text:
 Avis juridique important
 |
 51996PC0356
 Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen tekemisestä /* KOM/96/0356 lopull. - CNS 96/0201 */
 Virallinen lehti nro C 284 , 27/09/1996 s. 0008
 Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen tekemisestä (96/C 284/06) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(96) 356 lopull. - 96/0201(CNS) (Komission esittämä 22 päivänä heinäkuuta 1996)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 artiklan yhdessä 228 artiklan 2 kohdan ensimmäisen lauseen ja 228 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon parlamentin lausunnon,sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisö ja Liettuan tasavalta ovat neuvotelleet ja parafoineet kalastussuhteitaan koskevan sopimuksen, jatämän sopimuksen hyväksyminen on yhteisön etujen mukaista,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Hyväksytään yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskeva sopimus. Sopimuksen ja pöytäkirjan tekstit, jotka koskevat määrättyjä tilapäisiä ja yhteisyrityksiä koskevia edellytyksiä, ovat tämän asetuksen liitteenä.2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä asianmukaisesti valtuutetut henkilöt allekirjoittamaan sopimus yhteisöä sitovasti.3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.SOPIMUS Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisistä kalastussuhteista EUROOPAN YHTEISÖ,jäljempänä "yhteisö", jaLIETTUAN TASAVALTA,jäljempänä "Liettua",jäljempänä "sopimuspuolet", jotkaOTTAVAT HUOMIOON yhteisön ja Liettuan läheiset suhteet ja erityisesti yhteisön ja Liettuan välisen Eurooppa-sopimuksen perusteella syntyneet suhteet sekä Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1993 allekirjoitetun yhteisön ja Liettuan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen perusteella syntyneet suhteet sekä yhteisen halun lujittaa näitä suhteita,KATSOVAT, että Ruotsin kuningaskunta ja Suomen tasavalta liittyivät yhteisöön 1 päivänä tammikuuta 1995,KATSOVAT, että yhteisö hallinnoi nyt Liettuan tasavallan hallituksen Ruotsin kuningaskunnan hallituksen kanssa 25 päivänä marraskuuta 1993 ja Suomen tasavallan hallituksen kanssa 7 päivänä kesäkuuta 1993 tekemiä kalastussopimuksia,PITÄVÄT MIELESSÄ yhteisen halunsa korvata nämä sopimukset uudella Liettuan ja yhteisön välisellä sopimuksella, siten kuin siitä on määrätty 1 päivänä tammikuuta 1995,PITÄVÄT MIELESSÄ sopimuspuolten yhteisen halun varmistaa kalakantojen säilyttämisen ja järkiperäisen hoidon niiden rannikoihin rajoittuvilla vesialueilla,OTTAVAT HUOMIOON vuonna 1982 allekirjoitetun Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen,VAHVISTAVAT, että rantavaltioiden on laajentaessaan sitä aluetta, jolla kalavarat kuuluvat niiden lainkäyttövaltaan, ja käyttäessään näillä alueilla täysivaltaisia oikeuksiaan näiden kalavarojen tutkimiseen, hyväksikäyttämiseen, säilyttämiseen ja hoitoon noudatettava kansainvälisen oikeuden periaatteita,PITÄVÄT MIELESSÄ, että Liettua on vaatinut kalastusta koskevaa lainkäyttövaltaa vesillä, joilla yksinomaan Liettua käyttää täysivaltaisia oikeuksiaan kyseisten vesien elollisten luonnonvarojen tutkimiseen, hyväksikäyttämiseen, säilyttämiseen ja hoitoon ja että yhteisö on sopinut, että sen jäsenvaltioiden kalastusvyöhykkeiden rajat (jäljempänä "yhteisön kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvat alueet") ulotetaan 200 meripeninkulman päähän, jolloin kalastuksen harjoittamista näiden rajojen sisäpuolella koskee yhteisön yhteinen kalastuspolitiikka,PITÄVÄT MIELESSÄ, että osa Itämeren kalavaroista muodostuu molempien sopimuspuolten kalastajien hyödyntämistä yhteisistä kalakannoista tai toisistaan riippuvaisista kalakannoista ja että näiden kalakantojen tehokas säilyttäminen ja järkiperäinen hoito voidaan saavuttaa ainoastaan sopimuspuolten välisellä yhteistyöllä ja asianmukaisissa kansainvälisissä toimielimissä, erityisesti kansainvälisessä Itämeren kalastuskomissiossa,PITÄVÄT MIELESSÄ Yhdistyneiden kansakuntien rajat ylittäviä kalakantoja ja laajasti vaeltavia kalakantoja koskevan konferenssin tulokset samoin kuin vastuuntuntoista kalastusta koskevat ohjeet,HALUAVAT jatkaa yhteistyötään asianmukaisissa kansainvälisissä kalastusalan järjestöissä kaikkien merkityksellisten kalavarojen yhteisen säilyttämisen, järkiperäisen hyödyntämisen ja hoidon puolesta,PITÄVÄT MIELESSÄ kyseisen kalavarojen säilyttämiseen ja hoitoon sekä niiden tutkimiseen ja hyödyntämiseen liittyvän yhteistyön, tieteellisen tutkimuksen merkityksen kalavarojen säilyttämiselle, järkiperäiselle hyväksikäytölle ja hoidolle ja haluavat edistää yhteistyötä tällä alalla,PITÄVÄT MIELESSÄ kummankin sopimuspuolen kiinnostuksen kalastaa toisen sopimuspuolen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla Itämeren alueella,OVAT PÄÄTTÄNEET parantaa yhteistyötä ja kehitystä kalastusalalla edistämällä kalatalousalan yritysten välisiä yhteisyrityksiä ja perustamalla tilapäisiä yhteisyrityksiä,OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että tämä uudentyyppinen kalatalousalan yhteistyö vaikuttaa piristävästi Liettuan laivaston uudistamiseen ja muuttamiseen sekä yhteisön laivaston uudelleenjärjestelyyn, jaHALUAVAT vahvistaa säännöt ja säännökset, jotka muodostavat kalatalousalan yritysten molemminpuolisen yhteistyön perustan ja määräävät niiden yhteistyön suunnan,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artikla Sopimuspuolet toimivat yhteistyössä kummankin sopimuspuolen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ja niihin liittyvien alueiden kalakantojen järkiperäisen säilyttämisen ja hoidon varmistamiseksi. Sopimuspuolet pyrkivät sopimaan joko suoraan kolmansien sopimuspuolten kanssa tai asianmukaisten alueellisten toimielinten välityksellä kalakantojen järkiperäistä säilyttämistä ja hyödyntämistä koskevista toimenpiteistä, esimerkiksi suurimman sallitun saaliin vahvistamisesta ja sen jakamisesta.2 artikla Kumpikin sopimuspuoli antaa toisen sopimuspuolen kalastusaluksille luvan kalastaa sen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla Itämeren alueella yli 12 meripeninkulman päässä peruslinjoista, joista aluevesiraja mitataan, seuraavien määräysten mukaisesti.3 artikla 1. Kumpikin sopimuspuoli määrää tarvittaessa vuosittain kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaansa kuuluvan Itämeren alueen osalta ja joka on odottamattomien olosuhteiden vaatiman muutoksen tarpeessa:a) yksittäisten kalakantojen tai kalakantaryhmien suurimman sallitun saaliin ottaen huomioon tarkimmat käytettävissä olevat tieteelliset tiedot, kalakantojen keskinäisen riippuvuuden, toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen tekemän työn sekä muut asian kannalta merkitykselliset seikat,b) asianmukaisten neuvottelujen jälkeen toisen sopimuspuolen kalastusaluksille myönnettävät osuudet asetetun tavoitteen mukaisesti siten, että sopimuspuolten välisissä kalastussuhteissa saavutetaan molempia sopimuspuolia tyydyttävä tasapaino,jac) keskinäiset alueelle pääsyä koskevat sopimukset yhteisten kalakantojen yhteistä hallintoa koskevien ohjelmien perusteella.2. Kumpikin sopimuspuoli toteuttaa kaikki muut kalakantojen säilyttämistä ja elvyttämistä koskevat toimenpiteet, joita se pitää tarpeellisina sellaisen tason saavuttamiseksi, jolla saavutetaan mahdollisimman suuri ja vakaa tuotto. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien vuosittaisen vahvistamisen jälkeen käyttöönotettujen toimenpiteiden tai edellytysten osalta otetaan huomioon tarve olla heikentämättä toisen sopimuspuolen kalastusaluksille myönnettyjä kalastusmahdollisuuksia.4 artikla Liettua voi myöntää lisäkalastusmahdollisuuksia sen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla; vaihdossa yhteisö myöntää taloudellista tukea, joka Liettuan on käytettävä kalastusteknologian kehittämiseen, vesiviljely mukaan lukien, kalavarojen säilyttämiseen, tutkimukseen ja koulutukseen yhteisön etua vahingoittamatta.5 artikla 1. Sopimuspuolet edistävät yhteisön ja Liettuan yritysten välisten kalatalousalan tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamista.2. Liettua tukee tällaisten tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamiselle ja toiminnalle suotuisan ja vakaan ilmapiirin edistämistä ja ylläpitämistä.Tätä varten se soveltaa erityisesti sijoituksia suosivia ja suojaavia määräyksiä, joilla varmistetaan kaikille tällaisten tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten osakkaina oleville yhteisön yrityksille syrjimätön, tasapuolinen ja oikeudenmukainen kohtelu. Tähän sisältyy mahdollisuus hyödyntää meren kalavaroja.3. Suunnitelmassa, jonka mukaan yhteisö myöntää taloudellista tukea ja Liettua sallii pääsyn hyödyntämään tämän sopimuksen 3 ja 4 artiklassa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien lisäksi myönnettyjä kalastusmahdollisuuksia, sopimuspuolet sopivat neuvottelevansa asiaankuuluvalla tavalla sellaisten Liettuan ja yhteisön laivanvarustajien välisten sellaisten kalatalousalan yhteisyritysten perustamisen edistämisestä, jotka pyrkivät yhdessä käyttämään hyväkseen Liettuan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden kalavaroja.6 artikla Kumpikin sopimuspuoli voi päättää, että toisen sopimuspuolen kalastusalusten harjoittama kalastustoiminta sen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella on luvanvaraista. Kalastuslisenssien myöntämistä koskevat rajoitukset vahvistetaan sopimuspuolten välisissä neuvotteluissa. Kummankin sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat riittävän ajoissa toiselle sopimuspuolelle tarvittaessa toisen sopimuspuolen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella kalastukseen oikeutettujen kalastusalusten nimet, rekisterinumerot ja muut asian kannalta merkitykselliset seikat. Toinen sopimuspuoli myöntää sen jälkeen lisenssit sovituin rajoituksin.7 artikla 1. Kumpikin sopimuspuoli voi oman lainsäädäntönsä, säännöstensä ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen kalastusalukset noudattavat toisen sopimuspuolen lainsäädännössä vahvistettuja kalavarojen hyväksikäyttöä koskevia säilyttämistoimenpiteitä sekä muita sääntöjä ja säännöksiä kyseisen sopimuspuolen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella.2. Kumpikin sopimuspuoli voi kalastusta koskevaan lainsäädäntövaltaansa kuuluvalla alueella ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että toisen sopimuspuolen alukset noudattavat säilyttämistoimenpiteitä ja muita sen kalastustoimintaa säätelevissä määräyksissä ja toimenpiteissä vahvistettuja sääntöjä ja säännöksiä.3. Kumpikin sopimuspuoli ilmoittaa ennalta ja asiaankuuluvalla tavalla toiselle sopimuspuolelle kaikista sen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella harjoitettavaa kalastustoimintaa säätelevistä säännöksistä ja toimenpiteistä sekä kaikista näitä säännöksiä ja toimenpiteitä koskevista muutoksista.4. Kummankin sopimuspuolen säilyttämistarkoituksessa toteuttamien kalastuksen säätelytoimenpiteiden on perustuttava puolueettomiin ja tieteellisiin näkökohtiin eivätkä ne saa syrjiä toista sopimuspuolta tosiasiallisesti tai oikeudellisesti.8 artikla Kumpikin sopimuspuoli sallii toisen sopimuspuolen kalastustoiminnasta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten tarkastukset kalastusaluksillaan kyseisen sopimuspuolen kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella. Kumpikin sopimuspuoli helpottaa näitä tarkastuksia 7 artiklassa tarkoitettujen säätelytoimenpiteiden ja säännösten noudattamisen valvomiseksi.9 artikla Kummankin sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat viipymättä diplomaattiteitse toisen sopimuspuolen toimivaltaisille viranomaisille kyseisen sopimuspuolen kalastusalusten luvan väliaikaisen tai pysyvän pidättämisen yhteydessä toteutetut lisätoimenpiteet.Kummankin sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset pyrkivät helpottamaan säilyttämistoimenpiteiden tai muiden kalastustoimintaa säätelevien säännösten rikkomisen vuoksi lupansa väliaikaisesti tai pysyvästi menettäneiden alusten ja miehistön vapauttamista aluksen omistajan tai hänen edustajansa antamaa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti vahvistettua kohtuullista turvallisuuslupausta tai muuta takuuta vastaan.10 artikla Sopimuspuolet sitoutuvat kansallisten kalatalousalojen tieteellistä ja teknistä kehitystä koskevaan tietojenvaihtoon, erityisesti silloin kun se koskee kalavaroista saatujen saaliiden määriä ja kalavarojen hyödyntämistä.11 artikla 1. Sopimuspuolten välisen yhteistyön muotoja ovat tarvittava tieteellinen tutkimus kalavarojen säilyttämiseksi ja täysimääräiseksi hyödyntämiseksi niiden kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla, näytteiden keruu ja biologiaa koskevan tilastollisen tiedon tuottaminen, johon kuuluvat saaliita, pyyntiponnistuksia, pyydysten käyttöä, uusien kohdelajien tutkimusta sekä kalastusalueita ja niiden tulevaa yhteiskäyttöä koskevat tilastot.2. Sopimuspuolet edistävät tutkimusyhteistyötä ja tutkijoidensa ja asiantuntijoidensa yhteistyötä kalatalousalalla, kyseisten tutkijoiden ja asiantuntijoiden vaihto mukaan lukien; ne toimivat yhteistyössä myös parantaakseen Liettuan tutkimusmahdollisuuksia ja tutkijoiden koulutusta. Tämä yhteistyö toteutuu sovittujen, yhteistä etua koskevien ohjelmien mukaisesti.12 artikla 1. Sopimuspuolet toimivat välittömässä yhteistyössä ja kansainvälisten järjestöjen välityksellä, tieteellinen yhteistyö mukaan lukien, kalavarojen säilyttämiseksi, täysimääräiseksi hyödyntämiseksi ja asianmukaisen hoidon toteuttamiseksi sopimuspuolten ja kolmansien maiden uloimpien rajojen sisällä olevilla alueilla, joilla niiden kalastusalukset harjoittavat kalastusta. Sopimuspuolet neuvottelevat toistensa kanssa sellaisista niiden yhteistä etua koskevista aiheista, joita kyseiset kansainväliset järjestöt voivat ottaa harkittavakseen.2. Sopimuspuolet toimivat yhteistyössä varmistaessaan oikeutensa ja täyttäessään kansainvälisen oikeuden sääntöjen mukaiset velvollisuutensa Pohjois-Atlantin ja Itämeren elollisten luonnonvarojen säilyttämisen, täysimääräisen hyödyntämisen ja asianmukaisen hoidon yhteensovittamiseksi.13 artikla 1. Sopimuspuolet vakuuttavat sitoutuvansa Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1982 merioikeusyleissopimuksen asiaankuuluviin periaatteisiin ja määräyksiin ja erityisesti sen 66 artiklaan anadromisten lajien säilyttämiseksi.2. Sopimuspuolten yhteistyö on erityisesti kahdenvälistä ja toteutuu tarkoitukseen sopivan kansainvälisen kalastusalan järjestön, erityisesti kansainvälisen Itämeren kalastuskomission välityksellä.14 artikla 1. Sopimuspuolet neuvottelevat keskenään tämän sopimuksen täytäntöönpanoon ja moitteettomaan soveltamisen liittyvistä kysymyksistä.2. Jos tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta aiheutuu erimielisyyttä, sopimuspuolet neuvottelevat asiasta keskenään.15 artikla Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta millään tavoin sopimuspuolten kantoihin merioikeutta koskevissa kysymyksissä eivätkä rajoita niitä.16 artikla Tehdyllä sopimuksella ei rajoiteta Liettuan ja Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden yksinomaisten talousvyöhykkeiden tai kalastusvyöhykkeiden rajojen vahvistamista.17 artikla Tätä sopimusta sovelletaan yhtäältä alueisiin, joilla sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimusta mainitussa sopimuksessa määrätyillä edellytyksillä, ja toisaalta Liettuan tasavallan alueeseen.18 artikla Tämä sopimus tulee voimaan päivänä, jona sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen, että tätä tarkoitusta varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.Tuona päivänä se korvaa 17 päivänä joulukuuta 1993 allekirjoitetun, yhteisön ja Liettuan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, 7 päivänä kesäkuuta 1993 allekirjoitetun, Suomen tasavallan hallituksen ja Liettuan tasavallan hallituksen välisen kalastussopimuksen ja 25 päivänä marraskuuta 1993 allekirjoitetun, Ruotsin kuningaskunnan ja Liettuan tasavallan välisen kalastussopimuksen.19 artikla Tämä sopimus on aluksi tehty kuudeksi vuodeksi sen voimaantulopäivästä. Jollei jompikumpi sopimuspuoli sano sopimusta irti ilmoittamalla asiasta vähintään yhdeksän kuukautta ennen tämän ensimmäisen voimassaoloajan päättymistä, sen voimassaolo jatkuu aina kolme vuotta kerrallaan, jos irtisanomisilmoitusta ei ole tehty viimeistään yhdeksän kuukautta ennen kunkin voimassaoloajan päättymistä.Tämä sopimus tehdään kahtena englannin-, espanjan-, hollannin-, italian-, kreikan-, liettuan-, portugalin-, ranskan-, ruotsin-, saksan-, suomen-ja tanskankielisenä kappaleena, molempien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaisia. Euroopan yhteisön puolestaLiettuan tasavallan puolestaPÖYTÄKIRJA tehty Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisessä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa määrättyjä tilapäisiä yhteisyrityksiä ja yhteisyrityksiä koskevista edellytyksistä 1 artikla Tässä pöytäkirjassa sovelletaan seuraavia määritelmiä:a) tilapäinen yhteisyritys: mikä tahansa yhteenliittymä, joka perustuu rajoitetuksi ajaksi yhteisön laivanvarustajien ja Liettuasta kotoisin olevien oikeushenkilöiden välillä tehtyyn sopimukseen ja jonka tarkoituksena on jonkin Euroopan yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten avulla yhteisesti kalastaa ja hyödyntää Liettuan kalastuskiintiöitä ja jakaa yhteisestä taloudellisesta toiminnasta aiheutuvat kustannukset, voitot ja tappiot ensisijaisesti yhteisön markkinoille suuntautuvien toimitusten näkökulmasta;b) yhteisyritys: mikä tahansa Liettuan lainsäädännön alainen yritys, joka on yhden tai usemman yhteisön laivanvarustajan ja yhden tai useamman Liettuasta kotoisin olevan osakkaan muodostama ja jonka tarkoituksena on Liettuan lipun alla purjehtivien alusten avulla kalastaa ja mahdollisesti hyödyntää Liettuan kalastuskiintiöitä yhteisön ensisijaisesti yhteisön markkinoille suuntautuvien toimitusten näkökulmasta;c) yhteisön alus: jonkin yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtiva ja yhteisössä rekisteröity alus;d) yhteisön laivanvarustaja: johonkin yhteisön jäsenvaltioon asettunut laivanvarustaja;e) yhteisyrityshankkeiden perustaminen: yksityisoikeudellinen yritys, jonka perustamispääoma on peräisin yhdestä tai useammasta yhteisön jäsenvaltiosta ja joka on perustettu Liettuaan Liettuan kalavarojen hyödyntämiseksi ensisijaisesti yhteisön markkinoille suuntautuvien toimitusten näkökulmasta.2 artikla 1. Sopimuspuolten on luotava suotuisat edellytykset yhdestä tai useammasta yhteisön jäsenvaltiosta peräisin olevalla pääomalla rahoitettavien yritysten perustamiseksi Liettuaan ja sellaisten Liettuan ja yhteisön laivanvarustajien välisten kalatalousalan yhteisyritysten ja tilapäisten yhteisyritysten perustamiseksi, joiden tarkoituksena on yhteisesti hyödyntää Liettuan kalavaroja tässä pöytäkirjassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.2. Liettuan on sallitava tämän pöytäkirjan 1 kohdassa tarkoitetuille yhteisyrityksille liitteessä I mainitut kalastusmahdollisuudet.3. Osana laivastonsa uudelleenjärjestämismenettelyä yhteisön on helpotettava yhteisön alusten liittymistä Liettuaan perustettuihin tai perustettaviin yhteisyrityksiin. Tämän vuoksi ja osana kalastusteollisuutensa teknisiä uudistustoimia Liettuan on tämän sopimuksen nojalla siirrettävä kalastuslisenssit ja myönnettävä uudet asianmukaiset lisenssit.4. Niitä yhteisön aluksia, jotka on liitetty Liettuan kalastuslaivastoon jäljempänä olevan 5 artiklan nojalla ja liitteessä IV tarkoitetun taloudellisen tuen avulla, ei voida liittää uudelleen yhteisön laivastoon.3 artikla 1. Sopimuspuolten on valittava 2 artiklassa määrättyjä tilapäisiä yhteisyrityksiä ja yhteisyrityksiä koskevat hankkeet. Tätä tarkoitusta varten on perustettava sekakomitea:- arvioimaan sopimuspuolten esittämiä pöytäkirjan 2 artiklassa määrättyjen ja liitteessä II esitettyjen perusteiden mukaisia tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamista koskevia hankkeita;- varmistamaan hankkeiden asianmukainen hallinto ja valvomaan hankkeille tämän pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti myönnetyn taloudellisen tuen käyttöä;- tarkastamaan Liettuan kalastusvyöhykkeellä toimiviin tilapäisiin yhteisyrityksiin kuuluvien yhteisön alusten toimia ennen niiden sopimuksen päättymistä.2. Sekakomitean on kokoonnuttava kerran vuodessa joko Vilnassa tai Brysselissä ja poikkeuksellisesti jommankumman sopimuspuolen vaatimuksesta.4 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen tilapäisten yhteisyritysten perustamisen edistämiseksi sopimuspuolten valitsemien hankkeiden on oltava tukikelpoisia liitteessä III määrättyjen edellytysten mukaisesti.2. Yhteisön on myönnettävä yhteisön laivanvarustajan kanssa tilapäisen yhteisyrityksen muodostavalle liettualaiselle yritykselle taloudellista tukea, joka on viisitoista (15) prosenttia yhteisön laivanvarustajalle myönnetystä tuesta.5 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisyritysten perustamisen edistämiseksi sopimuspuolten valitsemien hankkeiden on oltava tukikelpoisia liitteessä IV määrättyjen edellytysten mukaisesti.2. Yhteisyritysten perustamisen ja kehittämisen edistämiseksi yhteisön on myönnettävä Liettuaan äskettäin perustetuille yhteisyrityksille taloudellista tukea, joka on viisitoista (15) prosenttia yhteisön laivanvarustajalle myönnetystä tuesta.Yhteisö maksaa tämän liikeomaisuuden muodossa olevan taloudellisen tuen Liettuan tasavallan maatalousministeriön kalastusosastolle, joka määrää sen käyttötavoista ja hallinnosta. Liettua tiedottaa sekakomitealle varojen käyttötavoista.6 artikla Yhteisyritysten perustamisesta ei saa olla seurauksena Liettuan laivastokapasiteetin kasvu.7 artikla Tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamista ja kalavaroille pääsyä koskevat edellytykset esitetään liitteessä V.8 artikla Tämän pöytäkirjan 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu taloudellinen tuki maksetaan yhteisön laivanvarustajille korvaamaan osaksi Liettuaan perustetusta yhteisyrityksestä tai tilapäisestä yhteisyrityksestä aiheutuneet rahoitusosuudet ja kyseisen aluksen poistamiseksi yhteisön rekisteristä.9 artikla Euroopan komissio maksaa sopimuksen 5 artiklassa ja tämän pöytäkirjan 4 ja 5 artiklassa tarkoitettujen tilapäisten yhteisyritysten ja pysyvien yhteisyritysten perustamista koskevana taloudellisena tukena 2 500 000 ecua tämän pöytäkirjan voimassaoloaikana.10 artikla 1. Tämän pöytäkirjan edellytykset tulevat voimaan päivänä, jona sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen, että tätä tarkoitusta varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.2. Tämä sopimus on tehty kolmeksi vuodeksi. Ennen sopimuksen voimassaolon päättymistä sopimuspuolten on aloitettava neuvottelut päättääkseen pöytäkirjaa ja/tai liitteitä koskevista, seuraavana kautena mahdollisesti tarvittavista muutoksista.11 artikla Tämä sopimus tehdään kahtena englannin-, espanjan-, hollannin-, kreikan-, italian-, liettuan-, portugalin-, ranskan-, ruotsin-, saksan-, suomen- ja tanskankielisenä kappaleena, molempien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaisia.Euroopan yhteisön puolestaLiettuan tasavallan puolestaLIITE I YHTEISYRITYSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET Sopimuksen 5 artiklan sekä tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti Liettua tukee tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamiselle ja toiminnalle suotuisan ja vakaan ilmapiirin edistämistä ja ylläpitämistä.Tätä varten Liettua varmistaa tällaisten tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten syrjimättömän, tasapuolisen ja oikeudenmukaisen kohtelun. Sen avulla Liettuan lipun alla purjehtiville yhteisön aluksille annetaan mahdollisuus päästä hyödyntämään Liettuan kalavaroja ja saada käyttöönsä romutettuja Liettuan aluksia koskevat kiintiöt ja lisenssit.LIITE II HANKKEIDEN VALINTAA KOSKEVAT MENETELMÄT JA PERUSTEET 1. Osapuolet antavat toisilleen esitettyjä hankkeita koskevia tietoja sellaisten tämän pöytäkirjan 2 artiklan mukaisten tilapäisten yhteisyritysten ja yhteisyritysten perustamista varten, jotka saavat yhteisön rahallista tukea.2. Kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset esittävät hankkeet yhteisölle.3. Yhteisö esittää sekakomitealle luettelon hankkeista, jotka voivat saada tämän pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan mukaista taloudellista tukea. Sekakomitea arvioi hankkeet pääasiassa seuraavien perusteiden mukaan:a) ehdotettuihin kalastustoimiin soveltuva teknologia,b) kohteena olevat saalislajit ja kalastusvyöhykkeet,c) aluksen ikä,d) tilapäisten yhteisyritysten kohdalla niiden kokonaiskesto sekä kalastustoimien kokonaiskesto,e) yhteisön laivanvarustajan aiempi kokemus ja liettualainen osapuoli kalatalousalalla.4. Sekakomitea suosittelee sopimuspuolille 3 kohdassa määrättyjen perusteiden mukaisesti valitut hankkeet.5. Kun Liettuan ja yhteisön viranomaiset ovat hyväksyneet hankkeet, yhteisö toimittaa Liettuan viranomaisille luettelon valituista hankkeista tarvittavien lupien ja kalastuslisenssien myöntämistä varten.LIITE III TILAPÄISILLE YHTEISHANKKEILLE MYÖNNETTÄVÄN TUEN SUURUUS >TAULUKON PAIKKA>Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden rahoitusosuus on 25 prosenttia edellä mainituista määristä kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivia aluksia koskeville hankkeille.LIITE IV YHTEISYRITYKSILLE MYÖNNETTÄVÄN TUEN SUURUUS >TAULUKON PAIKKA>Edunsaajille maksetut palkkiot yhteisyritysten perustamista varten eivät saa ylittää seuraavia määriä:- 15 vuotta vanhat alukset: katso edellä oleva taulukko,- alle 15 vuotta vanhat alukset: edellä olevan taulukon asteikko korotettuna 1,5 prosentilla kutakin 15 vuoden alittavaa vuotta kohden; yhteisyritysten perustamista edeltävien kymmenen vuoden aikana aluksen saaman rakennus- ja/tai uudistamistuen osalta tukea kuitenkin vähennetään suhteessa, ja 5 vuotta tai sitä nuoremmat alukset eivät saa minkäänlaista rahallista tukea,- yli 15 vuotta vanhat alukset: edellä olevan taulukon asteikko vähennettynä 1,5 prosentilla 15 vuoden ylittävää vuotta kohden.Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden rahoitusosuus on 25 prosenttia edellä mainituista määristä hankkeille, jotka koskevat aiemmin kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtineita, mutta nykyisin Liettuan tasavallan lipun alla purjehtivia aluksia.LIITE V TILAPÄISTEN YHTEISYRITYSTEN JA YHTEISYRITYSTEN PERUSTAMISTA JA KALAVAROJEN HYÖDYNTÄMISTÄ KOSKEVAT EDELLYTYKSET LIETTUASSA A. Valitut hankkeetKun tämän pöytäkirjan liitteessä II määrätty hankkeen valitsemismenettely on saatu päätökseen, yhteisö toimittaa Liettuan viranomaisille luettelon yhteisön aluksista, jotka on valittu mukaan tilapäiseen yhteisyritykseen tai yhteisyrityksiin kalastustoiminnan harjoittamista varten.B. LisenssitLiettuan viranomaisten on viipymättä siirrettävä ja annettava kalastuslisenssi. Tilapäisten yhteisyritysten osalta kalastuslisenssien voimassaoloaika on yhtä pitkä kuin tilapäisen yhteishankkeen kesto. Kalastus tapahtuu Liettuan viranomaisten myöntämien kiintiöiden rajoissa.C. Alusten korvaaminenTilapäisessä yhteisyrityksessä toimiva yhteisön alus voidaan korvata toisella yhteisön aluksella, jonka kapasiteetti ja tekniset ominaisuudet ovat vastaavia, ainoastaan asianmukaisesti perusteltujen syiden sekä sopimuspuolten yhteisen sopimuksen perusteella.D. VarustaminenTilapäisten yhteisyritysten osana toimivien alusten on noudatettava Liettuan tasavallassa sovellettavia varustamista koskevia sääntöjä ja määräyksiä, joita on sovellettava siten, ettei tapahdu syrjintää Liettuan ja yhteisön alusten välillä.E. Saalisilmoitukset1. Kaikki yhteisön alukset toimittavat Liettuan viranomaisille saalisilmoituksen Liettuan kalastusmääräysten mukaisesti.2. Saalisilmoituksesta on toimitettava jäljennös Euroopan komissiolle Brysseliin.3. Jos näitä säännöksiä ei noudateta, Liettuan viranomaiset voivat peruuttaa kyseisen aluksen kalastuslisenssin siihen saakka, kunnes mainittuja määräyksiä on noudatettu.F. Tilapäisten yhteisyrityshankkeiden kestoTilapäisten yhteisyrityshankkeiden on oltava voimassa enintään 1 vuoden ajan. Tätä voimassaoloaikaa ei missään tapauksessa saa pidentää tämän pöytäkirjan päättymispäivää myöhemmäksi.G. TiedemiestarkkailijatLiettuan viranomaisten pyynnöstä yhteisön alusten, jotka kalastavat tämän pöytäkirjan nojalla, on sallittava mainitun viranomaisen nimittämän tiedemiestarkkailijan tulo alukseen tehtäviensä suorittamista varten. Tarkkailijalle on annettava kaikki hänen tehtäviensä suorittamisessa tarvitsemansa laitteet.Hänen laivassa oleskelunsa aikana olosuhteiden on oltava samat kuin aluksen muun päällystön olosuhteet. Liettuan viranomaiset maksavat tarkkailijoiden palkkiot sekä sosiaaliturvamaksut. Aluksen omistaja vastaa hänen aluksella oleskelustaan aiheutuvista kustannuksista.H. Miehistön pestaaminen1. Tilapäisten yhteisyritysten osana toimivien yhteisön alusten on pestattava vähintään kolmekymmentä prosenttia (30 %) liettualaisista miehistön jäsenistä. Näillä miehistön jäsenillä on oltava työtehtävien suorittamisessa tarvittava tieto.2. Uuden lipun alla kulkevien yhteishankkeisiin osallistuvien alusten miehistön on oltava Liettuan kansalaisia.3. Mainitun miehistön jäsenten työsopimukset tehdään Liettuassa laivanvarustajien edustajien sekä kyseisten miehistön jäsenten kesken, ja niihin on sisällyttävä sosiaaliturvajärjestelyt sekä henki- ja tapaturmavakuutukset Liettuan lainsäädännön mukaisesti.


type: other

text:
Obchodní podmínky | INZEP centrum
 se sídlem U Byniny 559, Krásno nad Bečvou, 757 01 Valašské Meziříčí
 IČ: 258 63 371
 zapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě oddíl C, vložka 22892
 pro prodej zboží prostřednictvím on-line obchodu umístěného na internetové adrese www.inzep.cz
 Tyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) společnostiINZEP CENTRUM, s.r.o., se sídlem U Byniny 559, Krásno nad Bečvou, 757 01 Valašské Meziříčí, IČ: 258 63 371, zapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě oddíl C, vložka 22892 (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího. Internetový obchod je prodávajícím provozován na webové stránce umístěné na internetové adrese www.inzep.cz (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky (dále jen „webové rozhraní obchodu“).
 V případech, kdy osoba, která má v úmyslu nakoupit zboží od prodávajícího, je právnickou osobou či fyzickou osobou, jež jedná při objednávání zboží v rámci své podnikatelské činnosti nebo v rámci svého samostatného výkonu povolání, upravují vztahy mezi prodávajícím a takovou osobou také zvláštní ustanovení čl. 12 obchodních podmínek.
 Prodávající může zrušit uživatelský účet, a to zejména v případě, kdy kupující svůj uživatelský účet déle než dva (2) roky nevyužívá, či v případě, kdy kupující poruší své povinnosti z kupní smlouvy (včetně obchodních podmínek).
 Webové rozhraní obchodu obsahuje také informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží. Není-li stanoveno výslovně jinak, informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží uvedené ve webovém rozhraní obchodu platí pouze v případech, kdy je zboží doručováno v rámci území České republiky.
 v hotovosti v provozovně prodávajícího na adresách:
 U Byniny 559, 757 01 Valašské Meziříčí
 Dukelská 670, 742 42 Šenov u Nového Jičína
 U Průhonu 787/14, 170 00 Praha 7;
 bezhotovostně převodem na účet prodávajícího č. 280581320 / 0300, při platbě ze zahraničí je možné využít i eurový účet (IBAN EUR: CZ46 0300 0000 0002 8058 1654, SWIFT: CEKOCZPP), vedený u společnosti Československá obchodní banka, a. s. (dále jen „účet prodávajícího“).
 V případě platby v hotovosti či v případě platby na dobírku je kupní cena splatná při převzetí zboží. V případě bezhotovostní platby je kupní cena splatná do deseti (10) dnů od uzavření kupní smlouvy.
 Kupující bere na vědomí, že dle ustanovení § 1837 občanského zákoníku, nelze mimo jiné odstoupit od kupní smlouvy o dodávce zboží v uzavřeném obalu, které spotřebitel z obalu vyňal a z hygienických důvodů jej není možné vrátit.
 Nejedná-li se o případ uvedený v čl. 5.1 obchodních podmínek či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Pro odstoupení od kupní smlouvy může kupující využit vzorový formulář poskytovaný prodávajícím, jenž tvoří přílohu obchodních podmínek. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné na adresu provozovny prodávajícího či na adresu elektronické pošty prodávajícího info@inzep.cz .
 V případě odstoupení od kupní smlouvy dle čl. 5.2 obchodních podmínek se kupní smlouva od počátku ruší. Zboží musí být prodávajícímu vráceno do čtrnácti (14) dnů od doručení odstoupení od kupní smlouvy prodávajícímu. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, nese kupující náklady spojené s navrácením zboží prodávajícímu, a to i v tom případě, kdy zboží nemůže být vráceno pro svou povahu obvyklou poštovní cestou.
 V případě, že je z důvodů na straně kupujícího nutno zboží doručovat opakovaně nebo jiným způsobem, než bylo uvedeno v objednávce, je kupující povinen uhradit náklady spojené s opakovaným doručováním zboží, resp. náklady spojené s jiným způsobem doručení. V případě, že kupující nepřevezme zboží ani pátý (5) den od jeho prvního dodání prodávajícím, vzniká prodávajícímu právo na smluvní pokutu ve výši 200,- Kč za každý i započatý den prodlení kupujícího s plněním takové povinnosti kupujícím.
 Práva a povinnosti smluvních stran ohledně práv z vadného plnění se řídí příslušnými obecně závaznými právními předpisy (zejména ustanoveními § 1914 až § 1925, § 2099 až § 2117 a§2161 až § 2174 občanského zákoníku a zákonem č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů). Výrobcem zboží může být poskytnuta záruka za jakost zboží. Není-li výslovně smluveno jinak, zboží je standardní kvality, přičemž tak může obsahovat drobné odchylky od jeho vyobrazení či od jiného zboží stejného druhu, a to zejména odchylky tvaru, barvy, dekoru či glazury.
 Mimosoudní vyřizování stížností spotřebitelů zajišťuje prodávající prostřednictvím elektronické adresy jednatel@inzep.cz . Informaci o vyřízení stížnosti kupujícího zašle prodávající na elektronickou adresu kupujícího.
 Zpracováním osobních údajů kupujícího může prodávající pověřit třetí osobu, jakožto zpracovatele. Osobní údaje budou předávány osobám dopravujících zboží a dále společnosti Heureka Shopping s.r.o., se sídlem Karolinská 650/1, Karlín, 186 00 Praha 8, IČ: 023 87 727, za účelem zaslání elektronického formuláře pro zjištění spokojenosti kupujícího se službami prodávajícího. S předáním osobních údajů podle předchozí věty kupující souhlasí.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který není spotřebitelem, se ustanovení čl. 5.1 až čl. 5.5, čl. 7, čl. 8.2 až čl. 8.4, čl. 13.3 a čl. 13.4 obchodních podmínek nepoužijí.
 Pokud kupující není spotřebitelem a prodávající předá dle kupní smlouvy dopravci zboží pro přepravu ke kupujícímu, přechází na kupujícího nebezpečí škody předáním zboží prvnímu dopravci pro přepravu do místa určení. Odevzdáním věci kupujícímu se v tomto případě rozumí předání věci prvnímu dopravci k přepravě pro kupujícího.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který není spotřebitelem, se vylučuje použití ustanovení § 1799 a § 1800 občanského zákoníku.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který je podnikatelem, se vylučuje použití zachovávaných obchodních zvyklostí ve smyslu ustanovení § 558 odst. 2 občanského zákoníku.
 V případech, kdy kupující není spotřebitelem, je prodávající také oprávněn kdykoliv od kupní smlouvy odstoupit, a to až do doby převzetí zboží kupujícím. V takovém případě vrátí prodávající kupujícímu kupní cenu bez zbytečného odkladu, a to bezhotovostně na účet určený kupujícím.
 Pokud kupující není spotřebitelem, může kupující požadovat úhradu zálohy na kupní cenu zboží.
 Kontaktní údaje prodávajícího: adresa elektronické pošty: info@inzep.cz, telefon: +420 571 623 177, +420 733 575 381.
 Ve Valašské Meziříčí dne 23.6.2016
 Obchodní podmínky ke stažení v PDF.
 Příloha č. 1 : Formulář pro odstoupení od kupní smlouvy spotřebitelem


type: wikipedia

text:
A Casa dos Sete Candeeiros é um casarão histórico, construído no final do século XVII. Localizada no Centro Histórico de Salvador, no estado da Bahia. A casa é um patrimônio cultural tombado pelo Instituto do Patrimônio Histórico e Artístico Nacional (IPHAN), na data de 14 de junho de 1938, sob o processo de no 124.T.38.
 Atualmente abriga o laboratório de Restauração de Obras de Arte e de Bens Móveis e Integrados e os setores de Arqueologia e Museologia da Superintendência Estadual do Instituto do Patrimônio Histórico e Artístico Nacional (IPHAN).
 História
 O casarão foi construído no final do século XVII para abrigar os Jesuítas, que residiram no imóvel até o ano de 1759, período em que foram expulsos do país. A casa foi leiloada e passou a pertencer ao Antônio Elias da Fonseca Galvão.
 Em 1808, a casa abrigou a comitiva do príncipe D. João VI. Para iluminar melhor o local, foram pendurados sete candeeiros de azeite, razão do nome dado ao casarão.
 Em 1945 a Casa dos Sete Candeeiros passou por restauração com término em 1951 e passou a abrigar uma das sedes do Instituto do Patrimônio Histórico e Artístico Nacional (IPHAN) e um Museu Regional até o ano de 1980.
 Arquitetura
 De arquitetura nobre urbana, a casa possui dois pavimentos e um sótão. As paredes externas são robustas, feitas em alvenarias de pedra e cal e paredes internas no tipo francesa. Os tetos e portas com molduras em madeira. O pavimento térreo possui um amplo saguão de entrada e mais dois salões e uma capela com uma treliça tipo urupema.
 Ver também
 Lista do patrimônio histórico na Bahia
 Centro Histórico de Salvador
 Construções de Salvador
 Patrimônio tombado pelo IPHAN na Bahia


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 21.1.2019
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 18/18
 SPORAZUM
 med Evropsko unijo in Zvezo Bahami o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Zvezo Bahami o odpravi vizumov za kratkoročno bivanje
 EVROPSKA UNIJA
 na eni strani ter
 ZVEZA BAHAMI (v nadaljnjem besedilu: Bahami)
 na drugi strani,
 v nadaljnjem besedilu skupaj: pogodbenici, STA SE –
 OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Zvezo Bahami o odpravi vizumov za kratkoročno bivanje (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), ki je začel veljati 1. aprila 2010;
 OB PONOVNI POTRDITVI pomena spodbujanja medosebnih stikov med ljudmi;
 GLEDE NA TO, da uporaba Sporazuma koristi državljanom pogodbenic;
 OB UPOŠTEVANJU, da opredelitev kratkoročnega bivanja v Sporazumu (tri mesece v obdobju šestih mesecev od prvega vstopa) ni dovolj natančna in da lahko zlasti zaradi pojma „prvi vstop“ prihaja do dvomov in vprašanj;
 OB UPOŠTEVANJU, da je Uredba (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (2) uvedla horizontalne spremembe pravnega reda Evropske unije na področju vizumov in mej ter opredelila kratkoročno bivanje kot „90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju“;
 OB UPOŠTEVANJU, da sistem vstopa/izstopa, ki ga bo vzpostavila Evropska unija, zahteva uporabo enotne in jasne opredelitve kratkoročnega bivanja, ki se uporablja za vse državljane tretjih držav;
 V ŽELJI, da se zagotovi nemoten pretok potnikov na mejnih prehodih pogodbenic;
 OB PONOVNI POTRDITVI, da se Sporazum nanaša na državljane vseh držav članic Evropske unije, razen državljane Združenega kraljestva in Irske,
 OB UPOŠTEVANJU Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice ter Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, ter s potrditvijo, da se določbe tega sporazuma o spremembi ne uporabljajo za Združeno kraljestvo in za Irsko –
 DOGOVORILI O NASLEDNJEM:
 Člen 1
 Sporazum se spremeni:
 (1)
 v naslovu in v členih 3(5), 4(3), 6(1) in 8(7) se beseda „Skupnost“ nadomesti z besedo „Unija“ v ustrezni slovnični obliki;
 (2)
 v členu 1 se besedilo „tri mesece v obdobju šestih mesecev“ nadomesti z besedilom „90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju“;
 (3)
 člen 4 se spremeni:
 (a)
 odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
 „1. Državljani Evropske unije lahko na ozemlju Bahamov bivajo največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju.“;
 (b)
 odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
 „2. Državljani Bahamov lahko na ozemlju držav članic, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, bivajo največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju. Pri izračunu navedenega obdobja se ne upošteva nobeno bivanje v državi članici, ki schengenskega pravnega reda še ne izvaja v celoti.
 Državljani Bahamov lahko bivajo na ozemlju vsake države članice, ki schengenskega pravnega reda še ne uporablja v celoti, največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, neodvisno od obdobja bivanja na ozemlju držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red.“;
 (c)
 v odstavku 3 se besedi „tri mesece“ nadomestita z besedama „90 dni“;
 (4)
 v členu 8(4) se zadnji stavek nadomesti z naslednjim:
 „Pogodbenica, ki je začasno prenehala izvajati ta sporazum, nemudoma obvesti drugo pogodbenico, ko razlogi za navedeno začasno prenehanje izvajanja ne obstajajo več, in ta sporazum ponovno začne izvajati.“.
 Člen 2
 Pogodbenici v skladu s svojimi postopki ratificirata ali odobrita ta sporazum o spremembi, ki začne veljati prvi dan šestega meseca, ki sledi dnevu, ko zadnja pogodbenica uradno obvesti drugo pogodbenico o zaključku zgoraj navedenih postopkov.
 V dvojniku v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, hrvaškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети април две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de abril de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne dvacátého pátého dubna dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende april to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten April zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta aprillikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the twenty fifth day of April in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-cinq avril deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog travnja godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque aprile duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada divdesmit piektajā aprīlī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų balandžio dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év április havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta’ April fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, vijfentwintig april tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego kwietnia roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de abril de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci aprilie două mii optsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho apríla dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega aprila leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte april år tjugohundraarton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Бахамската общност
 Por la Commonwealth de las Bahamas
 Za Bahamské společenství
 For Commonwealth of the Bahamas
 Für das Commonwealth der Bahamas
 Bahama Ühenduse nimel
 Για την Κοινοπολιτεία των Μπαχαμών
 For the Commonwealth of the Bahamas
 Pour le Commonwealth des Bahamas
 Za Zajednicu Bahama
 Per il Commonwealth delle Bahamas
 Bahamu Salu Sadraudzības vārdā —
 Bahamų Sandraugos vardu
 A Bahamai Közösség részéről
 Għall-Commonwealth tal-Bahamas
 Voor het Gemenebest van de Bahama’s
 W imieniu Wspólnoty Bahamów
 Pela Comunidade das Baamas
 Pentru Uniunea Bahamas
 Za Bahamské spoločenstvo
 Za Zvezo Bahami
 Bahaman liittovaltion puolesta
 För Samväldet Bahamas
 (1) UL L 169, 30.6.2009, str. 24.
 (2) Uredba (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, uredb Sveta (ES) št. 1683/95 in (ES) št. 539/2001 ter uredb (ES) št. 767/2008 in (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 182, 29.6.2013, str. 1).
 SKUPNA IZJAVA GLEDE ISLANDIJE, NORVEŠKE, ŠVICE IN LIHTENŠTAJNA
 Zaželeno je, da organi Norveške, Islandije, Švice in Lihtenštajna na eni strani ter organi Bahamov na drugi strani brez odloga spremenijo obstoječe dvostranske sporazume o odpravi vizumov za kratkoročno bivanje v skladu z določbami tega sporazuma o spremembi.
 SKUPNA IZJAVA O RAZLAGI OBDOBJA 90 DNI V KATEREM KOLI 180-DNEVNEM OBDOBJU
 Pogodbenici soglašata, da obdobje največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju iz člena 4 tega sporazuma pomeni neprekinjen obisk ali več zaporednih obiskov, katerih skupno trajanje ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju.
 Pojem „kateri koli“ se nanaša na gibljivo 180-dnevno referenčno obdobje, pri preverjanju, ali je zahteva v zvezi z 90 dnevi v katerem koli 180-dnevnem obdobju še vedno izpolnjena, pa se upošteva vsak dan bivanja v obdobju zadnjih 180 dni. To med drugim pomeni, da odsotnost v neprekinjenem obdobju 90 dni omogoča novo bivanje do 90 dni.


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 21999D0204(02)
 Uradni list L 030 , 04/02/1999 str. 0039 - 0039
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 40/98z dne 29. maja 1998o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor ga spreminja Protokol o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ker je bila Priloga II k Sporazumu spremenjena s Sklepom št. 29/98 Skupnega odbora EGP z dne 30. aprila 1998 [1];ker bi se morala Uredba Komisije 97/30/ES z dne 11. junija 1997, ki tehničnemu napredku prilagaja Direktivo Sveta 76/758/EGS o gabaritnih svetilkah, prednjih pozicijskih svetilkah, zadnjih pozicijskih svetilkah in zavornih svetilkah motornih vozil in njihovih priklopnikov [2], vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1V točki 23 (Direktiva Sveta 76/758/EGS) v poglavju I Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:"— 397 L 0030: Direktiva Komisije 97/30/ES z dne 11. junija 1997 (UL L 171, 30.6.1997, str. 25)."Člen 2Besedili Direktive Komisije 97/30/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki sta priloženi ustrezni jezikovni različici tega sklepa, sta verodostojni.Člen 3Ta sklep začne veljati 26. junija 1998 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 29. maja 1998Za Skupni odbor EGPPredsednikF. Barbaso[1] UL L 310, 19.11.1998, str. 13.[2] UL L 171, 30.6.1997, str. 25.--------------------------------------------------


text:
Kwak Pom Gi is sinds 2003 eerste vicepremier van Noord-Korea. Tevens is hij secretaris van het Centrale Comité van de Koreaanse Arbeiderspartij.
 Kwak Pom-Gi gaf vanaf 1983 leiding aan een Noord-Koreaanse machinefabriek en klom in de jaren 1990 op tot plaatsvervangend voorzitter en uiteindelijk tot voorzitter van de Commissie voor Machinebouw-industrie van de Koreaanse Arbeiderspartij. In 1993 werd hij kandidaat van het Centrale Comité van de partij en in 1998 plaatsvervangend voorzitter van de ministerraad (vice-premier). Aanvankelijk was dit onder premier Hong Song-nam, daarna onder Kim Yong-il. In die tijd vertegenwoordigde hij Noord-Korea bij economische onderhandelingen met Nigeria. In 2000 ontmoette hij in Pyongyang Yun Jong-yong, de vice-president van de Zuid-Koreaanse Samsung Group. Twee jaar later was hij ook aanwezig bij de eerstesteenlegging van de grensoverschrijdende spoorverbinding tussen Noord- en Zuid-Korea in Kaesŏng. In augustus 2006 was Kwak, samen met de Russische ambassadeur Andrej Karlov, bij de opening van de eerste Russisch-Orthodoxe kerk in Pyongyang. De opening van de kerk moest bijdragen aan verbetering van de Russisch-Noordkoreaanse relatie, aldus de voorzitter van de Koreaanse Orthodoxe kerk-commissie Ho Il Jin. De Noord-Koreaanse regering zou de kerk met plaats voor 500 mensen, beheren. Kwak Pom Gi bleef vice-premier tot 2010. Vanaf 2012 was hij voorzitter van de budgetcommissie van de Opperste Volksvergadering.
 Externe link
 Profiel op de site van de Zuid-Koreaanse omroep
 Noord-Koreaans politicus


type: caselaw

text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/26
 Sag anlagt den 20. marts 2007 — Gabel Industria Tessile mod KHIM — Creaciones Garel (GABEL)
 (Sag T-85/07)
 (2007/C 117/41)
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Gabel Industria Tessile SpA (Rovellasca, Italien) (ved avvocato A. Petruzzelli)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Creaciones Garel SA
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og meddelt den 29. januar 2007 annulleres delvis i det omfang, der derved blev givet afslag på registreringen af det ansøgte EF-varemærke Gabel, nr. 3754777, for varer i klasse 24, da afgørelsen ikke var i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
 —
 Samme appelkammers afgørelse om at registrere varemærket for »badekåber «i klasse 25 opretholdes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere Gabel som EF-varemærke nr. 3754777 for klasse 24 og for varer, som er specificeret i denne klasse, dog ikke »badekåber «i klasse 25.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Gabel Industria Tessile SpA.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GABEL «(registreringsansøgning nr. 3.754.777) for varer i klasse 24 og 25.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Creaciones Carel SA.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket »GAREL «for varer i klasse 24, 25 og 26.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge.
 Appelkammerets afgørelse: Klagen delvis taget til følge, idet varemærkeregistreringen tillades for »badekåber «i klasse 25.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.


text:
Prima pagină » Jurisprudenţă » Contencios Administrativ » Cariera judecatorilor si procurorilor. Cereri de transfer la schimb
 Publicat: 10 Jun 2014 2368 citiri Secţiunea: Contencios Administrativ
 Admiterea unor astfel de cereri de transfer la schimb, in situatia in care la cel putin una din cele doua instante implicate nu au fost publicate posturi de executie efectiv vacante, ar conduce la nesocotirea dispozitiilor regulamentare referitoare la publicarea situatiei posturilor vacante pe site-ul CSM, avand drept consecinta eludarea scopului pentru care acestea au fost prevazute, respectiv informarea completa a tuturor judecatorilor care doresc sa formuleze cereri de transfer pentru o anumita instanta.
 Mai mult, atata timp cat o astfel de procedura a transferului la schimb nu a fost reglementata printr-o norma de drept, cei doi solicitanti ai transferului la schimb nu pot pretinde si justifica, in cadrul unei actiuni in contencios administrativ, un drept vatamat in sensul art.2 alin.(1) lit.o) din Legea nr.554/2004.
 Prin Hotararea Plenului Consiliului Superior al Magistraturii nr.403 din 11 aprilie 2013 a fost respinsa contestatia formulata de doamna TT, judecator la Judecatoria X, si domnul CC, judecator la Judecatoria Y, impotriva Hotararilor nr. 259 din 28 martie 2013 si nr.260 din 28 martie 2013 ale Sectiei pentru Judecatori a Consiliului Superior al Magistraturii( in continuare CSM).
 Prin Hotararea Sectiei pentru Judecatori a CSM nr.25x din martie 2013 a fost respinsa cererea de transfer de la Judecatoria X la Judecatoria Y, formulata de doamna judecator TT iar prin Hotararea Sectiei pentru Judecatori a CSM nr.26x din martie 2013 a fost respinsa cererea de transfer de la Judecatoria Y la Judecatoria X, formulata de domnul judecator CC.
 In considerentele Hotararii Plenului CSM nr.403/ 11.04.201, se retine ca in solutionarea celor doua cereri de transfer formulate, Sectia pentru Judecatori a CSM, a avut in vedere situatia posturilor vacante la instantele judecatoresti existenta si publicata pe pagina de internet a Consiliului la data de 04.03.2013, conform careia la Judecatoriile X si Y nu erau posturi de judecator efectiv vacante, situatie identica si la data solutionarii contestatiei de catre cei doi judecatori; din coroborarea alin.(1) si (6) ale art.2 din Regulamentul privind transferul si detasarea judecatorilor si procurorilor, delegarea judecatorilor, numirea judecatorilor si procurorilor in alte functii de conducere, precum si numirea judecatorilor in functia de procuror si a procurorilor in functia de judecator, aprobat prin Hotararea Plenului Consiliului Superior al Magistraturii nr. 193/2006, cu modificarile si completarile ulterioare,( in continuare Regulament), rezulta ca cererile de transfer trebuie sa vizeze unul dintre posturile vacante publicate.
 In ceea ce priveste practica recenta a Sectiei pentru Judecatori pentru situatii similare, indicata de contestatori prin indicarea Hotararilor nr.556/18.07.2012 si nr.586/18.07.2012 ale Sectiei pentru Judecatori a Plenul CSM, intimatul a constatat ca, conform situatiei posturilor de judecator vacante la instantele judecatoresti existenta si publicata pe pagina de internet a CSM la data de 02.07.2012, la ambele instante implicate existau posturi efectiv vacante de judecator, astfel incat difera fundamental de situatia existenta in cazul celor doi judecatori contestatori.
 Prin urmare s-a apreciat ca Sectia pentru Judecatori a CSM, in mod corect a retinut ca admiterea cererilor de transfer formulate la schimb, in situatia in care la cel putin una din cele doua instante implicate nu au fost publicate posturi de executie efectiv vacante, ar conduce la nesocotirea dispozitiilor regulamentare referitoare la publicarea situatiei posturilor vacante pe site-ul CSM, avand drept consecinta eludarea scopului pentru care acestea au fost prevazute, respectiv informarea completa a tuturor judecatorilor care doresc sa formuleze cereri de transfer pentru o anumita instanta.
 Mai mult, privitor la domnul judecator CC, s-a apreciat, prin raportare la dispozitiile regulamentare, ca prin prisma vechimii de doar o luna si 6 zile la instanta de la care solicita transferul, ca Sectia pentru Judecatori, in mod corect a considerat ca inoportun transferul magistratului, chiar si in situatia in care ar fi existat posturi vacante de executie la instanta la care a solicitat transferul.
 Prin contestatia formulata, in termen legal, in conditiile art.29 alin.(7) din Legea nr.317/2004 privind Consiliul Superior al Magistraturii, cu modificarile si completarile ulterioare (in continuare Legea nr.317/2004), contestatorii TT si CC, au solicitat anularea Hotararii Plenului CSM nr.40x din aprilie 2013, precum si Hotararile Sectiei pentru Judecatori nr.25x si nr.26x din martie 2013, si obligarea intimatului CSM sa emita o noua hotarare prin care sa se aprobe transferul judecatorului TT din functia de judecator de la Judecatoria X la Judecatoria Y, precum si transferul judecatorului CC din functia de judecator de la Judecatoria Y la Judecatoria X.
 In esenta, contestatorii au sustinut ca argumentele invocate in considerentele hotararii Plenului CSM nr.403/2013 nu pot fi retinute intrucat cererile de transfer au fost respinse, fie ignorandu-se fie interpretandu-se gresit dispozitii din Regulament, dispozitii ale unor hotarari de principiu ale CSM, dar si practica unitara si constanta a CSM in solutionarea cererilor reciproce de transfer.
 Astfel, se arata ca motivele pentru care s-a apreciat in concret, ca se impune respingerea contestatiei si implicit a cererilor de transfer, se rezuma practic, la un singur aspect, lipsa posturilor efectiv vacante, intimatul CSM neexaminand in mod efectiv si concret toate motivele invocate in motivarea celor doua cereri de transfer formulate, prin prisma dispozitiilor legale in materie si fara a tine cont de faptul ca se doreste un schimb in considerarea unor motive personale pe larg detaliate in fiecare cerere de transfer.( casatoriti, copii minori, parinti bolnavi, cheltuieli de naveta, locul de munca al sotului sau sotiei, distanta dintre domiciliul si sediul instantei si posibilitatile reale de naveta, inclusiv timpul afectat acesteia, starea de sanatate si situatia familiala).
 Considera contestatorii ca, atat Sectia pentru Judecatori din cadrul CSM cat si Plenul CSM au incalcat dispozitiile art.3 din Regulament, solutionand cele doua cereri de transfer si contestatia formulata prin raportarea selectiva doar la o parte dintre cele 9 criterii reglementate, respectiv doar prin raportare la lipsa posturilor vacante, facand abstractie atat de criteriile de ordin personal invocate in fiecare cerere de transfer cat si de avizele pozitive emise de instantele implicate in procedura transferului.
 Mai sustin contestatorii ca ar fi fost vorba despre nesocotirea dispozitiilor regulamentare referitoare la publicarea situatiei posturilor vacante, asa cum sustine intimatul, doar in situatia in care acestea ar exista. Ori, in opinia contestatorilor tocmai lipsa posturilor vacante nu poate atrage in sarcina CSM obligatia de a publica ceva.
 In acest context, considera contestatorii ca daca CSM ar fi tinut seama de practica sa constanta si unitara in materie de transferurilor la schimb, pentru admiterea cererilor de transfer formulate, nu era necesara existenta posturilor vacante, concluzie sustinuta prin prisma practicii solutionarii cererilor de transfer reciproce de catre CSM, care demonstreaza clar faptul ca acestea au fost intotdeauna admise, chiar si in situatia in care la instantele implicate in transferurile reciproce nu erau posturi vacante.
 In opinia contestatorilor, nu poate fi primit nici argumentul CSM privind inexistenta unei proceduri de reglementare a transferului la schimb, in conditiile in care chiar si in absenta unei reglementari, in practica Sectiei de Judecatori, s-a dispus constant astfel de transferuri, indiferent daca la instantele implicate exista sau nu un loc vacant. Lipsa unei prevederi exprese in Regulament cu privire la modalitatea de transfer solicitata nu poate constitui, in opinia contestatorilor, un motiv de respingere a cererii, CSM revenindu-i rolul de a emite norme in acest sens.
 In drept contestatia a fost intemeiata pe dispozitiile art.2 lit.n) teza a II-a din Legea privind contenciosul administrativ nr.554/2004, cu modificarile si completarile ulterioare( in continuare Legea nr.554/2004), art.29 alin.(7) din Legea nr.317/2004, art.16 alin.(1) din Constitutia Romaniei, art.14 din CEDO, art.17 pct.2 din Recomandarea (2007) a Comitetului de Ministri al Statelor Membre referitoare la o buna administratie si principiul IV din Rezolutia(77)31 a Comitetului de Ministri al Statelor Membre privind protectia individului in raport cu actele administratiei. In sustinerea contestatiei formulate este invocata si Decizia nr.721 din 13 februarie 2013 a ICCJ-SCAF.
 In probatiune contestatorii au depus un set de inscrisuri, respectiv acte de stare civila, acte medicale, acte de proprietate, hotarari ale Sectiei pentru Judecatori a CSM.
 Intimatul CSM la data de 11.02.2013 a depus, in conditiile art.201 alin.(1) din Noul Cod de procedura civila, intampinare prin care au solicitat respingerea contestatiei ca neintemeiate, formuland in acest sens aparari fata de sustinerile contestatorilor care vizeaza solutionarea cererilor de transfer.
 Astfel, intimatul sustine, in esenta, ca hotararea contestata este temeinica si legala deoarece la adoptarea acesteia s-au avut in vedere atat motivele invocate in sustinerea cererilor cat si lipsa posturilor de judecator efectiv vacante disponibile la Judecatoria Y, cat si faptul ca admiterea cererilor de transfer formulate la schimb ar conduce la nesocotirea dispozitiilor regulamentare referitoare la publicarea situatiilor posturilor vacante pe site-ul CSM, avand drept consecinta eludarea scopului pentru care acestea au fost prevazute, respectiv informarea completa a tuturor judecatorilor care doresc sa formuleze cereri de transfer pentru o anumita instanta.
 In conformitate cu dispozitiile art.13 alin.(1) din Legea nr.554/ 2004, intimatul a depus la dosar inscrisurile care au stat la baza emiterii actului administrativ contestat.
 In esenta, contestatorii sustin ca prin hotararea in cauza nu au fost analizate criteriile prevazute de art.3 din Regulament si inserate in cuprinsul contestatiei, a fost nesocotita practica statuata de Sectia pentru Judecatori cu privire la transferul la schimb, ca nu prezinta relevanta in cazul transferurilor la schimb existenta posturilor vacante la instantele implicate, ca prin modul in care a fost solutionate cererile lor de transfer s-a creat o stare de discriminare in raport cu judecatorii carora li s-au admis cereri de transfer la schimb.
 In primul rand, Inalta Curte considera necesar a sublinia faptul ca existenta unui post vacant/ vacantabil (in sensul art.2 alin.(1)1 din Regulament) de judecator/ procuror, supus procedurii de publicitate in conditiile art.2 alin.(1) din Regulament, este de esenta formularii unei cereri de transfer, la orice instanta/ parchet, fiind o conditie sine qua non pentru admiterea unei astfel de cereri, in conditiile in care instantele/ parchetele functioneaza cu un numar de posturi stabilit prin statele de functii si de personal, aprobate in conditiile art.135 din Legea nr.304/2004 privind organizarea judiciara, cu modificarile si completarile ulterioare (in continuare Legea nr.304/ 2004) si in limitele bugetului, astfel alocat, cu respectarea dispozitiilor Legii nr.500/2002 privind finantele publice.(incidenta prin prisma faptului ca activitatea instantelor/parchetelor este finantata de la bugetul de stat, potrivit art.131 alin.(1) din Legea nr.304/2004).
 Asadar, in situatia in care se constata, in prealabil, ca la instanta/ parchetul la care se solicita transferul, nu exista un post de executie vacant/ vacantabil, nu se mai impune analiza, unei cererii de transfer prin prisma criteriilor prevazute de art.3 din Regulament, o astfel de analiza fiind, fara indoiala, lipsita de interes .
 Prin urmare, in mod corect intimatul in hotararea contestata, fata de lipsa posturilor vacante/ vacantabile de executie la instantele la care contestatorii au solicitat transferul, nu a mai analizat respectivele cereri de transfer, prin prisma criteriile prevazute de art.3 din Regulament, criticile formulate de contestatori pe acest aspect, fiind neintemeiate.
 De asemenea, in contextul motivelor de nelegalitate invocate de contestatori, se impune a fi subliniat si faptul ca, in vederea respectarii dreptului la informare al fiecarui judecator/ procuror interesat in formularea unei cereri de transfer si, totodata, pentru a crea premizele solutionarii unor astfel de cereri, in conditii de transparenta si de legalitate, CSM are obligatia de a publica, in conditiile art.2 alin.(1) din Regulament situatia posturilor vacante/ vacantabile de executie de la toate instantele si parchetele.
 Asadar, este de necontestat faptul ca publicarea posturilor vacante/ vacantabile de judecator/ procuror, in conditiile art.2 alin.(1) din Regulament reprezinta, o prima etapa obligatorie in parcurgerea procedurii de solutionare a oricarei cereri de transfer, formulata cu respectarea dispozitiilor art.2 alin.(21) din Regulament.
 Prin urmare, sustinerea contestatorilor in sensul ca admiterea unor cereri de transfer la schimb nu este de natura a conduce la incalcarea dispozitiilor regulamentare sub aspectul obligativitatii publicarii posturilor vacante de judecator pe pagina de internet a CSM, este rezultatul unei interpretari gresite a dispozitiilor art.2 din Regulament, de natura a denatura scopul respectivei reglementari, ceea ce nu poate fi acceptat.
 Totodata, Inalta Curte, vazand si Decizia nr.721 din 13 februarie 2013 a ICCJ-SCAF, invocata de altfel si de contestatori, constata ca, se impune a fi reiterat faptul ca atata timp cat o astfel de procedura a transferului la schimb nu a fost reglementata printr-o norma de drept, contestatorii nu pot pretinde si justifica, in cadrul unei actiuni in contencios administrativ, un drept vatamat in sensul art.2 alin.(1) lit.o) din Legea nr.554/2004.
 Prin urmare, in cauza de fata, ca si in dosarul in care a fost pronuntata decizia invocata de contestatori, (intr-o interpretare gresita a unor considerente selectate in mod subiectiv), sunt lipsite de temei si vor fi inlaturate, ca atare, criticile referitoare la nelegalitatea hotararii recurate sub aspectul nerespectarii, in solutionarea cererilor de transfer ale contestatorilor, a practicii Sectiei pentru Judecatori a CSM referitoare la agrearea unor transferuri reciproce, Inalta Curte reamintind, si in acest context, ca respectivele hotarari ale Sectiei pentru Judecatori, nu pot reprezenta, in cadrul unei actiuni in contencios administrativ, mai mult decat un reper a modului in care intimatul a interpretat si aplicat, in situatii concrete, dispozitiile regulamentare referitoare la criteriile si procedura de solutionare a unor cereri de transfer.
 De altfel, nici nu prezinta relevanta, in cauza, Hotararile Sectiei pentru Judecatori a CSM nr. 207/28.03.2013 (la instanta la care s-a dispus transferul existau posturi vacante), nr.13/ 24.01.2008 (se face referire la existenta unor posturi vacante la cele doua instante implicate) nr.176/05.06.2008 (la doua din cele trei instante implicate existau posturi vacante), invocate de contestatori, si depuse la dosarul cauzei, in conditiile in care prin simpla lecturare a respectivelor hotarari, este lesne de observat existenta unui decalaj intre aparente si realitate in ipotezele avute in vedere de intimatul CSM la pronuntarea hotararilor indicate de contestatori.
 De asemenea, Inalta Curte considera necesar a sublinia si faptul, ca in virtutea competentelor cu suport constitutional, in materia gestionarii carierei judecatorilor/ procurorilor, trebuie recunoscuta CSM o libertate de apreciere extinsa in ceea ce priveste stabilirea politicii de resurse umane in sistemul judiciar, ceea ce implica si elaborarea si punerea in aplicare a unor proceduri de transfer a judecatorilor/ procurorilor, asa incat nu este justificata nici critica contestatorilor referitoare la pasivitatea intimatului in emiterea unor norme regulamentare menite a reglementa institutia transferului la schimb.
 In fine, Inalta Curte, considera important a preciza, in acest context, si faptul ca, desi, in procedura administrativa de solutionare a unor cereri, discriminarile, in considerarea dispozitiilor Protocolului nr.12 la CEDO, sunt interzise, diferentierile nu sunt, atata timp cat acestea se sprijina pe o apreciere obiectiva a circumstantelor de fapt diferite, ceea ce este pe deplin justificat, in cauza prin raportare la situatia de fapt retinuta in Hotararile Sectiei pentru Judecatori a CSM nr.207/28.03.2013, nr.13/24.01.2008 si nr.176/05.06.2008, invocate de contestatori .
 Asadar, fara a accepta rasturnarea principiului egalitatii, trebuie recunoscut dreptul CSM, ca si autoritate administrativa cu competente in gestionarea carierei judecatorilor/ procurorilor, de a aprecia daca si in ce masura diferentele intre situatii similare in alte privinte justifica diferentele de tratament juridic in solutionarea unor cereri de transfer.
 Prin urmare, nu poate fi retinuta ca si motiv de nelegalitate a hotararii contestate pretinsa stare de discriminare invocate de contestatori in raport de persoanele ale caror cereri de transfer la schimb au fost admise, in considerarea altei situatii de fapt cel putin sub aspectul situatiei posturilor vacante la instantele implicate.
 In consecinta, constatand ca, contestatorii, prin probele administrate in cauza, nu au dovedit in conditiile art. 249 din Noul Cod de procedura civila, nelegalitatea actului administrativ contestat, prin prisma dispozitiilor art.2 alin.(1) lit.n) din Legea nr.554/2004 Inalta Curte a respins, ca neintemeiata, contestatia formulata impotriva Hotararii nr. 40x din aprilie 2013 a Plenului Consiliului Superior al Magistraturii.
 Pronuntata de: Inalta Curte de Casatie si Justitie - Decizia nr. 6114 din 11 septembrie 2013
 Citeşte mai multe despre: Judecatori Procurori Legea 554/2004 CSM
 Comentează: Cariera judecatorilor si procurorilor. Cereri de transfer la schimb


jurisdiction: US

text: b" NATIONAL SCIENCE FOUNDATION\n 4201 Wilson Boulevard\n ARLINGTON, VIRGINIA 22230\n\n\n\n\n OFFICE OF\nINSPECTOR GENERAL\n\n\n\n\nMEMORANDUM\n\nDATE: March 10, 2011\n\nTO: Martha A. Rubenstein\n Director and Chief Financial Officer\n Office of Budget, Finance, and Award Management (BFA/OAD)\n\nFROM: Dr. Brett M. Baker /s/\n Assistant Inspector General for Audit\n\nSUBJECT: Limited Scope Review of Recovery Act Data Quality \xe2\x80\x93 West Virginia University\n Research Corporation, Report Number OIG-11-1-005\n\n\n As part of our oversight responsibilities, the Office of Inspector General has conducted\nreviews of institutions that have received National Science Foundation (NSF) grants funded by\nthe American Recovery and Reinvestment Act (ARRA or Recovery Act) to assess the overall\nquality of required quarterly reports. Such reports contain detailed information on ARRA\nprojects and activities and are the primary means for keeping the public informed about the way\nfunds are spent and the outcomes achieved. Our review objectives were to determine whether\nthe West Virginia University Research Corporation (WVU) had established an adequate system\nof internal controls to provide reasonable assurance that (1) Recovery Act funds were segregated\nand separately tracked in its project cost accounting system and (2) quarterly reporting was\ntimely, accurate, and fully compliant with Section 1512 ARRA reporting requirements. Detailed\ndescription of background, objectives, scope, and methodology can be found in Appendix A.\n\n Our limited scope review found that WVU had properly segregated $3.1 million in NSF\nfunds awarded for nine ARRA grants in its accounting system, timely submitted Recovery Act\nquarterly reports, and centralized ARRA reporting to ensure consistent application of federal and\nNSF reporting requirements. In addition, the University established a multi-disciplinary team to\ndevelop ARRA reporting processes and to provide campus training during the early stages of the\nRecovery Act program. However, improvements were needed in WVU processes for compiling\nand reviewing the quarterly ARRA information to ensure all data elements reported were\naccurate, complete, and fully compliant with Section 1512 requirements. Specifically, our\nreview disclosed that the University's (i) data quality review process did not preclude clerical\nposting and other human-related type errors and (ii) ARRA vendor jobs reporting was limited\nonly to vendor payments greater than $25,000.\n\x0c As a result, review of a sample of ARRA grants in the December 2009 and March 2010\nreports disclosed that four of the eight ARRA data elements reviewed were incorrectly reported.\nSpecifically, the data elements reported correctly include: quarterly activities/project description,\nvendor payments, project status, and final report status. However, improvements were needed to\nensure that the number of jobs, expenditures, funds received/invoiced, and subawards were\naccurately and completely reported.\n\n The exceptions identified during our review occurred in part due to the extensive last\nminute changes the Office of Management and Budget (OMB) made to reporting guidance each\nquarter and the volume of ARRA data required to be reported within 10 days after the end of\neach quarter. WVU efforts to continuously update processes to comply with evolving OMB\nguidance were understandably challenging. However, given the unprecedented accountability\nand transparency goals of the Recovery Act, the development of effective WVU processes and\noversight functions were critical factors for ensuring ARRA data quality.\n\n A draft of this memorandum was provided to WVU management for its review and\ncomment. Also, the review results were discussed with University management at the\ncompletion of our onsite review work so that timely WVU actions could be taken to implement\nimprovements needed to promote the highest degree of transparency and accountability over\nRecovery Act funds. The University stated that it has already taken steps to implement the\nreport recommendations, thus believes the recommendations are no longer relevant. We have\nrequested WVU to work with NSF to formally resolve the recommendations to ensure corrective\nactions taken are appropriate and fully address the audit findings. OK WR 3/1WVU comments\non the findings and recommendations are included in their entirety in Appendix B.\n\n To help ensure the recommendations are resolved within six months of audit report\nissuance pursuant to Office of Management and Budget Circular A-50, please provide the audit\nresolution memorandum for our review when NSF has obtained an acceptable WVU Corrective\nAction Plan. The Plan should document that appropriate corrective actions have been\nimplemented to address the report recommendations and milestone dates should be established\nfor any corrective actions not completed. OK WR 3/1\n\n We appreciate the cooperation that was extended to us during our review. If you have\nany questions, please free to contact Joyce Werking at extension 8097 or Roslyn Kessler at\nextension 2334.\n\n\ncc: Mary Santonastasso, Division Director, DIAS\n Dale Bell, Deputy Division Director, DIAS\n Alex Wynnyk, Branch Chief, CAAR/DIAS\n Jon Crowder, Division Director, DHHS OIG\n\n\n\n\n 2\n\x0c Audit Findings and Recommendations\n\n\n1. Improvements Needed in Data Quality Review Process to Ensure Accurate ARRA Quarterly\n Reports\n\n Section 4.2 of OMB Memorandum M-09-211 requires \xe2\x80\x9cPrime recipients, as owners of\nthe data submitted, [to] have the principal responsibility for the quality of the information\nsubmitted.\xe2\x80\x9d Specifically, the prime recipient is responsible for (a) implementing internal control\nmeasures to ensure accurate and complete information and (b) performing data quality reviews to\nidentify reporting errors and making appropriate and timely corrections.\n\n However, WVU had not established adequate data quality review procedures to ensure all\nARRA data elements were accurate, complete, and fully compliant with OMB reporting\nguidance. As a result, our review disclosed the following data elements were incorrectly\nreported:\n\n \xe2\x80\xa2 One ARRA grant for $230,000 was reported twice for the period ending\n December 2009. WVU incorrectly reported ten ARRA grants instead of nine\n ARRA grants, which resulted in over-reporting of total ARRA funds awarded,\n received, and expended.\n\n \xe2\x80\xa2 One ARRA subaward with expenditures of $14,727 was reported twice in the\n March 2010 report. The University mistakenly reported the subaward both in\n the prime recipient and subrecipient reports.\n\n \xe2\x80\xa2 One NSF award number was reported incorrectly for the March 2010\n reporting period. WVU incorrectly included the alpha prefix with the award\n number.\n\n \xe2\x80\xa2 ARRA jobs were overstated for the one grant tested in the March 2010 report.\n While the 2.17 jobs in the supporting documentation were correctly\n calculated, a posting error resulted in reporting 3.17 jobs in the ARRA report,\n an overstatement of one job or 46 percent.\n\n These reporting exceptions occurred because WVU had not yet fully developed a\nthorough understanding of the mechanical intricacies of the ARRA reporting system or\nestablished sufficient processes to preclude clerical and other human-related reporting errors.\nAccording to University officials, time constraints coupled with the last minute changes and\nvagueness of OMB reporting guidance were obstacles for developing a proficiency in ARRA\nreporting so that all data elements reported were accurate and complete. Nevertheless, a more\nrobust data quality review process would have allowed the identification of most of the reporting\nerrors we identified and allowed WVU the opportunity to correct the data prior to submission.\n\n1\n OMB Memorandum M-09-21, Implementing Guidance for the Reports on Use of Funds Pursuant to the\nAmerican Recovery and Reinvestment Act of 2009, issued on June 22, 2009.\n\n 3\n\x0cRecommendation:\n\nWe recommend that the NSF Director of the Division of Institution and Award Support,\ncoordinate with cognizant audit agency, as needed, to require WVU to formulate a more robust\ndata quality review process to ensure its ARRA quarterly reports are accurate and complete.\n\n WVU Response\n\n WVU has implemented additional measures to enhance the data quality review process to\n comply with the current OMB guidance/clarification for ARRA federal reporting. The\n University stated that the revised process incorporates at least three review/validation\n steps during the report filing period. As such, WVU believed the recommendation is no\n longer relevant since its data quality review process has been significantly enhanced. The\n full text of the University\xe2\x80\x99s comments is located in Appendix B. OK WR 3/1\n\n OIG Comment\n\n WVU\xe2\x80\x99s response met the intent of the recommendation. Nevertheless, the University\n must work with NSF management to formally resolve the recommendation to ensure the\n corrective actions taken are appropriate and fully address the audit finding. OK WR 3/1\n\n\n2. WVU Needs To Report Jobs for ARRA Vendors\n\n Section 5.7 of OMB Memorandum M-10-08 2 requires prime recipients to generate\nestimates of jobs impact by directly collecting data from subrecipients and vendors on the total\njobs funded by ARRA projects and activities. Such job data collection from all institutions\nreceiving Recovery Act funds is essential for accurate and complete reporting of ARRA jobs to\nthe public.\n\n However, WVU had not established a process for obtaining job estimates for vendor\npayments less than $25,000. As such, for the March 2010 reporting period, the University did\nnot report any vendor jobs for a $10,500 payment made on a consulting service contract valued\nat $105,000. Hence, the University understated the number of ARRA jobs reported because\nconsulting service contracts by their nature employ people.\n\n This control weakness occurred because WVU officials interpreted OMB guidance to\nonly require jobs reporting for vendor payments greater than $25,000. However, the OMB\nreporting guidance does not explicitly establish any threshold for ARRA vendor jobs reporting.\nJob impact is one of the most scrutinized ARRA data elements and all stakeholders are\nextremely interested in how the Recovery Act funding has helped reduce the rate of\nunemployment in our country. In the current economic downturn, every ARRA job created and\n\n2\n OMB Memorandum M-10-08, Updated Guidance on the American Recovery and Reinvestment Act- Data\nQuality, Non-Reporting Recipients, and Reporting of Job Estimates, issued December 18, 2009.\n\n\n 4\n\x0cretained and consequently reported makes a difference. Thus, it was not reasonable for the\nUniversity not to report any vendor jobs for the $105,000 consulting service contract discussed\nabove or other similar contracts awarded in the future. Accordingly, WVU should reassess its\ncurrent methodology to evaluate if it fully meets the intent of the Recovery Act. Consideration\nshould be given to determining if total vendor contract value versus a single payment would be a\nmore appropriate criterion for vendor jobs reporting. Also, consideration should be given to the\ntypes of services or goods being purchased.\n\nRecommendation:\n\nWe recommend that the NSF Director of the Division of Institution and Award Support,\ncoordinate with cognizant audit agency, as needed, to require WVU to establish formal criteria\nfor determining ARRA jobs reporting requirements for smaller value vendor contracts.\n\n WVU Response\n\n WVU stated that it has implemented an additional step to identify vendor payments less\n than $25,000 to subcontractors and professional service consultants. When these\n payments are identified, the impact on jobs is calculated and incorporated in its job\n narrative and full-time equivalent job count. As such, WVU believed the\n recommendation is no longer relevant since the jobs data for vendor payments less than\n $25,000 is now being reported quarterly. The full text of the University\xe2\x80\x99s comments is\n located in Appendix B. OK WR 3/1\n\n OIG Comment\n\n WVU\xe2\x80\x99s response met the intent of the recommendation. Nevertheless, the University\n must work with NSF management to formally resolve the recommendation to ensure the\n corrective actions taken are appropriate and fully address the audit finding. OK WR 3/1\n\n\n\n\n 5\n\x0c Appendix A\n\n Background, Objectives, Scope, and Methodology\n\nBackground:\n\n Recovery Act Reporting Requirement: On February 17, 2009, the American Recovery\nand Reinvestment Act of 2009 (Recovery Act or ARRA) was enacted to help the nation recover\nfrom a severe economic downturn. The Recovery Act emphasizes unprecedented levels of\naccountability and transparency over the $787 billion of public funds committed by Congress, of\nwhich $3 billion was received by NSF. The public expects that the use of ARRA funds will\nresult in a positive impact to our nation's economy, including jobs creation and retention.\nAccordingly, Section 1512 of the Recovery Act requires recipients to submit reports on ARRA\nactivity no later than 10 days after the end of each reporting quarter. The first ARRA quarterly\nreport was required to be submitted for the period ending September 30, 2009.\n\n ARRA reporting instructions are contained in the Office of Management and Budget\n(OMB) guidance. OMB is the primary agency responsible for providing Section 1512 reporting\nguidance used by federal agencies, grant recipients, and grant subrecipients. The federal\nguidance clearly establishes that recipients have primary responsibility for the quality of data\nsubmitted. In addition, NSF has issued supplemental guidance to its recipients for ARRA\nreporting.\n\n OMB published a Recipient Reporting Data Model to define the 99 data elements\nrequired to be reported for each ARRA grant on June 22, 2009. Clarifications to the elements\nwere published by OMB as a set of Frequently Asked Questions with extensive updates\npublished to address both recipient and federal agency concerns; many of which were issued\nonly a short time prior to the end of each ARRA reporting quarter. Some of the key data\nelements required to be reported include award number; quarterly award activities; funds\nreceived/invoiced; award expenditures; number of and description of jobs; number and dollar of\nsub-awards and vendor payments; and final report status.\n\n NSF Recipient Information: West Virginia University (WVU) is a public university in\nMorgantown, West Virginia with over 29,000 students and 1,500 full-time faculty members.\nThe University offers 193 bachelor's, master's, doctoral, and professional degree programs in 13\ncolleges. The faculty conducts $152 million annually in sponsored research contracts and grants.\nThe West Virginia University Research Corporation is a non-profit organization that receives\nand administers sponsored project funds in behalf of the University.\n\n As of March 31, 2010, WVU had been awarded nine ARRA grants totaling $3.1 million,\nwhich is 13.5 percent of its total NSF grant portfolio of $23 million and 72 awards. ARRA\nexpenditures totaled $312,821 or 10 percent of the total $3.1 million Recovery award funds as of\nthe March 2010 reporting period.\n\n\n\n\n 6\n\x0cReview Objectives:\n\n Our review objectives were to determine whether WVU had established an adequate\nsystem of internal controls to provide reasonable assurance that (1) Recovery Act funds were\nsegregated and separately tracked in its project cost accounting system and (2) quarterly\nreporting was timely, accurate, and fully compliant with Section 1512 reporting requirements.\n\nScope and Methodology:\n\n Our review focused on WVU\xe2\x80\x99s December 2009 and March 2010 ARRA reports. We\nreviewed the University\xe2\x80\x99s processes for compiling and reporting Recovery Act data elements.\nOf the 99 data fields required to be reported for each ARRA grant, we selected key elements that\nwere either deemed critical to ensuring transparency or that were considered more at risk of\nbeing reported inconsistently or inaccurately. Accordingly, our review focused on the following\neight data elements: the number of jobs, funds received/invoiced, expenditures, vendor\npayments, sub-award amounts, quarterly activities/project description, project status, and final\nreport status indicator. To gain an understanding of WVU\xe2\x80\x99s processes for compiling and\nreporting of the ARRA data elements, we conducted a limited review of internal controls related\nto our audit objectives. Our review included the following steps:\n\n \xe2\x80\xa2 Reviewed criteria applicable to Section 1512 reporting requirements,\n including OMB and NSF guidance.\n\n \xe2\x80\xa2 Reviewed WVU policies, procedures, and processes for collecting, compiling,\n reviewing, and reporting ARRA data.\n\n \xe2\x80\xa2 Interviewed cognizant WVU officials to gain an understanding of their role in\n the ARRA project management and reporting process.\n\n \xe2\x80\xa2 Performed analytical procedures to understand and evaluate WVU\xe2\x80\x99s Recovery\n Act reporting processes and related controls. This included the processes for\n reporting quarterly activities/project description, project status, and final\n project status indicator. OK WR 3/1\n\n \xe2\x80\xa2 Performed limited non-statistical sampling procedures to determine the\n reasonableness of the reported data elements when compared to supporting\n documentation for funds received/invoiced, expenditures, vendor payments,\n and sub-award amounts.\n\n \xe2\x80\xa2 Reconciled the number of jobs reported to payroll records to determine the\n reasonableness of the number of jobs reported for one of the nine ARRA\n grants.\n\n \xe2\x80\xa2 Discussed fieldwork results with WVU management officials.\n\n\n\n 7\n\x0c The onsite WVU review work was performed from May 17 - 21, 2010, with additional\ninformation obtained through August 2010. We conducted this performance audit in accordance\nwith generally accepted government auditing standards. Those standards require that we plan the\nreview to obtain sufficient appropriate evidence to provide a reasonable basis for our findings\nand conclusions based on our audit objectives. We believe that the evidence obtained provides a\nreasonable basis for the findings and conclusions contained in this report.\n\n\n\n\n 8\n\x0c To obtain a copy of the Auditee Response to this report,\n\n Please contact us at oig@nsf.gov or at (703) 292 7100.\n\nIn your request please specify the audit title and report number.\n\x0c"


type: legislation

text:
 2.8.2017
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 201/21
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2017/1409
 z dnia 1 sierpnia 2017 r.
 zmieniające rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 75/2013 oraz rozporządzenie (WE) nr 951/2006 w odniesieniu do dodatkowych należności celnych przywozowych w sektorze cukru oraz obliczania zawartości sacharozy w izoglukozie i niektórych syropach
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1308/2013 z dnia 17 grudnia 2013 r. ustanawiające wspólną organizację rynków produktów rolnych oraz uchylające rozporządzenia Rady (EWG) nr 922/72, (EWG) nr 234/79, (WE) nr 1037/2001 i (WE) nr 1234/2007 (1), w szczególności jego art. 182 ust. 4,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W art. 36 rozporządzenia Komisji (WE) nr 951/2006 (2) przewiduje się dodatkowe należności celne dla niektórych produktów w sektorze cukru.
 (2)
 Ze względu na panujące wtedy warunki rynkowe i prognozy w rozporządzeniu wykonawczym Komisji (UE) nr 75/2013 (3) przewidziano niestosowanie dodatkowych należności przywozowych w odniesieniu do kilku produktów cukrowniczych do końca obowiązywania systemu kwot przypadającego na dzień 30 września 2017 r.
 (3)
 Zgodnie z art. 182 ust. 2 rozporządzenia (UE) nr 1308/2013 nie należy nakładać dodatkowych należności celnych przywozowych, jeżeli przywóz prawdopodobnie nie zakłóci funkcjonowania rynku unijnego lub jeżeli skutki takiego nałożenia byłyby nieproporcjonalne do zakładanego celu. Po zniesieniu kwot cukru przywóz produktów cukrowniczych podlegający należnościom przywozowym celnym określonym we wspólnej taryfie celnej nie zakłóci prawdopodobnie funkcjonowania rynku unijnego. W związku z tym nie należy nakładać dodatkowych należności na ten przywóz, chyba że sytuacja na rynku znacząco zmieniłaby się w tym względzie.
 (4)
 Niestosowanie dodatkowych należności przywozowych, o którym mowa w rozporządzeniu wykonawczym (UE) nr 75/2013, należy zatem przedłużyć w odniesieniu do kilku produktów cukrowniczych.
 (5)
 Metody obliczania zawartości sacharozy w izoglukozie i niektórych syropach, określone w art. 42 ust. 2, 3 i 4 rozporządzenia (WE) nr 951/2006, zostaną zintegrowane w jaśniejszej i zaktualizowanej formie w załączniku I do rozporządzenia Rady (EWG) nr 2658/87 (4) rozporządzeniem wykonawczym Komisji (UE) 2017/1344 (5) ze skutkiem od dnia 1 października 2017 r. Przepisy te powinny zatem zostać skreślone w rozporządzeniu (WE) nr 951/2006.
 (6)
 Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 75/2013 oraz rozporządzenie (WE) nr 951/2006,
 (7)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu ds. Wspólnej Organizacji Rynków Rolnych,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 W art. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 75/2013 datę „30 września 2017 r.” zastępuje się datą „30 września 2022 r.”.
 Artykuł 2
 W art. 42 rozporządzenia (WE) nr 951/2006 skreśla się ustępy 2, 3 i 4.
 Artykuł 3
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 1 października 2017 r.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 1 sierpnia 2017 r.
 W imieniu Komisji
 Jean-Claude JUNCKER
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 347 z 20.12.2013, s. 671.
 (2) Rozporządzenie Komisji (WE) nr 951/2006 z dnia 30 czerwca 2006 r. ustanawiające szczegółowe zasady wykonania rozporządzenia Rady (WE) nr 318/2006 w odniesieniu do handlu z państwami trzecimi w sektorze cukru (Dz.U. L 178 z 1.7.2006, s. 24).
 (3) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 75/2013 z dnia 25 stycznia 2013 r. wprowadzające odstępstwo od rozporządzenia (WE) nr 951/2006 w odniesieniu do stosowania cen reprezentatywnych i dodatkowych należności celnych przywozowych w odniesieniu do niektórych produktów w sektorze cukru oraz uchylające rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 892/2012 ustalające ceny reprezentatywne oraz kwoty dodatkowych należności celnych przywozowych w odniesieniu do niektórych produktów w sektorze cukru na rok gospodarczy 2012/2013 (Dz.U. L 26 z 26.1.2013, s. 19).
 (4) Rozporządzenie Rady (EWG) nr 2658/87 z dnia 23 lipca 1987 r. w sprawie nomenklatury taryfowej i statystycznej oraz w sprawie Wspólnej Taryfy Celnej (Dz.U. L 256 z 7.9.1987, s. 1).
 (5) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) 2017/1344 z dnia 18 lipca 2017 r. zmieniające załącznik I do rozporządzenia Rady (EWG) nr 2658/87 w sprawie nomenklatury taryfowej i statystycznej oraz w sprawie Wspólnej Taryfy Celnej (Dz.U. L 186 z 19.7.2017, s. 3).