingsprogram som anges i artikel 5 uppnås.Medlemsstaterna skall om det är nödvändigt vidta åtgärder för att helt stoppa eller begränsa fartygens fiskeverksamhet, i enlighet med tillämpliga bestämmelser i bilaga III.2. Åtgärder för att helt stoppa fartygens fiskeverksamhet får endast gälla fartyg som är äldre än 15 år. Dessa åtgärder kan omfattaa) skrotning av fartyget,b) definitivt överförande av fartyget till ett tredje land efter medgivande från de behöriga myndigheterna i respektive tredje land, förutsatt att detta inte kan antas bryta mot internationella bestämmelser, påverka bevarandet och förvaltningen av fisketillgångarna eller andra mål för den gemensamma fiskeripolitiken. Mot bakgrund av detta kan överförande till vissa tredje länder uteslutas från offentligt stöd. Medlemsstaterna skall med hänsyn till detta i de planer som avses i artiklarna 3 och 4.1 ange förteckningen över de tredje länder till vilka de avser att överföra fiskefartyg.c) fartygets definitiva övergång till annan verksamhet än fiske i gemenskapens farvatten.Kapaciteten för fartyg som omfattas av definitivt upphörande med fiskeverksamheten enligt denna punkt får inte under några omständigheter ersättas. För berörda fartyg skall villkoren vilka angivs i artikel 7.2 gälla.3. Offentligt stöd för definitivt upphörande som betalas till stödmottagarna får inte överskrida följande belopp:a) Skrotningsbidragi) Femton år gamla fartyg: se skalor i tabellerna 1 och 2 i bilaga IV.ii) Fartyg med en ålder mellan 15-29 år: Skalor i tabellerna 1 och 2, minskade med 1,5 % per år för ålder över femton år.iii) Fartyg från 30 år och äldre: Skalor i tabellerna 1 och 2, minskade med 22,5 %.b) Bidrag för definitivt överförande till ett tredje land: Högsta beloppen för skrotningsbidrag enligt punkt a minskade med 50 %. Inget stöd av denna typ får dock ges för fartyg med ett tonnage under 25 BRT eller 27 BT eller som är över 30 år gamla, utom under de villkor som avses i andra stycket.c) Bidrag andra fall av definitivt upphörande med fiskeaktiviteten: Högsta beloppen för skrotningsbidrag enligt punkt a minskade med 50 %. Inget stöd av denna typ får dock ges för fartyg med ett tonnage under 25 BRT eller 27 BT, utom under de villkor som avses i andra stycket.Genom undantag från punkterna b och c och när ett fartyg definitivt övergår till verksamhet knuten till bevarandet av kulturarvet inom en medlemsstats gränser, eller till verksamhet för fiskeriforskning som bedrivs av offentliga eller halvoffentliga organ under en medlemsstats flagg, eller för att övervaka fiskeaktiviteten, särskilt när denna övervakning utförs av tredje land, skall det offentliga stödet beviljas enligt de villkor som avses under a.4. Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 17, får åtgärderna för begränsning av fiskeaktiviteten innehålla begränsningar av det antal fiskedagar eller det antal dagar till havs som medges enligt den fastställda perioden. Dessa åtgärder får inte omfattas av offentligt stöd av något slag.Artikel 9 Gemensamma företag1. Ett bidrag som kompletterar det bidrag som betalas i enlighet med artikel 8.3 b, får beviljas för genomförandet av ett företagsprojekt tillsammans med en eller flera partner som är medborgare i det tredje land där fartyget är registrerat, hädanefter kallat "gemensamt företag".2. Förutom de villkor som avses i artikel 8 och i bilaga III för beviljande av bidrag för definitivt överförande skall följande villkor tillämpas:a) Skapande och registrering av ett handelsföretag enligt tredje lands lagstiftning, eller tillskott av kapital till ett redan registrerat företag, som avser handelsverksamhet inom fiskerisektorn i vatten som lyder under ett tredje lands suveränitet eller jurisdiktion. Företagspartnern från gemenskapen bör delta till väsentlig del, i allmänhet med mellan 25 % och 75 % av företagskapitalet. Minst hälften av det kompletterande bidragsbelopp som avses i punkt 1 skall investeras som likvida medel i det gemensamma företagets kapital.b) Överföring till det gemensamma företaget i det tredje landet av äganderätten till det exporterade fartyget. Under en period på fem år får fartyget varken användas för annan verksamhet än sådan som tillåts av de behöriga myndigheterna eller av andra fartygsägare.3. De kompletterande bidragen till skapande av gemensamma företag skall beviljas enligt följande:a) När det finns ett fiskeavtal med det berörda tredje landet, i vilket upprättande av gemensamma företag föreskrivs, får det kompletterande bidragsbeloppet inte vara högre än 60 % av det högsta bidragsbeloppet för det definitiva överförande som avses i punkt 1. Hela det kompletterande bidraget skall finansieras genom Europeiska gemenskapens budget, men ingår inte de medel som avses i artikel 2.b) När det varken finns något fiskeavtal med det berörda tredje landet eller något rådsbeslut som ger kommissionen tillåtelse att förhandla fram ett sådant, får det kompletterande bidragsbeloppet inte vara högre än 30 % av det högsta bidragsbeloppet för det definitiva överförande som avses i punkt 1. I strid med punkt a skall det kompletterande bidraget medfinansieras av Europeiska gemenskapens budget i enlighet med bestämmelserna i artikel 2.c) När det finns ett fiskeavtal i vilket upprättande av gemensamma företag inte föreskrivs, skall beviljandet av kompletterande bidrag dras in fram tills dess att fiskeavtalet ändras på ett sådant sätt att föreskrifter om upprättande av gemensamma företag införs. Från och med denna tidpunkt skall bestämmelserna i punkt a gälla. Om fiskeavtalet inte ändras på detta sätt inom 18 månader från och med den dag då ansökan om kompletterande bidrag lämnades in, skall bestämmelserna i punkt b gälla.d) När det inte finns något fiskeavtal med det berörda tredje landet, men då kommissionen genom rådets beslut har tillåtelse att förhandla fram ett fiskeavtal om upprättande av gemensamma företag skall beviljandet av kompletterande bidrag dras in fram tills dess att ett sådant fiskeavtal sluts. Från och med denna tidpunkt skall bestämmelserna i punkt a gälla. Om fiskeavtalet inte sluts inom 18 månader från och med den dag då ansökan om kompletterande bidrag lämnades in, skall bestämmelserna i punkt b gälla.4. Förvaltningsmyndigheten skall betala ut 50 % av det kompletterande bidragsbeloppet till den sökande vid det tillfälle då fartyget förs över till det gemensamma företaget, efter det att den sökande har lagt fram bevis för att en bankgaranti ställs till ett belopp som motsvarar denna inledande utbetalning ökad med 5 %.5. Varje år under fem på varandra följande år från och med den dag då det gemensamma företaget upprättades eller då företagspartnern från gemenskapen investerade sin del i företagskapitalet, skall den sökande till förvaltningsmyndigheten överlämna en rapport om genomförandet av verksamhetsplanen, åtföljd av företagets balansräkning samt en översikt över dess tillgångar och skulder. Förvaltningsmyndigheten skall översända rapporten till kommissionen för kännedom.Den sista utbetalningen av det kompletterande bidraget skall göras till den sökande efter två års verksamhet och efter det att de två första rapporterna mottagits.Bankgarantin skall frisläppas vid godkännandet av den femte rapporten, under förutsättning att alla villkor uppfyllts.6. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 50 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].Artikel 10 Offentligt stöd till förnyelse av flottan och modernisering av fartyg1. Utan att det påverkar villkoren i artikel 3.3 skall offentligt stöd till förnyelse av flottan och modernisering av fartyg endast tillåtas under följande villkor samt villkoren i bilaga III:a) Om de övergripande årliga målen för det fleråriga utvecklingsprogrammet har iakttagits får en medlemsstat, när det gäller segment där de årliga målen likaså uppnåtts, bevilja offentligt stöd vid tillförsel av en ny fiskekapacitet, endast om den i samband med detta indragna kapaciteten för varje enskilt projekt vid tillförseln av den nya kapaciteten är minst 30 % högre än den nytillförda kapaciteten, både vad gäller tonnage och styrka.b) Om de årliga målen i ett segment för det fleråriga utvecklingsprogrammet som omfattar fartyg, utom trålare, som totalt mäter mindre än tolv meter har iakttagits, får en medlemsstat bevilja offentligt stöd vid tillförsel av nya fiskekapaciteter i segment, endast om de i samband med detta godkända kapaciteterna som dras in och som bokförts på godkänt sätt, är minst lika stora som de nyinförda kapaciteterna, både vad gäller tonnage och styrka.De nya fiskekapaciteterna får särskilt omfatta modernisering av fartyg i syfte att förbättra säkerheten och arbetsvillkoren och/eller förbättra kvaliteten på de fiskeriprodukter som lagras ombord.2. De utgifter som får omfattas av offentligt stöd enligt punkt 1 får inte överskrida följande belopp:a) Nybyggnad av fiskefartyg: Skalorna i tabell 1 i bilaga IV, ökade med 92,5 %. För fartyg som varken har stål- eller galsfiberskrov är ökningskoefficienten dock 37,5 %.b) Modernisering av fiskefartyg, inklusive kostnader för en eventuell ommätning av tonnaget i enlighet med bilaga I till 1969 års konvention (7): 50 % av de utgifter som får omfattas av nybyggnadsstöd enligt punkt a.3. Offentligt stöd får ej beviljas för den kapacitet som dras in i samband med tillförsel av en ny kapacitet.Artikel 11 Gemensamma bestämmelser rörande fiskeflottorna1. Offentligt stöd till förnyelse av fiskeflottan och modernisering av fartyg samt beviljande av inträdeslicenser för nya fartyg får inte medges om medlemsstaten inte inom föreskriven tid hara) lämnat den information som avses i artikel 6.b) vidtagit de åtgärder som krävs för att iaktta rådets förordning (EEG) nr 2930/86 av den 22 september 1986 om definition av fiskefartygs egenskaper (8).c) vidtagit de åtgärder som krävs för att genom att upprätta och tillämpa den ordning som avses i artikel 7.1 a iaktta målen i de fleråriga utvecklingsprogrammen.2. I de fall som avses i punkt 1 får kommissionen vidta nödvändiga åtgärder, särskilt följande:a) Anpassning av kapacitetsmålen för det fleråriga utvecklingsprogrammet, mot bakgrund av den information som finns tillgänglig.b) Indragning av möjligheten att i tredje land ansöka om licens inom ramen för fiskeavtal med nämnda tredje land som får finansiellt bidrag genom gemenskapens budget.3. Följande bestämmelser skall tillämpas när det gäller beviljande av mer än ett offentligt stöd till flottan:a) Moderniseringsstöd får ej ges under de fem år som följer på beviljande av ett offentligt nybyggnadsstöd till det berörda fartyget.b) Bidragen till definitivt upphörande enligt artikel 8.3 och de kompletterande bidragen för skapande av gemensamma företag enligt artikel 9 får inte beviljas samtidigt med ett annat gemenskapsstöd som beviljas inom ramen för denna förordning eller förordningarna (EEG) nr 2908/83 (9), (EEG) nr 4028/86 (10)och (EG) nr 3699/93. Dessa bidrag skall minskasi) med en del av det belopp som tidigare erhållits i händelse av moderniseringsstöd och/eller bidrag för en tillfällig sammanslutning av företag. Denna del skall beräknas tidsproportionellt på den femårsperiod som föregår ett definitivt upphörande eller skapandet av ett gemensamt företag.ii) med hela det belopp som tidigare eventuellt erhållits för stöd till tillfälligt upphörande med fiskeaktiviteten enligt artikel 17.1 i denna förordning och enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 3699/93 som betalas ut inom två år före det definitiva upphörandet eller skapandet av det gemensamma företaget.Artikel 12 Småskaligt kustfiske1. I denna förordning skall med "småskaligt kustfiske" avses fiske som bedrivs av fartyg, utom trålare, som totalt mäter mindre än tolv meter.2. Utan att det påverkar de övriga åtgärder som föreskrivs i denna förordning eller i andra förordningar, får medlemsstaterna vidta åtgärder som kompletterar åtgärderna för förbättring av villkoren vid utövandet av småskaligt fiske, enligt de villkor som föreskrivs i denna artikel.3. När en grupp fartygsägare eller kärnfamiljer av fiskare som bedriver småskaligt kustfiske går samman för att genomföra ett kollektivt integrerat projekt knutet till strukturförbättringen av fisket, får ett övergripande engångsbidrag medfinansierat genom FFU eller EUGFJ-garanti beviljas deltagarna, utan att detta påverkar andra stöd som föreskrivs enligt denna förordning eller enligt de andra strukturfondsförordningarna.4. Det övergripande engångsbidraget får vara högst 150 000 EUR per integrerat kollektivt projekt. Förvaltningsmyndigheten skall anpassa det bidragsbelopp som faktiskt betalas ut och fördelning av det mellan bidragsmottagarna i förhållande till storleken på projektet och på de finansiella åtaganden som gjorts av var och en av deltagarna.Artikel 13 Socio-ekonomiska åtgärder1. Enligt denna artikel skall med "fiskare" avses varje person som har sin huvudsakliga yrkesverksamhet ombord på ett fiskefartyg som bedriver aktivt fiske.2. Medlemsstaterna får till förmån för fiskare vidta åtgärder av socio-ekonomisk art i samband med åtgärder för omstrukturering av fiskerisektorn i enlighet med artikel 11 i förordning (EEG) nr 3760/92.3. Ekonomiskt stöd från Fonden för fiskets utveckling får endast utgå till följande åtgärder:a) Medfinansiering av nationella stödordningar för förtidspensionering av fiskare under förutsättning att följande villkor uppfylls:i) Förmånstagarens ålder då han förtidspensioneras får inte med mer än tio år avvika från pensionsåldern enligt medlemsstatens lagstiftning, alternativt skall förmånstagaren vara minst 55 år.ii) Förmånstagaren skall styrka att han varit yrkesverksam som fiskare i minst tio år.Under förtidspensioneringen kan dock finansiellt stöd från FFU eller EUGFJ-garanti inte utgå till fiskarnas normala pensionssystem.Antalet förmånstagare får i varje medlemsstat för hela programplaneringsperioden inte överstiga det antal arbetstillfällen på fiskefartyg som bortfallit till följd av att fiskeverksamheten definitivt upphört i enlighet med artikel 8.b) Beviljande av individuella engångsbidrag till fiskare som kan intyga minst 6 månaders yrkesutövande, på grundval av ersättningsberättigande kostnader på högst 10 000 EUR för varje enskild förmånstagare såvitt det fiskefartyg på vilket förmånstagaren är påmönstrad står inför att definitivt upphöra med fiske i enlighet med artikel 8.c) Beviljande av individuella engångsbidrag som inte går att förnya till fiskare som kan intyga minst fem års yrkesutövande, för omställning av dessa fiskare eller diversifiering av deras verksamhet till andra områden än havsfiske, inom ramen för ett individuellt eller kollektivt projekt på grundval av en stödberättigande kostnad begränsad till 50 000 EUR per enskild förmånstagare.4. Medlemsstaterna skall vidta följande åtgärder föra) att de som omfattas av den åtgärd som avses i punkt 3 a definitivt skall upphöra med yrkesfiske.b) att samma fiskare inte skall kunna omfattas av åtgärden i punkt 3 a samtidigt med någon av de åtgärder som avses i punkt 3 b och 3 c.c) att det bidrag som avses i punkt 3 b återbetalas tidsproportionellt om bidragstagaren återupptar sin fiskeverksamhet inom mindre än ett år efter det att bidraget betalats ut till honom.d) att det bidrag som avses i punkt 3 c återbetalas tidsproportionellt om bidragstagaren återupptar sin fiskeverksamhet inom mindre än 5 år efter det att bidraget betalats ut till honom.e) att försäkra sig om att de som omfattas av den åtgärd som avses i punkt 3 c verkligen bedriver en ny verksamhet. AVDELNING III SKYDD AV FISKERESURSERNA I KUSTOMRÅDENA, VATTENBRUK, UTRUSTNING I FISKEHAMNAR, BEREDNING OCH SALUFÖRING Artikel 14 Områden som omfattas av åtgärderna1. Inom ramen för de villkor som anges i bilaga III får medlemsstaterna vidta åtgärder för att främja materiella investeringar på följande områden:a) Skydd av fiskeresurserna i kustområdena.b) Vattenbruk.c) Utrustning i fiskehamnarna.d) Beredning och saluföring av produkter från fisket och vattenbruket.2. Ekonomiskt stöd från FFU och EUGFJ-garanti får endast utgå till projekt soma) bidrar till att strukturförbättringarna i fråga ger bestående ekonomiska fördelar.b) ger tillräckliga garantier för teknisk och ekonomisk bärkraft.c) avvärjer snedeffekter, särskilt risken för kapacitetsökning som leder till överskottsproduktion.d) syftar till att ta tillvara hela sektorns intressen.AVDELNING IV ANDRA ÅTGÄRDER Artikel 15 Åtgärder för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter1. Medlemsstaterna får enligt de villkor som anges i bilaga III vidta åtgärder för att främja kollektiva åtgärder för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter för fiskeri- och vattenbruksprodukter, särskilta) verksamhet för intygande av produkternas kvalitet, märkning, rationalisering av produktbeteckningar samt standardisering av produkterb) försäljningskampanjer, däribland sådana som betonar kvalitetsfrågorna,c) konsumentundersökningar,d) anordnande av och deltagande i mässor och utställningar,e) anordnande av studie- och affärsbesök,f) marknadsundersökningar och enkäter, däribland sådana som gäller möjligheterna att saluföra gemenskapens produkter i tredje land,g) kampanjer för att förbättra saluföringsmöjligheterna,h) rådgivning, stöd och service till grossistföretag och detaljhandlare.2. Förtur beviljas åtgärder soma) syftar till att garantera avsättning för överskottsarter eller underutnyttjade arter.b) drivs av organisationer som har fått ett officiellt erkännande i enlighet med förordning (EEG) nr 3759/92.c) genomför en kvalitetspolitik för fiskeri- och vattenbruksprodukter.d) syftar till att främja produkter som framställts på miljövänligt sätt.3. Åtgärderna bör inte inriktas efter varumärken eller hänvisa till ett särskilt land eller geografiskt område, utom i de särskilda fall då ett officiellt urpsrungserkännande medges för en produkt eller ett framställningssätt genom hänvisning till ett särskilt geografiskt område, i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (11). En sådan hänvisning kan endast tillåtas från och med det datum då beteckningen förs in i det register som avses i artikel 6.3 i förordning (EEG) nr 2081/92.Artikel 16 Åtgärder som genomförs av branschen1. Medlemsstaterna får uppmuntra bildandet av samt underlätta verksamheten för producentorganisationer som är erkända i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3759/92:a) Ett stöd får beviljas producentorganisationer som bildats efter den 1 januari år 2000 under tre år från och med dagen för erkännandet. Stödbeloppet får under det första, andra och tredje året inte överskridai) 3, 2 respektive 1 % av värdet av den produktion som saluförts inom ramen för producentorganisationen.ii) 60, 40 respektive 20 % av producentorganisationens förvaltningskostnader.b) Utan att de påverkar bestämmelserna under a får ett stöd beviljas producentorganisationer som har fått särskilt erkännande i enlighet med artikel 7a.1 i förordning (EEG) nr 3759/92 under tre år från och med dagen för erkännandet i syfte att underlätta genomförandet av deras plan för förbättring av kvalitet och saluföring. Stödbeloppet får under det första, andra och tredje året inte överskridai) 3, 2 respektive 1 % av produktionsvärdet för de produkter som omfattas av planen och som saluförs av den producentorganisation som omfattas av åtgärden.ii) 60, 50 respektive 40 % av de kostnader som genomförandet av planen innebär för producentorganisationen.c) De stöd som avses under a och b skall betalas ut till de slutliga stödmottagarna under det år som följer på det år för vilket stödet beviljats, och senast den 31 december 2008.2. Medlemsstaterna får uppmuntra åtgärder med begränsad varaktighet av kollektivt intresse som går utöver vad som vanligtvis åligger ett privat företag och som genomförs genom aktivt deltagande av branschfolket och bidrar till genomförandet av målen för den gemensamma fiskeripolitiken.Stöd får ges till åtgärder på följande områden:a) Förvaltning och kontroll av villkoren för tillgång till vissa fiskezoner och för förvaltning av kvoter.b) Förvaltning av fiskeansträngningen.c) Främjande av redskap och metoder som av förvaltningsmyndigheten godkänts som mest selektiva.d) Genomförande av tekniska åtgärder för bevarande av resurserna.e) Kollektiv utrustning för vattenbruk, omstrukturering eller uppförande av anläggningar för vattenbruk, kollektiv behandling av spillvatten från vattenbruket.f) Utrotning av sjukdomsriskerna vid uppfödning samt av parasiter i avrinningsområdena och i kustzonernas ekosystem.g) Insamling av grundläggande upplysningar och/eller utarbetande av modeller för miljöförvaltning rörande fiskeri- och vattenbrukssektorn i syfte att skapa integrerade förvaltningsplaner för kustzonerna.h) Organisation av elektronisk saluföring samt av annan informationsteknologi i syfte att sprida teknisk och kommersiell information.i) Skapande av plantskolor för företag inom sektorn; centra för insamling av produkter från fisket och vattenbruket.j) Tillgång till utbildning, särskilt när det gäller kvalitet, organisation och överföring av kunnande ombord på fartygen och i land.k) Utformning och införande av system för förbättring och kontroll av kvaliteten, hälsovillkoren, statistikverktygen och konsekvenserna för miljön.Utgifterna i samband med den normala produktionsprocessen i företagen omfattas inte av denna punkt.3. Tillkämpningsföreskrifterna till denna förordning skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 50 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].Artikel 17 Tillfälligt upphörande med verksamheten samt annan ekonomisk ersättning1. Vid tillfälligt upphörande med fiskeaktiviteten får medlemsstaterna bevilja skadestånd till fiskare och fartygsägare under nedanstående omständigheter:a) Vid oförutsebara händelser orsakade av biologiska omständigheter. Skadeståndet får betalas ut under högst två månader per år. Förvaltningsmyndigheten skall i förväg översända nödvändiga vetenskapliga underlag till kommissionen.b) Om ett fiskeavtal inte förnyas, för de gemenskapsflottor som är beroende av detta avtal. Skadeståndet får betalas ut under högst sex månader. Det får förlängas med sex månader under förutsättning att en av kommissionen godkänd omställningsplan genomförs för denna flotta.c) Vid genomförande av en plan för återhämtning av en resurs som hotar att uttömmas, som beslutats av kommissionen eller en eller flera medlemsstater. Skadeståndet får betalas ut under högst två år och får förlängas med ett år. Ersättningen får inom ramen för samma tidsgränser också omfatta beredningsindustrin, om denna för sin försörjning är beroende av den resurs som omfattas av återhämtningsplanen. Före genomförandet av återhämtningsplanen skall förvaltningsmyndigheten översända lämpliga vetenskapliga och ekonomiska bestyrkande handlingar till kommissionen. Kommissionen skall utan dröjsmål rådfråga den kommitté som avses i artikel 16 i förordning (EEG) nr 3760/92 och sedan överlämna sitt yttrande till förvaltningsmyndigheten.2. Vid rådsbeslut om tekniska restriktioner för vissa fiskeredskap eller -metoder får medlemsstaterna bevilja en ekonomisk ersättning till fiskare och fartygsägare. Utbetalningen av detta stöd som är avsett att täcka utgifter för teknisk anpassning skall begränsas till sex månader.3. Det finansiella bidraget från FFU och EUGFJ-garanti till de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2 får per medlemsstat och för hela perioden 2000-2006 (alla program inräknade) inte överskrida den högsta av de två följande trösklarna: En miljon euro eller 3 % av det finansiella bidrag från gemenskapen som beviljas sektorn (FFU och EUGFJ-garanti) i den berörda medlemsstaten.Förvaltningsmyndigheten skall fastställa det faktiska beloppet för de skadestånd och ersättningar som avses i punkterna 1 och 2 med hänsyn till relevanta parametrar, som till exempel de faktiska förlusterna, omställningsåtgärdernas omfattning, återhämtningsplanens omfattning, ansträngningarna i fråga om teknisk utveckling.4. De åtgärder som införs genom denna artikel får under inga omständigheter användas som ett bidrag till att genomföra målen för det fleråriga utvecklingsprogram som avses i artikel 5 eller motiveras genom ett säsongsanknutet upphörande knutet till den rådande förvaltningen av fisket.Artikel 18 Nyskapande åtgärder och tekniskt stöd1. Medlemsstaterna skall i de planer som avses i artiklarna 3 och 4.1 inkludera de ekonomiska resurser som behövs för pilot- och demonstrationsprojekt, åtgärder för utbildning, tekniskt stöd, utbyte av erfarenheter och reklam knutna till utarbetandet, genomförandet, övervakningen, utvärderingen eller anpassningen av operativa program och samlade programplaneringsdokument.2. Ett pilotprojekt skall vara ett projekt som genomförs av en ekonomisk aktör eller ett vetenskapligt organ och som avser att under villkor som ligger nära de reella villkoren inom en produktionssektor testa den tekniska tillförlitligheten och/eller den ekonomiska bärkraften hos en nyskapande teknologi, i syfte att inhämta och sedan sprida kunskaper (tekniska och/eller ekonomiska) om den testade teknologin. Det skall alltid omfatta teknisk övervakning som är tillräckligt frekvent och långvarig för att ge betydande resultat. Den skall omfattas av obligatoriska vetenskapliga rapporter som lämnas till förvaltningsmyndigheten. Denna skall utan dröjsmål överlämna rapporterna till kommissionen för kännedom.Projekt för experimentellt fiske får omfattas av denna typ av stöd under förutsättning att de är knutna till målet att bevara fiskeresurserna och de avser att införa mer selektiva tekniker.3. De åtgärder som avses i punkt 1 får särskilt omfatta de teman som avses i artikel 16.2 under förutsättning att de genomföras av offentliga eller halvoffentliga organ, eller av andra organ som av förvaltningsmyndigheten utsetts för detta.Där får också ingå byggande eller ombyggnad av fartyg, förutsatt att dessa fartyg uteslutande är avsedda för fiskeriforskning som genomförs av offentliga eller halvoffentliga organ och för en medlemsstats flagg.4. Dessutom får de åtgärder som anges i punkt 1 omfatta åtgärder som främjar jämställdhet i arbetslivet mellan män och kvinnor som arbetar i sektorn.AVDELNING V ALLMÄNNA OCH FINANSIELLA ÅTGÄRDER Artikel 19 Iakttagande av villkoren för interventionFörvaltningsmyndigheten skall försäkra sig om att de särskilda villkor för intervention som avses i bilaga III iakttas.Den skall dessutom försäkra sig om att förmånstagarna besitter nödvändig teknisk kapacitet och att företagen är ekonomiskt bärkraftiga innan stöden beviljas.Artikel 20 Anmälan av stödordningar1. Medlemsstaterna skall i enlighet med artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget till kommissionen anmäla de stödordningar som föreskrivs i de planer som avses i artiklarna 3 och 4.1.2. Medlemsstaterna får inom ramen för denna förordnings räckvidd vidta kompletterande stödåtgärder enligt andra villkor och regler än de som föreskrivs i denna förordning, eller stödåtgärder som avser ett belopp som överskrider det maximibelopp som anges i bilaga IV, under förutsättning att dessa åtgärder är förenliga med artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget.Artikel 21 ValutaomräkningFör de medlemsstater som inte ingår "euro-området" skall de belopp i euro som fastställs i denna förordning räknas om till nationell valuta enligt den kurs som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, C-serien.Omräkningen skall göras enligt den kurs som gäller den 1 januari det år då förvaltningsmyndigheten beslutar att bevilja bidragen eller stöden.Artikel 22 Särskilda bestämmelser rörande insatser som medfinansieras av garantisektionen vid EUGFJ1. Stödet från gemenskapen till åtgärder som delfinansieras genom garantisektionen vid EUGFJ skall omfattas av ekonomisk planering samt av en årsredovisning. Den ekonomiska planeringen skall integreras i programplaneringen.2. Kommissionen skall fastställa ett inledande anslag till medlemsstaterna, vilket på grundval av objektiva kriterier skall fördelas över åren, med hänsyn till specifika situationer och behov samt till vilka ansträngningar som skall medges, särskilt när det gäller omstruktureringen av flottan.3. Det inledande anslaget skall justeras efter de faktiska utgifter och de reviderade prognoser för utgifter som medlemsstaterna har överlämnat och i vilka hänsyn tas till programmens mål, i den mån det finns tillgängliga anslag och i enlighet med den stödintensitet som fastställs i denna förordning.4. Gemenskapens finansiella bidrag till de åtgärder som medfinansieras genom garantisektionen vid EUGFJ skall genomföras enligt de principer som fastställs i artiklarna 28, 29, 37 och 38 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].a) Gemenskapens finansiella bidrag får inte överskrida 50 % av den totala stödberättigande kostnaden och det bör i allmänhet täcka minst 25 % av de stödberättigande offentliga utgifterna.b) De stödsatser som fastställs under ii och iii i artikel 28.4 a och under ii och iii i artikel 28.4 b i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen] skall tillämpas.5. Femte stycket i artikel 31.1 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen] skall tillämpas för betalningarna.6. Ekonomiskt stöd genom garantisektionen vid EUGFJ får beviljas i form av förskott för genomförande av programmet eller av utbetalningar i samband med de kostnader som faktiskt uppstått.Artikel 23 TillämpningsföreskrifterFormen för utgiftsspecifikationerna samt de årliga genomföranderapporterna skall fastställas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 50 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen].Artikel 24 ÖvergångsbestämmelserDen 1 januari år 2000 upphör följande att gälla:- Förordning (EG) nr 3699/93.- Artikel 7.1, 7.2, 7.3 och 7b i förordning (EEG) nr 3759/92.- Förordning (EEG) nr 3140/82 (12).De upphävda bestämmelserna skall dock fortsätta att tillämpas för stöd, åtgärder och projekt som godkänts fram till och med den 31 december 1999.Hänvisningar till upphävda förordningar och artiklar skall tolkas som hänvisningar till denna förordning.Artikel 25 IkraftträdandeDenna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.(1) EGT L 389, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1181/98 (EGT L 164, 9.6.1998, s. 1).(2) EGT L 261, 20.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 686/97 (EGT L 102, 19.4.1997, s. 1).(3) EGT L 388, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3318/94 (EGT L 350, 31.12.1994, s. 15).(4) EGT L 386, 31.12.1993. s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 25/97 (EGT L 6, 10.1.1997, s. 7).(5) EGT L 266, 1.10.1998, s. 27.(6) EGT L 266, 1.10.1998, s. 36.(7) Den internationella konventionen om tonnagemätning av fartyg som upprättades i London 1969 under ledning av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO).(8) EGT L 274, 25.9.1986, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3259/94 (EGT L 339, 29.12.1994, s. 11).(9) Rådets förordning (EEG) nr 2908/83 av den 4 oktober 1983 om en gemensam åtgärd för omstrukturering, modernisering och utveckling av fiskerisektorn samt för utveckling av vattenbrukssektorn (EGT L 290, 22.10.1983, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3733/85 (EGT L 361, 31.12.1985, s. 78).(10) Rådets förordning (EEG) nr 4028/86 av den 18 december 1986 om gemenskapsåtgärder för att förbättra och anpassa fiske- och vattenbrukssektorernas struktur (EGT L 376, 31.12.1986, s. 7). Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3946/92 (EGT L 401, 31.12.1992, s. 1).(11) EGT L 208, 27.7.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1068/97 (EGT L 156, 13.6.1997).(12) Förordning (EEG) nr 3140/82 av den 22 november 1982 om beviljande och finansiering av medlemsstaternas stöd till producentorganisationer inom fiskerisektorn (EGT L 331, 26.11.1982, s. 7).BILAGA I PLANERNAS INNEHÅLL 1. Kvantifierad beskrivning av den nuvarande situationen för vart och ett av de områden som avses i avdelningarna II, III och IVa) Starka och svaga sidor.b) Sammanfattning av de åtgärder som vidtagits och effekten av den finansiering som skett under tidigare år.c) Behoven inom sektorn, särskilt när det gäller kraven enligt de fleråriga utvecklingsprogrammen.2. Strategi för omstrukturering av sektorna) Resultaten av samråd och åtgärder som vidtagits för att anknyta myndigheter och behöriga organ samt arbetsmarknadens parter på lämpliga nivåer.b) Mål:i) Allmänna mål inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.ii) Prioriteringar.iii) Särskilda mål för varje stödområde, kvantifierade om möjligt.c) Framläggande av bevis för att de offentliga stöden är nödvändiga för att uppnå målen; åtgärder som vidtagits för att undvika snedeffekter, särskilt när det gäller skapande av överkapacitet.d) Flottan:i) Indikatorer för flottans utveckling i förhållande till målen för det fleråriga utvecklingsprogrammet.ii) Fisketeknik och -redskap som skall ges företräde vid en eventuell omstrukturering av fiskeaktiviteten.e) Förväntade effekter (i fråga om sysselsättningstillfällen, produktion m.m.)3. Medel att uppnå målena) Åtgärder (juridiska, finansiella eller andra) inom varje område för att genomföra planerna, särskilt stödordningarna.b) Vägledande finansieringsplan som omfattar hela programplaneringsperioden med en uppställning av de finansiella resurser som föreskrivs på gemenskapsnivå, samt på nationell, regional eller annan nivå för varje område.c) Behov i fråga om studier, pilot- och demonstrationsprojekt, åtgärder för utbildning, tekniskt stöd och reklam knutna till utarbetandet, genomförandet övervakning, utvärdering eller anpassning av de berörda åtgärderna.4. Genomförandea) Förvaltningsmyndighet utsedd av medlemsstaten.b) Bestämmelser som fastställts i syfte att garantera ett effektivt och lämpligt genomförande, inklusive övervakning och utvärdering. Definiering av kvantifierade indikatorer.c) Bestämmelser i fråga om kontroll, sanktioner och reklamåtgärder.d) Flottan:i) Föreskrivna metoder för att följa fiskeresursernas utveckling, särskilt utsatta resurser.ii) För passiva fiskeredskap, bestämmelse om övervakning av fiskeansträngningen, inklusive utvecklingen vad gäller redskapens antal och storlek.BILAGA II MINIMIINNEHÅLL I DE FLERÅRIGA UTVECKLINGSPROGRAMMEN FÖR FISKEFLOTTAN PERIODEN 2002-2006 1. Aktualisering av den beskrivning av situationen som anges i bilaga IAktualiseringen skall bestå av en beskrivning av hur situationen förändrats för fisket, fiskeflottan och sysselsättningen sedan de programplaneringsdokument som avses i artiklarna 3 och 4.1 lämnades in.2. Resultat av det föregående programmeta) Ange och kommentera vilka framsteg som gjorts när det gäller att nå de mål som satts upp för programmen för 1997-2001.b) Analysera de allmänna administrativa, sociala och ekonomiska förhållanden under vilka programmet genomfördes och, i förekommande fall, särskilt de förhållanden under vilka åtgärder för att minska fisket genomfördes.c) Ange närmare och kommentera för varje flottsegment vilka ekonomiska resurser som satts in av gemenskapen eller på nationell eller regional nivå för att åstadkomma de resultat som nåtts.3. Nya riktlinjerAnge på grundval av de svar som lämnats på punkterna 1 och 2 vilka riktlinjer som bör ges för de olika flottsegmenten för perioden 2002-2006, särskilt i fråga om följande två åtgärder:a) Förnyelse av flottan: Kriterier för inträde och utträde per segment och ekonomiska medel i samband med detta. Medlemsstatens rättsliga eller administrativa bestämmelser för kontroll av inträdes- och utträdesflödet av fartyg i dess flotta. Av medlemsstaten fastställd bestämmelse som skall garantera att de offentliga stöd som per flottsegment beviljas för åtgärder för förnyelse och anpassning av fiskeansträngningen inte får motsatta effekter när det gäller att uppnå målen för programmen.b) Anpassning av fiskeansträngningen: Önskvärd utveckling av fiskeansträngningen per segment till och med den 31 december 2006, uttryckta i förhållande till de mål som fastställts per segment för den 31 december 2001. Till detta anknutna bestämmelser i lagar och andra författningar. Fövaltningsordningar för fiskeverksamheten. Omfattningen av de administrativa och finansiella medel som krävs för att uppnå de nya mål som fastställts på detta sätt.BILAGA III SÄRSKILDA VILLKOR OCH KRITERIER FÖR INTERVENTION 1. Genomförande av de fleråriga utvecklingsprogrammen (avdelning II)1.0 Fartygens ålderEnligt denna förordning skall ett fartygs ålder anges i heltal som skillnaden mellan det år då förvaltningsmyndigheten beslutade att bevilja ett stöd eller ett bidrag och det år då det berörda fartyget byggdes (eller, om sådana uppgifter saknas, det år då det togs i bruk).1.1 Definitivt upphörandea) Ett definitivt upphörande får endast gälla fartyg som har bedrivit fiskeverksamhet under minst 75 dagar till havs för var och en av de tolvmånadersperioder som föregår dagen för begäran om definitivt upphörande eller, i förekommande fall, fiskeverksamhet som utgör minst 80 % av det antal dagar till havs som tillåts genom gällande nationell lagstiftning för det berörda fartyget. I Östersjön skall sextio dagar gälla i stället för sjuttiofem dagar för fartyg som är registrerade i hamnar belägna norr om 59° 30'N.b) Följande villkor måste vara uppfyllda:i) Före det definitiva upphörandet måste fartyget vara registrerat i gemenskapsflottan.ii) Vid det tillfälle då bidraget beviljas måste fartyget vara i fullt användbart skick.iii) Efter det definitiva upphörandet skall fiskelicensen annulleras och fartyget måste deklareras som definitivt struket ur gemenskapens register.iv) Vid definitivt överförande till tredje land måste fartyget utan dröjsmål föras in i det tredje landets register och det skall omfattas av definitivt förbud att återinföras i gemenskapens vatten.c) Vid förlust av fartyget mellan den tidpunkt då beslut om beviljande av stöd fattades och det definitiva upphörandet, skall förvaltningsmyndigheten göra en finansiell justering som motsvarar det skadestånd som betalas ut genom försäkringen.d) Ett fartyg som överförts till tredje land för att i ett gemensamt företag enligt artikel 9 ersätta ett förolyckat fartyg, får inte omfattas av offentligt stöd enligt artikel 8.1.2 Gemensamma företag (artikel 9)a) Förutom villkoren för definitivt överförande av fartyg till tredje land i enlighet med artikel 8.2 b och punkt 1.1 i denna bilaga, skall fartyget uppfylla följande villkor:i) Det skall sedan minst fem år tillbaka vara verksamt under en medlemsstats flagg i gemenskapens vatten och/eller i vatten tillhörande ett tredje land som slutit fiskeavtal med gemenskapen.ii) Fartyget skall inom sex månader från och med den tidpunkt då beslut om beviljande av kompletterande stöd fattades ha utrustats med sådana tekniska anläggningar som möjliggör verksamhet i det tredje landets vatten under de villkor som anges i det fisketillstånd som utfärdats av myndigheterna i det tredje landet. Det skall vara förenligt med gemenskapens säkerhetsföreskrifter, samt vara försäkrat enligt förvaltningsmyndighetens anvisningar.b) Vid den tidpunkt då ansökan om kompletterande bidrag lämnades in skall förmånstagaren överlämna följande information till förvaltningsmyndigheten:i) En beskrivning av fartyget, särskilt omfattande internt nummer, registreringsnummer, tonnage och styrka samt det år då det togs i bruk.ii) Fem år tillbaka: Fartygets tjänst och aktivitet (samt villkor för utövandet av aktiviteten), angivelse av fiskezoner (gemenskapens vatten/andra), eventuellt stöd som tidigare mottagits, från gemenskapen eller statligt eller regionalt stöd.iii) Bevis för att projektet är ekonomiskt bärkraftigt som särskilt omfattar- en finansieringsöversikt som särskilt anger de olika aktieinnehavarnas bidrag i natura/i likvida medel. Tröskel för bidrag för partner från gemenskapen/tredje land.- en verksamhetsplan som löper över minst fem år och som särskilt anger föreskrifterna för fiskezoner, landningszoner och slutdestination för fångsterna.iv) Kopia av försäkringsavtalet.c) Följande villkor måste respekteras av förmånstagaren under fem år med början den dag då fartyget överlämnas till det gemensamma företaget:i) Ändringar av villkoren för utnyttjande av fartyget (särskilt när det gäller byte av partner, ändringar i det gemensamma företagets kapital, ändrad nationell tillhörighet) inom ramen för de villkor som anges i artikel 9.2 måste föregås av godkännande från förvaltningsmyndigheten.ii) Ett fartyg som förlorats genom skeppsbrott skall ersättas med ett likvärdigt fartyg inom ett år från den dag då skadeförsäkringen betalades ut.d) Om de villkor som avses under a och b inte är uppfyllda när ansökan om kompletterande bidrag lämnas in skall det offentliga stödet begränsas till det bidrag för definitivt överförande som avses i artikel 8.3 b.e) Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 29.4 och artikel 38 i förordning (EG) nr . . . [allmänna förordningen] skall förvaltningsmyndigheten göra en finansiell justering i följande fall:i) Om förmånstagaren till förvaltningsmyndigheten anmäler en förändring av villkoren för utnyttjande som får till följd att villkoren i artikel 9.2 i denna förordning inte längre iakttas, eller om ett fartyg säljs eller om fartygsägaren från gemenskapen drar sig ur det gemensamma företaget skall en finansiell justering motsvarande en del av det kompletterande bidraget göras tidsproportionellt för en femårsperiod.ii) Om det fastställs att villkoren i artikel 9.2 i denna förordning och villkoren under c i denna punkt inte iakttas skall det göras en finansiell justering motsvarande det kompletterande bidraget.iii) Om förmånstagaren fortfarande efter anmodan från förvaltningsmyndigheten inte har överlämnat den verksamhetsrapport som avses i artikel 9.5 i denna förordning, skall en finansiell justering motsvarande en del av det kompletterande bidraget göras tidsproportionellt för en femårsperiod.iv) Vid förlust av fartyg utan påföljande ersättning skall en finansiell justering motsvarande försäkringsvärdet göras.1.3 Förnyelse av flottan (artikel 10)a) Fartygen skall konstrueras med hänsyn till förordningar och direktiv rörande hälsa och säkerhet, samt till gemenskapsbestämmelserna för fartygsmått och kontroll av fiskeaktiviteten. De skall införas i lämpligt segment i gemenskapsregistret.b) Utan att det påverkar bestämmelserna i artiklarna 8 och 9 får överföring av äganderätten till ett fiskefartyg inte omfattas av stöd från gemenskapen.1.4 Modernisering av fartyg (artikel 10)a) Fartygen skall vara upptagna i gemenskapens register över fiskefartyg och deras mått skall vid moderniseringsarbetet ha anpassats till bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2930/86.b) Investeringarna skall avsei) rationalisering av fiskeoperationerna, särskilt genom mer selektiva redskap och metoderoch/ellerii) förbättring av kvaliteten på produkter som fiskas och förvaras ombord, genom att utnyttja bättre teknik för fiske och förvaring av fångsterna, samt genom att tillämpa de lagstadgade hälsobestämmelsernaoch/elleriii) förbättring av arbets- och säkerhetsvillkoren.Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 17(2), skall utbyte av fiskeredskap inte betraktas såsom en bidragsberättigad kostnad.c) Åtgärderna får endast avse fartyg som är mindre än trettio år gamla. Denna åldersbegränsning gäller inte investeringar enligt punkt iii i stycke b.2. Investeringar på de områden som avses under avdelning III2.0 Allmänta) Företagsprojekten får avse materiella investeringar i produktion och förvaltning (konstruktion, utrustning och modernisering av anläggningar).b) Överföring av materiell äganderätt som är knuten till produktionsverksamheten får inte omfattas av gemenskapsstöd.2.1 Skydd av fiskeresurserna i kustområdenaDe kostnader som får omfattas av stöd från FFU eller garantisektionen vid EUGFJ skall uteslutande avse utplacering av fasta eller rörliga objekt som skall avgränsa skyddade undervattensområden tillsammans med vetenskaplig övervakning av projekten. Dessa skalla) vara av gemensamt intresse,b) genomföras av offentliga eller halvoffentliga organ, erkända branschorganisationer eller andra organ som av förvaltningsmyndigheten utsetts för detta,c) inte ge negativa effekter på havsmiljön.Varje projekt bör omfatta vetenskaplig övervakning under minst fem år, och denna skall särskilt avse utvärdering och kontroll av utvecklingssituationen för fiskeresurserna i det berörda havsområdet. Förvaltningsmyndigheten skall varje år överlämna rapporterna om den vetenskapliga övervakningen till kommissionen för kännedom.2.2 Vattenbruka) I denna förordning skall med "vattenbruk" avses uppfödning eller odling av vattenlevande organismer där teknik (regelbunden tillförsel av individer, matning och skydd mot rovdjur m.m.) används i syfte att utöver den särskilda miljöns naturliga kapacitet öka produktionen av organismerna i fråga. Dessa skall under hela uppfödnings- eller odlingsfasen och fram till skörden vara en fysisk eller juridisk persons egendom.b) Ledare för projekt för intensiv fiskodling skall tillsammans med ansökan om offentligt bidrag till förvaltningsmyndigheten överlämna den information som avses i bilaga IV till direktiv 85/337/EEG (1). Förvaltningsmyndigheten skall fastställa om projektet bör utvärderas i enlighet med artikel 5-10 i det direktivet. När det offentliga bidraget har beviljats skall kostnaderna för denna informationssamling om miljökonsekvenserna samt eventuella utvärderingskostnader berättiga till stöd genom FFU eller garantisektionen vid EUGFJ.c) Investeringar i anläggnings- eller förbättringsarbeten som avser den hydrauliska cirkulationen inom vattenbruksanläggningar och på servicefartyg skall vara stödberättigande.d) Materiella investeringar i syfte att förbättra hygien- och hälsovillkoren för människor och djur, att förbättra produkternas kvalitet eller att minska miljöförstöringen får omfattas av stöd.e) Genom undantag från bestämmelserna i punkt 2.1, tabell 3, grupp 2 i bilaga IV och när investeringarna avser teknik som innebär en betydande minskning av miljökonsekvenserna, får deltagandet från privata stödmottagare (C) begränsas till 30 % av de stödberättigande utgifterna i mål 1-områden och 50 % i andra områden, i stället för 40 respektive 60 %.2.3 Utrustning i fiskehamnarInvesteringarna skall vara av intresse för samtliga fiskare som använder hamnen och bidra till den allmänna utvecklingen av hamnen och till förbättring av de tjänster som erbjuds fiskarna. De skall särskilt avse anläggningar och utrustning som syftar till atta) förbättra villkoren för landning, beredning och lagring av fiskeriprodukter i hamnarna,b) underhålla fiskefartygens verksamhet (försörjning med bränsle och is, försörjning med vatten, underhåll och reparationer av fiskefartyg,c) anpassa kajerna i syfte att förbättra säkerhetsvillkoren vid lastning eller landning av produkter.Materiella investeringar i syfte att förbättra hygien- och hälsovillkoren för människor och djur, att förbättra produkternas kvalitet eller att minska miljöförstöringen får omfattas av stöd.2.4 Beredning och saluföringa) I denna förordning skall med "beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter" avses samtliga arbetsmoment i kedjan för underhåll, hantering, produktion och distribution mellan landningen och den slutliga produkten.b) Följande investeringar skall ej berättiga till stöd:i) Fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas och beredas för annan användning än som livsmedel, utom om det rör sig om investeringar som uteslutande avser hantering, beredning och saluföring av avfall från fiskeri- och vattenbruksprodukter.ii) Detaljhandel.Materiella investeringar i syfte att förbättra hygien- och hälsovillkoren för människor och djur, att förbättra produkternas kvalitet eller att minska miljöförstöringen får omfattas av stöd.c) Genom undantag från bestämmelserna i punkt 2.1, tabell 3, grupp 2 i bilaga IV och när investeringarna avser gemensamma anläggningar eller teknik som innebär en betydande minskning av miljökonsekvenserna, får deltagandet från privata stödmottagare (C) begränsas till 30 % av de stödberättigande utgifterna i mål 1-områden och 50 % i andra områden, i stället för 40 respektive 60 %.3. Åtgärder för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter (artikel 15)a) Stödberättigande åtgärder skall särskilt avsei) arvoden till reklambyråer och andra tjänsteinrättningar som är inblandade i förberedandet och genomförandet av åtgärderna,ii) inköp och hyra av medieutrymme, skapande av slogans eller varumärken för åtgärdernas hela löptid,iii) utgifter för utgivning av material, för extern personal samt för lokaler och fordon som är nödvändiga för åtgärderna.b) Driftskostnader för stödmottagaren (personal, material, fordon m.m.) skall inte vara stödberättigande.(1) Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, 5.7.1985, s. 40). Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/11/EG (EGT L 73, 14.3.1997, s. 5).BILAGA IV SKALOR OCH SATSER FÖR DELTAGANDE 1. Stödskalor för fiskeflottorna (Avdelning II)>Plats för tabell>>Plats för tabell>Från och med den 1 januari 2000 för fartyg med en längd över 24 meter mellan perpendiklarna och från och med den 1 januari 2004 för alla fartyg, skall endast tabell 1 gälla.2. Satser för deltagandeFör alla åtgärder som avses i avdelningarna II, III och IV skall gemenskapens deltagande (A), det sammanlagda offentliga deltagandet (nationellt, regionalt och annat) från den berörda medlemsstaten (B) samt eventuellt deltagande från privata stödmottagare (C) begränsas enligt följande, utryckt i procent av stödberättigande kostnader:Grupp 1: Bidrag för definitivt upphörande med aktivitet (artikel 8), kompletterande bidrag för skapande av gemensamma företag som medfinansieras genom FFU eller garantisektionen vid EUGFJ (artikel 9), småskaligt kustfiske (artikel 12), socio-ekonomiska åtgärder (artikel 13), skydd av fiskeresurserna i kustområden (artikel 14), utrustning i fiskehamnar utan deltagande av privata stödmottagare (artikel 14), åtgärder för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter utan deltagande från privata stödmottagare (artikel 15), åtgärder som genomförs av branschen (artikel 16), bidrag för tillfälligt upphörande med aktivitet och annan ekonomisk ersättning (artikel 17), nyskapande åtgärder samt tekniskt stöd förutom pilotprojekt (artikel 18).Grupp 2: Förnyelse av fiskeflottan och modernisering av fiskefartygen (artikel 10)Grupp 3: Vattenbruk (artikel 14), utrustning i fiskehamnar med deltagande från privata stödmottagare (artikel 14), beredning och saluföring (artikel 14), åtgärder för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter med deltagande från privata stödmottagare (artikel 15).Grupp 4: Pilotprojekt (artikel 18)>Plats för tabell>I grupp 1 får förvaltningsmyndigheten om så är nödvändigt kräva ekonomiskt deltagande från den privata sektorn, särskilt när det gäller skydd av fiskeresurser i kustområden eller åtgärder som genomförs av branschen. De stödberättigande kostnaderna skall minskas i motsvarande grad.Om det rör sig om investeringar i små och medelstora företag i enlighet med kommissionens rekommendation nr 96/280/EG (1) får satserna (A) i grupperna 2 och 3 ökas i en omfattning som motsvarar de andra finansieringsformer än direkt stöd som används, utan att denna ökning får överskrida 10 % av den totala stödberättigande kostnaden. Den privata stödmottagarens deltagande skall minskas i samma utsträckning.(1) Kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (96/280/EG) (EGT L 107, 30.4.1996, s. 4).


type: other

text:
Computerbesluiten, kunstmatige intelligentie en de bestuursrechter - OpenRecht
 Tijdschrift voor Formeel Belastingrecht, TFB, 2019/8, Sdu
 2 De uitspraak van de Hoge Raad over het geautomatiseerde WOZ-besluit
 Ook bij de beoordeling van belastingzaken worden beslissingen steeds vaker niet door mensen, maar door computers genomen. Die doen dat sneller en worden nooit moe. De keerzijde is dat er is ingeleverd op de rechtsbescherming. Marlies van Eck deed empirisch onderzoek naar de uitvoering in de belastingsector en sociale zekerheid en constateerde onder andere dat de rechtsbescherming tekortschiet omdat burgers en rechters niet weten hoe de computer tot zijn besluit is gekomen.
 Groot was de hilariteit op Twitter toen een Kamerlid zich hardop vroeg of het waar was dat niet alle Vpb-aangiften werden gecontroleerd.[1] Onder welke steen kwam die persoon nou toch weer vandaan? Als ‘we’ dat allemaal zo goed weten, is het op z’n minst opmerkelijk dat er over de reden hiervan zo weinig wordt gepubliceerd. Ik doel hiermee op de feitelijke situatie dat het merendeel van besluiten in het belastingrecht door de computer wordt genomen.
 Het aan computers uitbesteden van het nemen van besluiten is niet voorbehouden aan de Belastingdienst. Ook in de sociale zekerheid komt er bij het gros van de primaire besluiten geen mens meer aan te pas. Lagere overheden maken ook gebruik van geautomatiseerde beslissystemen. Het is bovendien geen nieuwe ontwikkeling. Geautomatiseerde overheidsbesluiten kent Nederland al jaren. In de jaren negentig bijvoorbeeld werd mijn studiefinanciering al geautomatiseerd verleend en uitbetaald. De kinderbijslag werd geautomatiseerd rond 1995. De early adopter is natuurlijk de Belastingdienst die in 1954 de eerste elektronische apparatuur aanschafte die de handmatige berekeningen van de aanslagen IB kon overnemen en al in de jaren zeventig jaarlijks 17,4 miljoen aanslagen oplegde.[2] Dankzij automatisering middels kunstmatige intelligentie (Artificial Intelligence, AI) zijn grote uitvoeringssprongen gemaakt. De computer kan beter rekenen, kan veel meer besluiten opleggen dan een ambtenaar en doet dit ook nog eens veel sneller. De keerzijde is dat er is ingeleverd op de rechtsbescherming. Ik deed empirisch onderzoek naar de uitvoering in de belastingsector en sociale zekerheid en constateerde onder andere dat de rechtsbescherming tekortschiet omdat burgers en rechters niet weten hoe de computer tot zijn besluit is gekomen. De beslisregels worden niet ter beschikking gesteld en, als dit te complex is om snel te kunnen begrijpen, er wordt ook geen ‘uitleg voor dummies’ gegeven. Dit leidt ertoe dat niet beoordeeld kan worden of de wet juist is toegepast, laat staan of en hoe de beginselen van behoorlijk bestuur zijn meegenomen en of er sprake is van schending van het verbod op discriminatie.[3]
 In deze bijdrage bespreek ik een uitspraak van de Hoge Raad over een WOZ-computerbesluit in het licht van de huidige bestuursrechtelijke jurisprudentie. Aan het eind zal ik kort ingaan op ontwikkelingen in de AI en bespreken wat dit mogelijk betekent voor de rechtsbescherming van belanghebbenden.
 De Hoge Raad bepaalde in de uitspraak van 17 augustus 2018[4] dat als een bestuursorgaan een besluit neemt dat geheel of ten dele het resultaat is van een geautomatiseerd proces, het moet zorgen voor de inzichtelijkheid en controleerbaarheid van die keuzes, aannames en gegevens. De Hoge Raad deed deze uitspraak in een WOZ-zaak waarin taxatiesoftware was gebruikt om aan de hand van grondstaffels te komen tot een waardebepaling. Het bestuursorgaan in kwestie beschikte zelf niet over de precieze ins en outs zodat onder andere het standpunt werd ingenomen dat de programmatuur of de grondstaffels niet overgelegd konden worden op basis van art. 7:4 Algemene wet bestuursrecht (Awb).
 Als u mij toestaat even uit te zoomen op deze, door Stevens ‘introverte processuele’ genoemde opstelling[5] , bent u hier dus getuige van een bestuursorgaan dat de computer een besluit heeft laten nemen op basis van software van een bedrijf[6] en zelf ook niet weet hoe dat besluit tot stand komt. Er lijkt mij in staats- en bestuursrechtelijk opzicht dan wel iets meer aan de hand dan de vraag of de programmatuur overlegd moet worden op grond van art. 7:4 Awb.[7]
 Het is dan ook meer dan terecht dat de Hoge Raad oordeelt vanuit een meer principieel oogpunt: belanghebbenden moeten bij computerbesluiten in de gelegenheid worden gesteld om de juistheid van de bij dat geautomatiseerde proces gemaakte keuzes en de daarbij gebruikte gegevens en aannames te controleren en zo nodig gemotiveerd te betwisten. Is die gelegenheid er niet, dan is de besluitvorming vanuit het perspectief van de belanghebbende te beschouwen als een ‘black box’ en is niet meer te controleren op basis waarvan tot een bepaald besluit wordt gekomen.
 De Hoge Raad gebruikt hier een nagenoeg gelijke motivering als de Afdeling bestuursrechtspraak van de Raad van State een jaar daarvoor in de zaak over een besluit dat met behulp van het computerprogramma Aerius was genomen.[8] Anders dan in deze WOZ-zaak, was de software van Aerius ontwikkeld door de overheid en open source, dat wil zeggen vrij voor computerprogrammeurs om in te zien en verder te ontwikkelen. Daardoor kan de conclusie worden getrokken dat een bestuursorgaan ook in zo’n geval nog stappen moet zetten om meer duidelijkheid en uitleg te bieden aan leken zoals de belanghebbenden en de rechter.
 Hoewel het niet vaak voorkomt dat in het geschil een rol speelt dat de computer het primaire besluit heeft genomen, is de jurisprudentie die er is wel consistent te noemen. Volgens de bestuursrechters is transparantie van het computerprogramma nodig vanuit het belang van ‘equality of arms’. Met bovengenoemde uitspraak heeft de Hoge Raad de rijen in de bestuursrechtspraak gesloten. Zonder die inzichtelijkheid en controleerbaarheid dreigt er een ongelijke procespositie van partijen te ontstaan.
 We kunnen inmiddels best spreken van een zekere traditie. De eerste uitspraak van een bestuursrechter over een computerbesluit dateert immers al uit 1997 waarin de Rechtbank Amsterdam een besluit beoordeelde dat gemaakt was met behulp van het computersysteem FIS (Functie Informatie Systeem).[9] Met dit systeem werd de mate van arbeidsongeschiktheid berekend zodat bepaald kon worden wat de hoogte van de arbeidsongeschiktheidsuitkering zou moeten zijn. In de zaak over de uitkering waarbij de belanghebbende bepaalde gegevens betwistte, weigerde het bestuursorgaan informatie over het computersysteem aan de rechter ter beschikking te stellen terwijl de rechtbank vond dat deze moest worden overlegd op grond van art. 8:45 Awb. In dit artikel staat dat de rechter gedurende het vooronderzoek partijen kan verzoeken schriftelijk inlichtingen te geven en onder hen berustende stukken in te zenden. De rechtbank oordeelde dat het tot de fundamentele beginselen van het (bestuursrechtelijk) procesrecht hoort dat de rechter zich bij de vaststelling van rechten en verplichtingen van partijen alleen mag baseren op gegevens van feitelijke aard waarvan partijen de juistheid en volledigheid hebben kunnen nagaan en bij de rechter ter discussie hebben kunnen stellen. Ingeval een besluit dus wordt genomen of gefaciliteerd door een computersysteem, hoort de overheid in een geschil daarover, informatie over het computersysteem ter beschikking te stellen aan de rechter en de andere partij. Dit oordeel werd in hoger beroep bevestigd door de Centrale Raad van Beroep (CRvB) die eraan toevoegde dat fundamentele procesrechtelijke beginselen – waaronder het verdedigingsbeginsel – zwaarder wegen dan de praktische belangen van het bestuursorgaan.[10]
 Enkele jaren later boog de CRvB zich over de opvolger van FIS, het CBBS (Claimbeoordelings- en borgingssysteem).[11] In een procedure over een besluit over de beoordeling van de arbeidsongeschiktheid dat met behulp van het computerprogramma was genomen, oordeelde de CRvB dat de besluiten van dit computerprogramma geen toereikend niveau van transparantie, verifieerbaarheid en toetsbaarheid hadden. De CRvB gaf in de uitspraak aan het bestuursorgaan een termijn om de aanpassingen te realiseren. Besluiten die na deze termijn werden genomen zonder dat het programma was aangepast, zouden door de rechter worden vernietigd omdat deze genomen werden zonder zorgvuldige voorbereiding en/of omdat er een motiveringsgebrek aan kleeft. Deze uitspraak leidde tot systeemaanpassingen en een nieuw oordeel van de CRvB: de onvolkomenheden die eerder waren geconstateerd waren genoegzaam verholpen.[12] Met enige creativiteit kun je hieruit concluderen dat de rechter eigenhandig de inhoudelijke ontwikkeling van software heeft weten te beïnvloeden.
 Als een bestuursorgaan computerbesluiten neemt, maakt het gebruik van artificiële intelligentie (hierna: AI). De computer wordt door mensen geïnstrueerd om op basis van ‘als [X] dan [Y]’-redeneringen tot een besluit te komen. Dit is AI op basis van redeneren en kennisrepresentatie.[13] Een andere vorm van AI die hier niet mee verward moet worden is de AI die werkt op basis van grote hoeveelheden data en veel rekenkracht en die zelflerend is.
 Beide vormen zijn terug te voeren op rekenkracht en wiskundige modellen. Er is echter een groot verschil in de reconstrueerbaarheid van de besluiten. Bij het gebruik van een systeem dat zichzelf iets aanleert, kan het gebeuren dat het uitkomsten genereert die voor mensen, zelfs de deskundigen, niet goed meer zijn te volgen. In theorie is dit anders dan AI die door mensen is gemaakt: als die goed bijhouden wat ze doen, zou het besluit te reconstrueren moeten zijn.
 In het belastingrecht kan de inzet van de laatstgenoemde AI tot twee soorten juridische handelingen leiden:
 1. er wordt een besluit genomen door een zelflerend systeem of
 2. AI wordt ingezet om risicogericht te werken en het zelflerend systeem bepaalt welke aangiftes wel en welke niet door een mens bekeken gaan worden.
 Ad 1. Besluit door een zelflerend systeem
 In dit geval kan gesproken worden van het gebruiken van een autonoom systeem dat is getraind door oude besluiten te laten zien, zodat het zelf gaat zoeken naar wiskundige verbanden in die setgegevens om tot een nieuw besluit te komen. Hier heb ik nog geen praktische voorbeelden van waargenomen, maar het lijkt erop dat de Belastingdienst sommige uitspraken op bezwaar laat nemen op basis van dergelijke systemen. Zo valt te lezen in een brief van de staatssecretaris aan de Tweede Kamer dat er ‘wordt gewerkt aan een risicotool inkomensheffing, die geautomatiseerd een inschatting maakt van het risico van een bezwaar. Daardoor vervalt een groot deel van de handmatige beoordeling van de bezwaren en verbetert de risicoselectie’.[14]
 De juridische vraag die hier voor de hand ligt is natuurlijk: mag dit wel op grond van art. 22 Algemene verordening gegevensbescherming (AVG) en art. 40 Uitvoeringswet AVG? Die vraag moet ook zeker beantwoord worden, maar bovenal kan de vraag gesteld worden of dit strookt met de doelstellingen van de bezwaarfunctie?
 Wat blijft er op deze manier over van de heroverwegingsfunctie en het aan de burger bieden van contact met de overheid? Contact dat misschien juist extra hard nodig is als de overheid vanwege automatisering van het primaire proces al een machine is geworden? Is de inzet van technologie bij de afhandeling van bezwaren niet juist een teken aan de wand van doorgeschoten dataficering? Doorgeschoten juridisering bij de afhandeling van bezwaar is niet goed, maar deze dreigt nu snel te worden ingeruild voor iets anders. Het gaat uiteindelijk toch om mensen en niet om pakketjes data.[15] Bovendien kan de vraag gesteld worden of het niet beter is de achtergronden aan te pakken als er zoveel bezwaren blijven binnen komen.[16]
 Ad 2. De inzet van data science (AI) bij risicogericht werken
 Het inzetten van data science of AI om te bepalen welke mensen wel en welke niet gecontroleerd worden door een bestuursorgaan wordt momenteel veel gebruikt. In het fiscaal recht spreekt men dan over risicogericht toezicht. Risicogericht toezicht is niet nieuw: er worden al jaren selectieregels geschreven op basis van de ervaring van vaktechnische experts om de aangiften op risico’s te beoordelen. Nieuw is hier dat nieuwe AI, de zelflerende systemen dus, wordt gebruikt om aangiften op risico’s te onderscheiden.[17]
 Omdat het een voorbereidingshandeling is en een geschil vaak gaat over de juistheid van het eventueel daaropvolgend besluit, is niet altijd zichtbaar dat bestuursorganen zo werken. Er zijn talloze juridische vragen te stellen bij deze wijze van werken. Het voert te ver om daar op in te gaan, maar mijn persoonlijke verwachting is dat de vraag voor burgers de komende jaren op talloze gebieden zal zijn: ‘waarom ik?’ Waarom word ik gevraagd om extra stukken te overleggen? Waarom wordt bij mij een adrescontrole verricht door een huisbezoek? Waarom word ik gefouilleerd?[18]
 Het zal interessant worden te zien hoe bestuursorganen om zullen gaan met deze vragen. Enerzijds wijst het kabinet erop dat dergelijke beslisregels en algoritmen in beginsel vallen onder de Wet openbaarheid van bestuur (Wob)[19], anderzijds worden concrete verzoeken om die openbaarheid ook afgewezen, denk aan het risicoprofileringssysteem Systeem Risico Indicatie (SyRI). Bovendien is aannemelijk dat de gemiddelde Nederlander niet veel wijzer zal worden van deze documenten: openbaar wil niet zeggen dat het toegankelijk is of te begrijpen.
 Het zou beter zijn als de reden actief wordt getoond aan degene die onder het vergrootglas wordt gelegd. Misschien wel net zo als bij bol.com, Netflix en Spotify: ‘We zagen op Twitter dat u een teckel heeft en mensen met een teckel voeren vaker ten onrechte aftrekposten op dan andere mensen.’[20]
 Voor beide handelingen is het ook in de fiscaalrechtelijke praktijk van belang te kijken naar de AVG. Daar waar in art. 40 Uitvoeringswet AVG is geregeld dat de Belastingdienst en gemeenten bijvoorbeeld hun geautomatiseerde praktijk mogen voortzetten, is dit niet het geval voor zelflerende systemen. Deze zullen immers vaak vallen onder het recht om niet te worden onderworpen aan geautomatiseerde besluitvorming, waaronder profilering (art. 22 AVG).
 Dit neemt wat mij betreft niet weg dat de principiële vraag meer aandacht nodig heeft: hoe ver mag een bestuursorgaan gaan bij het inzetten van AI die gevolgen heeft voor de relatie tussen overheid en burger?[21] En is het wel een optie dat een bestuursorgaan vertrouwt op een systeem voor het nemen van beslissingen maar zelf niet kan uitleggen hoe het systeem tot die uitkomst is gekomen? Het zou goed zijn als ook juristen en fiscalisten zich hierover buigen.
 Ik wil dan ook iedereen aanbevelen om de gratis Nederlandse cursus op internet te volgen: de Nationale AI-cursus.[22] Het is niet alleen leuk en leerzaam en wetenschappelijk verantwoord gemaakt, maar het maakt ook dat u beter kunt beoordelen of er een juridisch probleem is of niet. Het is ontzettend boeiend om te zien hoe AI ons kan helpen. Maar de inzet van technologie is niet iets wat uit de lucht komt vallen, er gaan menselijke afwegingen aan vooraf om er wel of geen gebruik van te maken. Bestuursorganen die gebruik (lijken te) maken van technologie bevragen over hun inhoudelijke afwegingen, de gebruikte gegevens en de waarborgen, maakt naar mijn mening ook deel uit van rechtsbescherming.
 1. Dit was naar aanleiding van berichtgeving in Trouw van 26 januari 2019 (‘Fiscus laat verdachte aangiften ongezien door’). De staatssecretaris heeft schriftelijk gereageerd met een brief aan de Tweede Kamer van 1 februari 2019, Kamerstukken II, 2018/19, 31066, 453.
 2. B.M.A. van Eck, Geautomatiseerde ketenbesluiten & rechtsbescherming. Een onderzoek naar de praktijk van geautomatiseerde ketenbesluiten over een financieel belang in relatie tot rechtsbescherming (diss. Tilburg University), 2018, 292.
 3. B.M.A. van Eck, Geautomatiseerde ketenbesluiten & rechtsbescherming. Een onderzoek naar de praktijk van geautomatiseerde ketenbesluiten over een financieel belang in relatie tot rechtsbescherming (diss. Tilburg University), 2018, 400-402.
 4. HR 17 augustus 2018, ECLI:NL:HR:2018:1316, V-N 2018/42.18, Belastingblad 2018/367, m.nt. B.S. Kats, BNB 2018/182, m.nt. E.B. Pechler.
 5. L.G.M. Stevens, ‘De behoefte aan rechtsbescherming zal alleen maar groter worden’, WFR 2018/236.
 6. Naar eigen zeggen dankzij ‘uitgebreide koppelingen met basisregistraties en slimme algoritmes’.
 7. M.B.A. van Eck, M. Bovens & S. Zouridis, ‘Algoritmische rechtstoepassing in de democratische rechtsstaat’, NJB 2018/2101.
 8. ABRvS 17 mei 2017, ECLI:NL:RVS:2017:1259, Computerrecht 2017/256, m.nt. B.M.A. van Eck.
 9. Rb. Amsterdam 8 juli 1997, 95/9470 AAWAO 20, JB 1997/207, m.nt. H.J. Simon.
 10. CRvB 27 november 1998, ECLI:NL:CRVB:1998:AA3736, AB 1999/66, m.nt. F.J.L. Pennings en USZ 1998/311, m.nt. H.H. de Vries.
 11. CRvB 9 november 2004, ECLI:NL:CRVB:2004:AR4716, RSV 2004/351.
 12. CRvB 12 oktober 2006, ECLI:NL:CRVB:2006:AY9973, SR 2006/81, m.nt. A.C. Damsteegt.
 13. B. Mols, 20 juli 2018, ‘Slimme computers moeten de wereld ook begrijpen’ De Ingenieur, 20 juli 2018.
 14. Brief van staatssecretaris van Financiën aan Tweede Kamer over vertraging van bezwaarafhandeling, Kamerstukken II 2018/19, 31066, nr. 441, p.4.
 15. Zie ook M.H. Ippel, ‘De mens als maatstaf voor de regels in het algemeen bestuursrecht’, NTB 2018/63.
 16. Zie ook de aantekening ‘Tijdig beslissen op bezwaar’, Vakstudie Nieuws 2019/9.3
 17. Het CBS rapporteerde in opdracht van de Staatssecretaris van Binnenlandse Zaken en Koninkrijksrelaties naar aanleiding van vragen van Kamerleden over het gebruik van algoritmes door de overheid: CBS, Gebruik van algoritmen door overheidsorganisaties, 2018.
 18. Zie ook de aantekening over uitworp en nieuw feit in V-N 2019/11.4.
 19. Antwoord Staatssecretaris van Binnenlandse Zaken en Koninkrijksrelaties mede namens de Minister voor Rechtsbescherming op vragen van leden Middendorp en Koopmans over berichtgeving over het proefschrift van Marlies van Eck Tilburg University, Kamerstukken II, 2017/18, Aanhangsel 1612, p. 2.
 20. Voorbeeld ontleend aan het zeer lezenswaardige artikel van K.A. Houser & D. Sanders, ‘The Use of Big Data Analytics by the IRS: Efficient Solutions or the End of Privacy as We Know It?’, Vanderbilt Journal of Entertainment and Technology Law Summer 2017, L.817.
 21. Zie ook het ambtshalve advies van de afdeling advisering van de Raad van State over de effecten van digitalisering voor de rechtsstatelijke verhoudingen, W04.18.0230/I.
 22. De National AI-cursus, https://app.ai-cursus.nl.
 JCDI:ALT351:1
 Belastingrecht, Informatierecht, Staats- en bestuursrecht, Informatierecht / ICT-recht
 https://www.openrecht.nl?jcdi=JCDI:ALT351:1