type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0330
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 18.6.2007KOM(2007) 330 v konečném znění2007/0114 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYtýkající se oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství a přístupu plavidel třetích zemí do vod Společenství(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU- Odůvodnění a cíle návrhuNávrh navazuje na návrh uvedený v akčním plánu na zjednodušení a zlepšení společné rybářské politiky pro období 2006–2008[1]. S ohledem na změnu okolností týkajících se rybolovu mimo vody Společenství od přijetí nařízení Rady (ES) č. 3317/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se oprávnění k rybolovu ve vodách třetí země v rámci dohody o rybolovu[2], a s cílem dodržet mezinárodní závazky je nutné zavést obecný režim Společenství týkající se oprávnění ke všem rybolovným činnostem provozovaným plavidly Společenství mimo vody Společenství.Pravidla pro přístup plavidel plujících pod vlajkou třetí země do vod Společenství, která jsou v současné době stanovena v několika různých právních dokumentech, by měla být také znovu definována a, pokud je to vhodné, sladěna s pravidly vztahujícími se na rybářská plavidla Společenství.Zavedení elektronické výměny údajů do administrativního procesu, pokud bude možné, umožní urychlení postupů, zajistí kvalitnější výstup procesu, umožní informovat všechny dotčené správní orgány pro získání zpětné vazby on-line prostřednictvím elektronické pošty a zvýšení celkové účinnosti administrativního procesu.- Obecné souvislostiSpolečná rybářská politika (SRP) se nevztahuje jen na rybolovné činnosti ve vodách Společenství, nýbrž i na rybolovné činnosti rybářských plavidel Společenství mimo tyto vody. Rybolovné činnosti v mezinárodních vodách a ve vodách třetích zemí jsou do značné míry upraveny dvoustrannými nebo mnohostrannými dohodami, jichž je Společenství stranou. Za účelem splnění závazků vyplývajících z těchto dohod, jakož i k dosažení cílů společné rybářské politiky je důležité, aby existoval soubor jasných pravidel týkajících se oprávnění k rybolovné činnosti a kontroly těchto činností členskými státy a Komisí.Rybářské loďstvo Společenství působí v teritoriálních vodách asi 20 třetích zemí v oblasti působnosti dvoustranných dohod mezi těmito zeměmi a Společenstvím. Většinu těchto dohod tvoří dohody s finančním příspěvkem Společenství, zejména pokud jde o dohody s africkými a jihoamerickými státy, jako jsou například Gabon, Kapverdy, Senegal, Mauretánie, Madagaskar, Mozambik, Mauricius, Svatý Tomáš a Princův ostrov, Seychely, Kiribati, Mikronésie a Šalamounovy ostrovy, ale také například dohoda s Grónskem. Avšak ostatní „severské dohody“ uzavřené s Norskem, Islandem a Faerskými ostrovy, jakož i s Francouzskou Guyanou, nepředstavují finanční příspěvek Společenství a jsou založeny hlavně na obchodování s rybolovnými právy.V mezinárodních vodách provozuje loďstvo Společenství rybolovné činnosti v oblasti působnosti různých regionálních organizací pro řízení rybolovu (RFMO): Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO), Mezinárodní úmluva na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT), Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC), Komise pro rybolov v západní a střední části Tichého oceánu (WCPFC), Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM), Meziamerická komise pro tropické tuňáky (IATTC) a Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO).Kromě činností upravených těmito dohodami provozují rybářská plavidla Společenství rybolovné činnosti na volném moři, na které se nevztahuje žádná konkrétní dohoda.Rybolovné činnosti jsou řízeny udělováním oprávnění dotčeným plavidlům. Druhy vydávaných oprávnění, jakož i postupy se v případě jednotlivých dohod liší.U dvoustranných dohod je za vydání oprávnění odpovědná třetí země. Po uzavření dohody a jakmile Rada rozdělí práva mezi členské státy, předá Komise žádosti třetí zemi a následně informuje členské státy o vydaném oprávnění. Administrativní postupy jsou u těchto druhů dohod jak v členských státech, tak i v Komisi často obtížné a vyžadují vytvoření podrobných spisů pro každé dotčené plavidlo. Pokud dohoda zahrnuje finanční příspěvek Společenství, je nezbytná další administrativní činnost týkající se výpočtu poplatků, soupisů chyb atd. Přibližně 400 rybářských plavidel Společenství se každoročně dělí o 1 600 oprávnění k rybolovu v rámci těchto dohod. Pokud jde o dohody bez finančního příspěvku, dochází běžně k převodům kvót, což vyžaduje nové žádosti o oprávnění. Okolo 850 rybářských plavidel Společenství se dělí o 1 600 oprávnění v rámci tohoto druhu dohod.Oprávnění k rybolovným činnostem v rámci dohod regionální organizace pro řízení rybolovu je obvykle koordinováno sekretariátem regionální organizace pro řízení rybolovu. Postupy jsou většinou jednodušší. Ve většině případů se oprávnění zajišťuje vypracováním seznamů oprávněných plavidel, které se zasílají sekretariátu regionální organizace pro řízení rybolovu. Neexistuje však harmonizace postupů použitelných v rámci různých regionálních organizací pro řízení rybolovu. V současné době je oprávněno asi 8 000 rybářských plavidel Společenství (13 000 oprávnění) k rybolovu v rámci dohod regionální organizace pro řízení rybolovu.Plavidlům plujícím pod vlajkou třetí země může být povolen přístup do vod Společenství. V současné době je uděleno oprávnění 250 plavidlům, z nichž většinu představují norská plavidla oprávněná k rybolovu ve vodách Společenství v rámci roční dohody mezi Norskem a Společenstvím. Postup pro udělování oprávnění plavidlům třetí země k rybolovu ve vodách Společenství je jiné povahy, než je tomu u činností uvedených výše. U těchto druhů oprávnění je Komise orgánem oprávněným vydávat oprávnění, pravidla a postupy jsou stanoveny spíše v právních předpisech Společenství než založeny na ustanoveních vyplývajících z předmětných dohod.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPlatné předpisy vztahující se na oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství jsou v současné době stanoveny v několika různých právních dokumentech. Nařízení (ES) č. 3317/94 obsahuje obecná pravidla týkající se postupu předávání žádostí třetím zemím.Kromě těchto procesních ustanovení existují různá zvláštní pravidla týkající se oprávnění k rybolovným činnostem podle některých dvoustranných dohod o rybolovu a v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu uvedená například v nařízení Rady (ES) č. 2847/1993 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku[3], v nařízení (ES) č. 41/2007 ze dne 21. prosince 2006, kterým se na rok 2007 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro některé populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovu[4], a v některých nařízeních Rady, kterými se přijímají ustanovení týkající se dvoustranných dohod o rybolovu a dohod regionální organizace pro řízení rybolovu.Kromě toho jsou rybolovné činnosti provozované rybářskými plavidly třetích zemí ve vodách Společenství upraveny v hlavě VI nařízení (ES) č. 2847/93, jakož i v každoročním nařízení o TAC a kvótách.Cílem návrhu je sladit tyto platné předpisy a zrušit nařízení (ES) č. 3317/94 a některá ustanovení výše uvedených nařízení. Zvláštní podmínky použitelné podle různých dohod, které nejsou přímo spojené s postupem a podmínkami pro udělení oprávnění k rybolovu, zůstanou v platnosti.- Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNávrh bude sloužit cílům společné rybářské politiky a umožní Společenství lépe zajistit dodržování jeho mezinárodních závazků.2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů- Konzultace zúčastněných stranMetody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůKomise několikrát jednala s vnitrostátními správními orgány. Konzultován byl také Poradní výbor pro rybolov a akvakulturu (dále jen „ACFA“).Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuKonzultované strany podpořily návrhy Komise na vyjasnění, zjednodušení a zlepšení postupů týkajících se řízení oprávnění k rybolovu.Širokou podporu získal návrh na zajištění lepšího dodržování mezinárodních závazků. Někteří členové ACFA vyjádřili obavy z použití sankcí u méně závažného protiprávního jednání, jakož i z pravomocí svěřených Komisi při zamítnutí předání žádostí.- Sběr a využití výsledků odborných konzultacíDotčená vědecká/odborná odvětvíSprávci oprávnění k rybolovu ve vnitrostátních správních orgánech a v Komisi.Použitá metodikaKonalo se několik jednání s příslušnými odborníky.Hlavní konzultované organizace/odborníciSprávci pro oprávnění k rybolovu: administrativní pracovníci členských států a Komise.Shrnutí obdržených a použitých stanovisekPři určování obsahu navrhovaného nařízení byly vzaty v úvahu všechny dostupné odborné posudky.Způsoby použité ke zveřejnění výsledků těchto odborných stanovisekOdborné posudky a stanoviska se týkaly správních úkolů. Nebyly zpřístupněny veřejnosti.- Posouzení dopadůCílem tohoto nařízení je zjednodušit a zlepšit postupy týkající se řízení oprávnění k rybolovu.Jeho použití bude mít významný vliv na zjednodušení každodenní práce vnitrostátních správních orgánů a Komise. Nařízení zavádí jasná pravidla a jednotný postup pro řízení všech oprávnění k rybolovu a stanoví obecné rozdělení odpovědností mezi Komisi a členské státy.Sníží pracovní zatížení nejen správců, ale i rybářů, zejména na základě zvýšeného využívání výpočetní techniky a automatizace některých postupů. S ohledem na obrovský počet oprávnění pro rybářská plavidla Společenství, kterými se každoročně zabývají vnitrostátní správní orgány a Komise, se tím zlepší koordinace práce a významně zjednoduší každodenní úkoly těchto správních orgánů.Uplatňování tohoto nařízení umožní lepší dodržování pravidel rybáři a lepší prosazování pravidel společné rybářské politiky v důsledku zavedení kritérií způsobilosti, sankcí a posílení hlášení úlovků a intenzity rybolovu.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU- Shrnutí navrhovaných opatřeníNavrhované nařízení stanoví obecná pravidla a podmínky pro všechna předání žádostí o oprávnění. Nejenže zajistí, že bude členským státům a rybářům jasné, za jakých podmínek musí být splněny, ale pomůže také Komisi řídit předávání účinněji a efektivněji. Jeho uplatňování zjednoduší každodenní práci vnitrostátních správních orgánů a Komise. Nařízení zavádí jasná pravidla a jednotný postup pro řízení všech oprávnění k rybolovu a stanoví obecné rozdělení odpovědností mezi Komisi a členské státy.Návrh také poskytne potřebný právní rámec pro používání zjednodušeného a jednotného elektronického přenosu dat a zdokonalení hlášení. Taková výměna dat je nejen nutná k tomu, aby byl držen krok s technickým vývojem, ale i potřebná k tomu, aby bylo umožněno urychlení postupů při současném snížení rizik chyb v průběhu procesu. Takový systém umožní Komisi a členským státům, případně i rybářům získat zpětnou vazbu on-line nebo prostřednictvím elektronické pošty v každé fázi procesu a zvýší celkovou účinnost administrativního procesu.Kromě změn týkajících se administrativního procesu bude návrh lépe zajišťovat dodržování pravidel rybáři a lepší prosazování pravidel společné rybářské politiky v důsledku zavedení kritérií způsobilosti, sankcí a posílení hlášení úlovků a intenzity rybolovu. Nařízení vylučuje z oprávnění všechna plavidla, která během předchozího roku nesplnila své závazky nebo byla regionální organizací pro řízení rybolovu označena za „plavidlo NNN“, které provozuje nezákonné, nehlášené a neregulované (dále jen „NNN“) rybolovné činnosti.Kromě toho je dodržování mezinárodních závazků v rámci různých dohod posíleno zavedením opatření zavazujících členské státy k vydání zákazu rybolovu pro plavidlo, které se dopustilo závažného protiprávního jednání nebo bylo zařazeno na seznam NNN.S cílem zajistit, aby členské státy dodržovaly své oznamovací povinnosti týkající se rybolovných činností spadajících do oblasti působnosti dohod, může Komise lépe prosazovat tato pravidla tím, že je jí umožněno zamítnout předání žádostí členskému státu, dokud zcela nesplní tyto oznamovací povinnosti.Aby se zabránilo nadměrnému využívání rybolovných práv, musí být Komisi kromě toho umožněno zamítnout předání žádosti o licence v případě, že rybolovná práva, která dotčený členský stát má, jsou zjevně nedostačující pro počet požadovaných oprávnění.A konečně, za účelem zajištění toho, že budou rybolovná práva, která Společenství má, využita v nejvyšší možné míře, by bylo nutné zavést některý druh opatření umožňující dočasné nové rozdělení oprávnění k rybolovu v případě nedostatečného využívání rybolovných práv.- Právní základVzhledem k široké oblasti působnosti nařízení a s ohledem na význam tohoto dokumentu pro fungování společné rybářské politiky v mezinárodních souvislostech je právním základem článek 37 Smlouvy.- Zásada subsidiarityTento návrh spadá do působnosti společné rybářské politiky, která je ve výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto nepoužije.- Zásada proporcionalityTento návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu (z těchto důvodů):- návrh umožňuje, aby Společenství dodržovalo své mezinárodní závazky;- návrh odráží spravedlivé rozdělení finanční a správní zátěže mezi všemi aktéry.- Volba nástrojůVzhledem k oblasti výlučné pravomoci Společenství a uvážíme-li potřebu přímého a stejného uplatňování pravidel všemi dotčenými aktéry, navrhují se právní předpisy ve formě nařízení.4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá dopad na rozpočet Společenství. 2007/0114 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYtýkající se oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství a přístupu plavidel třetích zemí do vod SpolečenstvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[5],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[6],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (ES) č. 3317/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se oprávnění k rybolovu ve vodách třetí země v rámci dohody o rybolovu[7], stanoví postup pro udělování oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství ve vodách v jurisdikci třetích zemí v oblasti působnosti dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi. Postup stanovený v uvedeném nařízení již není nadále považován za postup vyhovující potřebám s ohledem na mezinárodní závazky vyplývající z dvoustranných dohod o rybolovu a vícestranných dohod a úmluv přijatých v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu. Uvedené nařízení již kromě toho nedostačuje k tomu, aby sloužilo cílům společné rybářské politiky, zejména co se týče udržitelného rybolovu a kontroly.(2) Na základě akčního plánu na zjednodušení a zlepšení společné rybářské politiky pro období 2006–2008[8] a změny okolností týkajících se rybolovu mimo vody Společenství od přijetí nařízení (ES) č. 3317/94 a s cílem dodržet mezinárodní závazky je nutné zavést obecný režim Společenství týkající se oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným plavidly Společenství mimo vody Společenství. Navíc by měla být také znovu definována pravidla pro přístup plavidel plujících pod vlajkou třetí země do vod Společenství, která jsou v současné době stanovena v několika různých právních dokumentech, a pokud je to vhodné, sladěna s pravidly vztahujícími se na rybářská plavidla Společenství.(3) Plavidlům Společenství by mělo být povoleno provozovat rybolovné činnosti mimo vody Společenství pouze v případě, že obdržela oprávnění od příslušného orgánu odpovědného za oprávnění k dotčeným rybolovným činnostem, jako je příslušný orgán třetí země, v jejíchž vodách se tyto činnosti uskutečňují, orgán příslušný pro udělování oprávnění k rybolovným činnostem v mezinárodních vodách, na něž se vztahují ustanovení přijatá regionální organizací pro řízení rybolovu, nebo příslušné orgány členských států, pokud se jedná o rybolovné činnosti neupravené žádnou dohodou.(4) Je důležité jasně vysvětlit odpovědnosti Komise a členských států, pokud jde o postup pro udělování oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným plavidly Společenství mimo vody Společenství; v tomto ohledu by Komise měla být schopna zajistit, aby byly dodržovány mezinárodní závazky a ustanovení společné rybářské politiky, aby požadavky na předání žádostí byly úplné a aby byly předány v souladu s lhůtami stanovenými v rámci příslušných dohod.(5) S ohledem na mezinárodní závazky, jakož i na cíle společné rybářské politiky by plavidla, která se během předchozích 12 měsíců dopustila závažného protiprávního jednání nebo jsou zařazena na mezinárodně vypracovaný seznam plavidel zúčastněných na nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činnostech (seznam NNN), neměla být považována za způsobilá k oprávnění k rybolovným činnostem mimo vody Společenství. Členské státy by navíc měly mít povinnost přijmout okamžitá opatření, která zabrání pokračování rybolovných činností provozovaných jejich plavidly zúčastněnými na takových činnostech.(6) Pokud členský stát nesplní své závazky v rámci společné rybářské politiky v souvislosti s rybolovnými činnostmi provozovanými jeho plavidly mimo vody Společenství, mělo by být Komisi kromě toho umožněno, aby poté, co členskému státu dala příležitost k vyjádření, mohla v některých případech zamítnout předání žádostí k oprávnění k rybolovu takového členského státu, dokud tento členský stát nesplní příslušné závazky.(7) Bod odůvodnění k dočasnému rozdělení: [v souladu s dokumentem KOM (2005) 238 v konečném znění se vloží po přijetí uvedeného nařízení] .(8) S cílem zajistit, aby byla plně využívána rybolovná práva, která má Společenství v rámci dohod o rybolovu k dispozici, je nutné, aby bylo Komisi umožněno dočasně znovu rozdělit rybolovná práva nevyužitá některým členským státem, aniž by byla dotčena relativní stabilita rozdělení rybolovných práv mezi členskými státy.(9) Ustanovení týkající se kontroly využívání rybolovných práv mimo vody Společenství a rybolovných práv ve vodách Společenství přidělených třetím zemím by měla být sladěna a měla by umožňovat včasné opatření, aby bylo členským státům a třetím stranám zabráněno v překračování těchto práv.(10) Za účelem důsledného a účinného stíhání protiprávního jednání musí být umožněno plné využití inspekčních zpráv a zpráv o sledování vypracovaných inspektory Komise, inspektory Společenství, inspektory členských států a inspektory třetích zemí.(11) Všechny údaje týkající se dohod a činností plavidel Společenství provozujících rybolovné činnosti mimo vody Společenství by měly být aktuální a pokud možno přístupné dotčeným členským státům a třetím zemím. Za tímto účelem je nezbytné zavést zvláštní informační systém.(12) Měla by být zavedena pružnost umožňující výjimky z tohoto nařízení, pokud jsou nezbytné pro dodržení mezinárodních závazků; měla by být přijata opatření pro provádění tohoto nařízení v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[9].(13) Je třeba zrušit nařízení (ES) č. 3317/94, jakož i ustanovení týkající se přístupu rybářských plavidel třetích zemí do vod Společenství stanovená v nařízení (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu[10], a nařízení (ES) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku[11],PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:KAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Oblast působnosti a cíleToto nařízení obsahuje ustanovení týkající se:a) oprávnění pro rybářská plavidla Společenstvíi) provozovat rybolovné činnosti ve vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí třetí země v rámci dohody uzavřené mezi Společenstvím a takovou zemí neboii) provozovat rybolovné činnosti spadající do oblasti působnosti dohod o rybolovu přijatých v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu (dále jen „RFMO“) neboiii) provozovat rybolovné činnosti mimo vody Společenství nespadající do oblasti působnosti dohody o rybolovu;b) oprávnění pro plavidla plující pod vlajkou členského státu jiná než rybářská plavidla Společenství provozovat činnosti mimo vody Společenství v rámci dohody;c) oprávnění pro zařízení, plavidla nebo vybavení ve Společenství provozovat chov ryb mimo vody Společenství v rámci dohody;d) oprávnění pro plavidla třetí země provozovat rybolovné činnosti ve vodách Společenství;a oznamovací povinnosti týkající se povolených činností.Článek 2DefinicePro účely tohoto nařízení se:a) dohodou rozumí dohoda o rybolovu uzavřená nebo podepsaná v souladu s článkem 300 Smlouvy;b) rybolovnými činnostmi rozumí lov, uchovávání na palubě, zpracování, přeprava nebo převážení ryb;c) chovem ryb rozumí umístění nebo přemístění ryb do klecí za účelem výkrmu nebo chovu a související chovné, sběrné nebo lovné činnosti;d) rybářským plavidlem Společenství rozumí rybářské plavidlo Společenství podle čl. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[12];e) rejstříkem rybářského loďstva Společenství rozumí rejstřík rybářského loďstva Společenství podle čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002;f) rybolovným právem rozumí rybolovné právo ve smyslu čl. 3 písm. q) nařízení (ES) č. 2371/2002;g) povolujícím orgánem rozumí orgán odpovědný za oprávnění rybářských plavidel Společenství k rybolovným činnostem v rámci dohody;h) oprávněním k rybolovu rozumí oprávnění provozovat rybolovné činnosti v průběhu určitého období, v určité oblasti nebo v určitém lovišti;i) intenzitou rybolovu rozumí intenzita rybolovu ve smyslu čl. 3 písm. h) nařízení (ES) č. 2371/2002;j) přenosem elektronickou cestou rozumí přenos dat v elektronické podobě, jehož obsah, formát a protokol je stanoven Komisí nebo odsouhlasen stranami dohody;k) smíšeným rybolovem rozumí rybolovné činnosti, které se zaměřují na více než na jeden druh a jejichž výsledkem jsou úlovky sestávající nejméně ze dvou různých druhů, z nichž každý představuje nejméně 4 % celkového úlovku co do hodnoty nebo biomasy;l) kategorií rybolovu rozumí rozdělení loďstva založené na kritériích, jako je zejména typ plavidel, druh rybolovných činností a umístěné rybolovné zařízení;m) závažným protiprávním jednáním rozumí závažné protiprávní jednání definované v nařízení (ES) č. 1447/99 ze dne 24. června 1999 o vytvoření seznamu chování, která vážně porušují pravidla společné rybářské politiky[13], nebo závažné protiprávní jednání nebo velmi vážné porušení v rámci příslušné dohody;n) seznamem NNN rozumí seznam rybářských plavidel označených v rámci RFMO za zapojené do nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností;o) informačním systémem Společenství pro oprávnění k rybolovu rozumí informační systém zavedený Komisí v souladu s článkem 16;p) plavidlem třetí země rozumí plavidlo plující pod vlajkou třetí země a/nebo zapsané v třetí zemi.KAPITOLA IIRYBOLOVNÉ ČINNOSTI PROVOZOVANÉ RYBÁŘSKÝMI PLAVIDLY SPOLEČENSTVÍ MIMO VODY SPOLEČENSTVÍODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 3Obecné ustanoveníProvozovat rybolovné činnosti ve vodách v rámci dohody jsou oprávněna pouze rybářská plavidla Společenství, jimž bylo vydáno oprávnění k rybolovu v souladu s tímto nařízením.ODDÍL IIOPRÁVNěNÍ K RYBOLOVNÝM čINNOSTEM V RÁMCI DOHODČlánek 4Prohlášení o zájmu1. Komise informuje členské státy o uzavření dohody.2. Nejpozději 15 dní po předání informací uvedených v odstavci 1 Komisí oznámí členské státy Komisi elektronickou cestou seznam plavidel se zájmem o využívání rybolovných práv přidělených Společenství takovou dohodou, který bude obsahovat identifikační číslo v rejstříku loďstva Společenství a mezinárodní rádiovou volací značku plavidla a všechny ostatní údaje požadované podle dohody nebo předepsané v souladu s postupem uvedeným v čl. 33 odst. 2.Článek 5Předkládání plánu rybolovuAlespoň jeden měsíc před uplynutím lhůty pro předání žádostí stanovené v dohodě předloží členské státy Komisi elektronickou cestou plán rybolovu s uvedením počtu plavidel, pro která chtějí žádat o oprávnění k rybolovu, doplněný informacemi o plánované intenzitě rybolovu.Článek 6Podávání požadavků na předání žádostí1. Členské státy předloží Komisi elektronickou cestou žádost o oprávnění k rybolovu pro příslušná rybářská plavidla v souladu s plánem rybolovu uvedeným v článku 5 nejpozději 10 pracovních dní před uplynutím lhůty pro předání žádostí stanovené v dohodě nebo není-li lhůta v dohodě stanovena, pak nejpozději 10 pracovních dní před uplynutím lhůty stanovené Komisí.2. Žádosti uvedené v odstavci 1 obsahují alespoň identifikační číslo v rejstříku rybářského loďstva Společenství a mezinárodní rádiovou volací značku plavidla a všechny ostatní údaje požadované podle dohody nebo předepsané v souladu s postupem uvedeným v čl. 33 odst. 2.Článek 7Kritéria způsobilosti1. Členské státy nepředkládají Komisi žádosti o oprávnění k rybolovu pro rybářská plavidla plující pod jejich vlajkami,a) která nejsou způsobilá k oprávnění k rybolovu v rámci příslušné dohody nebo nejsou zahrnuta v seznamu plavidel oznámeném v souladu s článkem 4;b) která se během předchozích 12 měsíců rybolovných činností v rámci příslušné dohody nebo, v případě nové dohody, rybolovných činností v rámci dohody, která této dohodě předcházela, dopustila závažného protiprávního jednání nebo případně dosud nesplnila podmínky podle této dohody pro dané období;c) která jsou zahrnuta v seznamu NNN;d) jejichž údaje obsažené v rejstříku loďstva Společenství a v informačním systému Společenství pro oprávnění k rybolovu ve smyslu článku 16 jsou neúplné nebo nepřesné;e) která nemají platnou licenci k rybolovu, jak je uvedeno v nařízení Komise (ES) č. 1281/2005 ze dne 3. srpna 2005 o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musejí být v licencích k rybolovu obsaženy[14];f) jejichž údaje požadované podle dohody nejsou povolujícímu orgánu k dispozici a přístupné;g) jejichž žádosti o oprávnění k rybolovu nejsou v souladu s ustanoveními příslušné dohody a tohoto nařízení.2. Každý členský stát zajistí, aby byl počet žádostí o oprávnění k rybolovu, o jejichž předání žádá, úměrný rybolovným právům, která má členský stát v rámci dohody k dispozici.Článek 8Předávání Komisí1. Komise předá žádosti příslušnému povolujícímu orgánu do 10 pracovních dní po obdržení žádosti od členského státu a v souladu s ustanoveními tohoto článku.2. Komise posoudí plány rybolovu a požadavky na předání žádostí s přihlédnutím k:a) rybolovným právům přiděleným každému členskému státu Radou na základě článku 20 nařízení (ES) č. 2371/2002 nebo podle článku 300 Smlouvy ab) podmínkám stanoveným v dohodě.3. Komise ověří, že:a) jsou dodrženy podmínky stanovené v článku 7 ab) počet žádostí o oprávnění k rybolovu, jejichž předání dotčené členské státy žádají, se shoduje s rybolovnými právy, která jsou k dispozici podle dohody, s přihlédnutím k žádostem všech členských států a případně plánům rybolovu.Článek 9Nepředání jednotlivých žádostí1. Komise nepředá povolujícímu orgánu žádosti, pokud:a) údaje poskytnuté členským státem nejsou úplné;b) rybolovná práva dotčeného členského státu jsou nedostačující s ohledem na počet žádostí předložených členským státem;c) nejsou dodrženy podmínky stanovené v dohodě a v tomto nařízení.2. V případě nepředání jedné nebo více žádostí informuje Komise neprodleně dotčený členský stát a uvede své důvody.Článek 10Nepředání všech žádostí předložených členským státemMůže-li se Komise důvodně domnívat, že členský stát nedodržel závazky uvedené v příloze I s ohledem na konkrétní dohodu, informuje o tom členský stát a dá členskému státu možnost předložit své připomínky. Pokud Komise na základě připomínek předložených členským státem shledá, že došlo k porušení závazků, pak po řádném zohlednění zásad oprávněného očekávání a proporcionality rozhodne vyloučit plavidla tohoto členského státu z další účasti podle uvedené dohody.Článek 11Informace1. Komise neprodleně informuje elektronickou cestou členský stát vlajky o udělení oprávnění k rybolovu povolujícím orgánem nebo o rozhodnutí povolujícího orgánu neudělit oprávnění k rybolovu určitému rybářskému plavidlu. Pokud je to nezbytné v rámci nebo podle dohody, zasílají se průvodní a originální listinné dokumenty v listinné formě.2. Členské státy vlajky okamžitě sdělí obdržené informace majitelům dotčených rybářských plavidel v souladu s odstavcem 1.3. Jestliže povolující orgán informuje Komisi o tom, že rozhodl pozastavit nebo odebrat oprávnění k rybolovu vydané pro rybářské plavidlo Společenství v rámci dohody, Komise elektronickou cestou neprodleně oznámí členskému státu vlajky toto plavidlo. Členský stát vlajky okamžitě předá tyto informace majiteli tohoto plavidla.4. Komise provádí kontroly s cílem zjistit slučitelnost s dohodou na základě konzultace s členským státem vlajky a s příslušným povolujícím orgánem a informuje je o výsledku.Článek 12Dočasné rozděleníPokud Rada ještě nepřijala rozhodnutí o dočasném používání nového protokolu k dvoustranné dohodě o rybolovu se třetí zemí, který zejména stanoví rozdělení rybolovných práv mezi členské státy, předá Komise dotčené třetí zemi žádosti o oprávnění k rybolovu v souladu s tímto nařízením, aniž by byla dotčena ustanovení, která budou později přijata Radou. Pro účely tohoto předání použije Komise způsob rozdělení, který byl platný podle předchozího protokolu. [Text v souladu s dokumentem KOM (2005) 238 v konečném znění se odpovídajícím způsobem změní po přijetí uvedeného nařízení]Článek 13Nedostatečné využívání rybolovných práv1. Jestliže se na základě plánu rybolovu uvedeného v článku 5 nebo požadavku na předání žádostí uvedeného v článku 6 jeví počet oprávnění k rybolovu nebo množství rybolovných práv přidělených Společenství v rámci dohody jako plně nevyužité, informuje Komise dotčené členské státy a vyzve je k potvrzení nevyužití těchto rybolovných práv. Neobdržení odpovědi ve lhůtě stanovené Komisí je považováno za potvrzení toho, že plavidla dotčeného členského státu plně nevyužijí svých rybolovných práv.2. Po obdržení potvrzení od dotčeného členského státu posoudí Komise celkový počet nevyužitých rybolovných práv a zpřístupní posouzení členským státům.3. Členské státy, které chtějí užívat nevyužitá rybolovná práva uvedená v odstavci 2, předloží Komisi v souladu s článkem 5 ve lhůtě stanovené Komisí seznam všech plavidel, pro která chtějí požádat o oprávnění k rybolovu, jakož i požadavek na předání žádostí pro každé z těchto plavidel v souladu s článkem 6.4. Komise rozhoduje o novém rozdělení v souladu s postupem stanoveným v čl. 33 odst. 2 a usiluje o nalezení společné dohody mezi dotčenými členskými státy nebo, pokud taková dohoda neexistuje, přihlédne ke kritériím stanoveným v příloze II a oznámí to dotčeným členským státům.5. Po uplynutí 10 pracovních dní od oznámení uvedeného v odstavci 4 předá Komise dotčené žádosti povolujícímu orgánu v souladu s článkem 8.6. Předáním žádostí v souladu s tímto článkem není nijak dotčeno budoucí rozdělení rybolovných práv mezi členské státy.ODDÍL IIIRYBOLOVNÉ čINNOSTI NESPADAJÍCÍ DO OBLASTI PůSOBNOSTI DOHODYČlánek 14Obecná ustanovení1. Členské státy získávají informace o existenci jakýchkoli dohod mezi státními příslušníky členského státu a třetí zemí, které umožňují rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkami provozovat rybolovné činnosti ve vodách pod jurisdikcí nebo svrchovaností třetí země, a informují o tom Komisi předložením seznamu dotčených plavidel.2. Pokud jsou rybolovné činnosti uvedené v odstavci 1 zaměřeny na populace, u nichž se má za to, že se nacházejí za hranicí bezpečných biologických limitů ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002, může Komise požádat dotčený členský stát o předložení odhadu populací, a je-li to nutné pro ochranu populací a po obdržení posouzení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (STECF) podle článku 33 nařízení (ES) č. 2371/2002 může uložit omezení na dotčené rybolovné činnosti.Článek 15Povolení členských států1. Rybářská plavidla Společenství jsou oprávněna provozovat rybolovné činnosti mimo vody Společenství, na něž se nevztahuje dohoda, pouze pokud jim bylo vydáno povolení jejich členského státu vlajky v souladu s vnitrostátními ustanoveními.2. Rybářská plavidla Společenství, která se dopustila závažných protiprávních jednání během 12 měsíců předcházejících dni, ke kterému má povolení nabýt účinnosti, nebo která jsou zahrnuta v seznamu NNN, nejsou oprávněna provozovat rybolovné činnosti uvedené v odstavci 1.3. Členské státy informují Komisi 30 dní před zahájením rybolovných činností podle odstavce 1 o plavidlech oprávněných k rybolovu v souladu s odstavcem 1 a upřesní období a oblast, na kterou se povolení vztahuje.ODDÍL IVOZNAMOVACÍ POVINNOSTI A UKONčENÍ RYBOLOVNÝCH čINNOSTÍČlánek 16Informační systém pro oprávnění k rybolovu1. Komise zřídí informační systém Společenství pro oprávnění k rybolovu, který bude obsahovat údaje týkající se oprávnění vydaných v souladu s tímto nařízením. K tomuto účelu může Komise zřídit internetovou stránku.2. Členské státy zajistí, aby dohodou požadované údaje týkající se oprávnění k rybolovu byly obsaženy v informačním systému Společenství pro oprávnění k rybolovu. Zajistí, aby tyto údaje byly stále aktuální.Článek 17Hlášení úlovků a intenzity rybolovu1. Aniž jsou dotčena ustanovení hlavy II a hlavy IIa nařízení (ES) č. 2847/93, předávají rybářská plavidla Společenství, jimž byla vydána oprávnění k rybolovu podle oddílu II nebo oddílu III, svému příslušnému vnitrostátnímu orgánu každodenně údaje týkající se jejich úlovků a intenzity rybolovu.2. Členské státy shromažďují údaje uvedené v odstavci 1 a předávají je elektronickou cestou do 15. dne každého kalendářního měsíce Komisi nebo subjektu určenému k tomu účelu Komisí, o každé populaci, skupině populací nebo kategorii rybolovu, odlovených množstvích, a pokud je to nezbytné v rámci dohody nebo jakéhokoli nařízení, kterým se provádí taková dohoda, o intenzitě dosažené v předcházejícím měsíci plavidly plujícími pod jejich vlajkami ve vodách spadajících do oblasti působnosti dohody a během rybolovných činností mimo vody Společenství nespadající do oblasti působnosti dohody.Článek 18Kontrola úlovků a intenzity rybolovu1. Aniž jsou dotčena ustanovení kapitoly V nařízení (ES) č. 2371/2002, zajistí členské státy dodržování povinností týkajících se hlášení úlovků a intenzity rybolovu, jak je stanoveno v příslušné dohodě.2. Členské státy oznamují Komisi opatření přijatá k zabránění nadměrného využívání rybolovných práv plavidly plujícími pod jejich vlajkou, jimž byla vydána oprávnění k rybolovu v souladu s tímto nařízením.Článek 19Ukončení rybolovu1. Aniž je dotčen čl. 26 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002 a čl. 21 odst. 3 nařízení (ES) č. 2847/93, jestliže členský stát považuje rybolovná práva, která mu byla přidělena, za vyčerpaná, okamžitě zakáže rybolovné činnosti pro příslušnou oblast, populaci nebo skupinu populací.2. Pokud jsou rybolovná práva přidělená členskému státu vyjádřena jak z hlediska omezení odlovu, tak i omezení intenzity, zakáže členský stát rybolovné činnosti pro příslušnou oblast, populaci nebo skupinu populací, jakmile je jedno z těchto práv považováno za vyčerpané.3. Pokud bylo oprávnění k rybolovu vydáno pro smíšený rybolov a jedna z dotčených populací nebo skupiny populací je považována za vyčerpanou, zakáže členský stát všechny rybolovné činnosti, které jsou součástí smíšeného rybolovu.4. Členské státy neprodleně oznámí Komisi jakýkoli zákaz rybolovných činností vydaný v souladu s tímto článkem.5. Pokud Komise shledá, že rybolovná práva přidělená Společenství nebo členskému státu jsou považována za vyčerpaná, oznámí to Komise dotčeným členským státům a požádá je, aby zakázaly rybolovné činnosti v souladu s ustanoveními odstavců 1 až 4.Článek 20Pozastavení oprávnění k rybolovu1. Jestliže se rybářské plavidlo Společenství dopustilo závažného protiprávního jednání, zajistí členský stát, aby plavidlům již nebylo dovoleno využívat oprávnění k rybolovu vydaná v rámci dotčené dohody po zbývající dobu trvání oprávnění, a oznámí to elektronickou cestou neprodleně Komisi.2. Po obdržení údajů v souladu s odstavcem 1 informuje Komise příslušný povolující orgán a požádá jej, aby oprávnění k rybolovu odebral.3. Inspekční zprávy a zprávy o sledování vypracované inspektory Komise, inspektory Společenství, inspektory členských států nebo inspektory třetí země, která je stranou příslušné dohody, jsou přípustným důkazem ve správním nebo soudním řízení členského státu. Při prokazování skutečností se s nimi nakládá stejně jako s inspekčními zprávami a zprávami o sledování jiných členských států.ODDÍL VPřÍSTUP K ÚDAJůMČlánek 21Přístup k údajům1. Aniž jsou dotčeny povinnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS[15], budou údaje předložené členskými státy Komisi nebo subjektu určenému Komisí zpřístupněny v souladu s touto kapitolou:a) Všem dotčeným uživatelům členských států a dotčeným povolujícím orgánům na internetové stránce informačního systému Společenství pro oprávnění k rybolovu. Údaje přístupné těmto osobám se omezí na údaje, které potřebují v rámci procesu udělování oprávnění k rybolovu.b) Všem dotčeným uživatelům příslušných kontrolních orgánů na internetové stránce informačního systému Společenství pro oprávnění k rybolovu. Údaje přístupné těmto osobám se omezí na údaje, které potřebují v rámci svých kontrolních činností.2. Majitel plavidel registrovaných v informačním systému Společenství pro oprávnění k rybolovu nebo jeho zástupce může obdržet elektronickou kopii údajů obsažených v rejstříku předáním úřední žádosti Komisi prostřednictvím jeho vnitrostátních správních orgánů.KAPITOLA IIIRYBOLOVNÉ ČINNOSTI MIMO VODY SPOLEČENSTVÍ PROVOZOVANÉ PLAVIDLY PLUJÍCÍMI POD VLAJKOU ČLENSKÉHO STÁTU JINÝMI NEŽ RYBÁŘSKÝMI PLAVIDLY SPOLEČENSTVÍČlánek 22Rybolovné činnosti v rámci dohodyDo té míry, do jaké to vyžaduje dohoda, nebo podle dohody se použijí oddíly II a IV kapitoly II také na plavidla plující pod vlajkou členského státu jiná než rybářská plavidla Společenství, která provozují rybolovné činnosti mimo vody Společenství v rámci dohody.KAPITOLA IVCHOV RYB MIMO VODY SPOLEČENSTVÍČlánek 23Chov ryb v rámci dohodyDo té míry, do jaké to vyžaduje dohoda, nebo podle dohody se použijí oddíly II a IV kapitoly II také na zařízení, plavidla a vybavení ve Společenství používaná pro chov ryb mimo vody Společenství v rámci dohody.KAPITOLA VRYBOLOVNÉ ČINNOSTI PLAVIDEL TŘETÍ ZEMĚ VE VODÁCH SPOLEČENSTVÍČlánek 24Obecná ustanovení1. Plavidla třetí země jsou oprávněna:a) provozovat rybolovné činnosti ve vodách Společenství, pokud jim bylo vydáno oprávnění k rybolovu v souladu s touto kapitolou;b) překládat nebo zpracovávat, pokud jim bylo vydáno předchozí povolení od členského státu, v jehož vodách se tato operace uskuteční.2. Plavidla třetí země oprávněná v rámci níže uvedených dohod provozovat rybolovné činnosti dne 31. prosince určitého kalendářního roku mohou i nadále lovit ode dne 1. ledna následujícího roku, dokud Komise nerozhodne o vydání oprávnění k rybolovu pro taková plavidla na tento rok v souladu s článkem 26:- [Vloží se seznam dohod]3. Komise může změnit seznam dohod stanovený v odstavci 2 v souladu s postupem uvedeným v čl. 33 odst. 2.Článek 25Předání žádostí1. Ke dni vstupu v platnost dohody, kterou se této zemi udělují rybolovná práva ve vodách Společenství, předloží dotčená třetí země Komisi elektronickou cestou seznam plavidel plujících pod její vlajkou a/nebo v ní registrovaných, která chtějí využívat tato práva.2. Ve lhůtě stanovené v dohodě nebo Komisí předloží příslušné orgány třetí země Komisi elektronickou cestou žádosti o oprávnění k rybolovu pro rybářská plavidla plující pod její vlajkou a/nebo v ní registrovaná, která jsou uvedena v seznamu obsahujícím mezinárodní rádiovou volací značku plavidla a všechny ostatní údaje požadované v rámci dohody přijaté podle postupu uvedeného v čl. 33 odst. 2.Článek 26Vydávání oprávnění k rybolovu1. Komise posoudí žádosti s přihlédnutím k rybolovným právům uděleným třetí zemi a vydá oprávnění k rybolovu v souladu s opatřeními přijatými Radou a opatřeními obsaženými v dotčené dohodě.2. Komise informuje příslušné orgány třetí země a členské státy o vydaném oprávnění k rybolovu.Článek 27ZpůsobilostKomise vydá oprávnění k rybolovu pouze pro plavidla třetí země,a) která jsou způsobilá k oprávnění k rybolovu v rámci dohody a případně zahrnuta v seznamu plavidel, u nichž bylo oznámeno, že loví v rámci uvedené dohody;b) která se během předcházejících 12 měsíců rybolovných činností v rámci dotčené dohody, nebo v případě nové dohody rybolovných činností v rámci dohody, která této dohodě předcházela, nedopustila závažného protiprávního jednání;c) která nejsou zahrnuta na seznamu NNN;d) pro která jsou k dispozici údaje požadované podle dohody;e) pro která jsou žádosti v souladu s ustanoveními dotčené dohody a ustanoveními této kapitoly.Článek 28Obecné závazkyPlavidla třetí země, pro která byla vydána oprávnění k rybolovu v souladu s touto kapitolou, jsou povinna dodržovat ustanovení společné rybářské politiky týkající se opatření pro zachování zdrojů a kontrolní opatření a další ustanovení, která se vztahují na oblast, v níž rybářská plavidla Společenství provozují rybolov, a ustanovení dohody.Článek 29Kontrola úlovků a intenzity rybolovu1. Plavidla třetí země provozující rybolovné činnosti ve vodách Společenství předávají svým vnitrostátním orgánům a Komisi nebo subjektu určenému Komisí každodenně údajea) požadované podle dohody,b) stanovené Komisí v souladu s postupem uvedeným v dohodě neboc) stanovené v souladu s postupem uvedeným v čl. 33 odst. 2.2. Vyžaduje-li to příslušná dohoda, shromažďují třetí země údaje o úlovcích předané jejich plavidly v souladu s odstavcem 1 a do 15. dne každého kalendářního měsíce předají elektronickou cestou Komisi nebo subjektu určenému Komisí množství odlovená v předcházejícím měsíci všemi plavidly plujícími pod jejich vlajkou ve vodách Společenství, a to pro každou populaci, skupinu populací nebo kategorii rybolovu.Článek 30Ukončení rybolovu1. Pokud jsou rybolovná práva udělená dotčené třetí zemi považována za vyčerpaná, oznámí to Komise neprodleně dotčené třetí zemi a příslušným kontrolním orgánům členských států.2. Od tohoto dne jsou oprávnění k rybolovu vydaná plavidlům plujícím pod vlajkou této země považována za pozastavená pro dotčené rybolovné činnosti a plavidla již nejsou oprávněna provozovat dotčené rybolovné činnosti.3. Pokud byla oprávnění k rybolovu vydána pro smíšený rybolov a jedna z dotčených populací je považována za vyčerpanou, použije se odstavec 2 na všechny rybolovné činnosti, které jsou součástí smíšeného rybolovu.4. Pokud se pozastavení rybolovných činností, které se použije v souladu s odstavci 2 nebo 3, týká všech činností, pro která byla udělena oprávnění k rybolovu, považují se tato oprávnění k rybolovu za odebraná.5. Třetí země zajistí, aby dotčená rybářská plavidla byla okamžitě uvědoměna o použití tohoto článku a zastavila všechny dotčené rybolovné činnosti.Článek 31Pozastavení a odebrání v případě protiprávního jednání1. Členské státy okamžitě oznámí Komisi jakékoli zaznamenané protiprávní jednání rybářského plavidla třetí země s ohledem na rybolovné činnosti ve vodách Společenství v rámci dohody.2. Po těchto oznámeních může Komise pozastavit nebo odebrat oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s touto kapitolou. Rozhodnutí Komise musí být oznámeno třetí zemi.3. Třetí země zajistí, aby dotčené plavidlo bylo neprodleně uvědoměno o použití tohoto článku a aby zastavilo všechny dotčené rybolovné činnosti.4. Komise oznámí inspekčním orgánům členských států opatření přijatá podle odstavce 2.KAPITOLA VIPROVÁDĚCÍ OPATŘENÍČlánek 32Prováděcí pravidlaProváděcí pravidla pro použití tohoto nařízení mohou být přijata v souladu s postupem uvedeným v čl. 33 odst. 2. Tato pravidla mohou také stanovit některé výjimky z povinností uvedených v tomto nařízení, pokud mohou být odůvodněny s ohledem na povinnosti stanovené v dohodách nebo pokud by povinnosti stanovené v tomto nařízení způsobily nepřiměřenou zátěž ve srovnání s hospodářským významem činnosti.Článek 33Postup výboru1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a akvakulturu uvedený v článku 30 nařízení (ES) č. 2371/2002.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Lhůta uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na 20 pracovních dní.KAPITOLA VIISPOLEČNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 34Mezinárodní závazkyTímto nařízením nejsou dotčena ustanovení uvedená v příslušných dohodách a právních předpisech Společenství, kterými se uvedená ustanovení provádějí.Článek 35Změny a zrušení1. V nařízení (ES) č. 1627/94 se zrušují čl. 3 odst. 2, čl. 4 odst. 2, články 9 a 10 .2. V nařízení (ES) č. 2847/93 se zrušují články 18, 28b, 28c a 28d.3. Nařízení (ES) č. 3317/94 se zrušuje.4. Odkazy na zrušená ustanovení se považují za odkazy na ustanovení tohoto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze III tohoto nařízení.Článek 36Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHA ISeznam závazků uvedených v článku 10- Sdělování úplných údajů o úlovcích a intenzitě rybolovu v přiměřených lhůtách vnitrostátním orgánem členského státu příslušným pro sdělování těchto údajů;- Ukončení rybolovu v souladu s článkem 19 a řádné provedení tohoto ukončení;- Zákaz rybolovných činností v souladu s článkem 20;- Povinnosti spojené se systémy satelitního sledování plavidel podle nařízení Komise (ES) č. 2244/2003 ze dne 18. prosince 2003, kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel[16], nebo příslušné dohody.- Povinnosti spojené s elektronickým zaznamenáváním a hlášením rybolovných činností a s dálkovým snímáním podle nařízení Rady (ES) č. 1966/2006 ze dne 21. prosince 2006 o elektronickém zaznamenávání a hlášení rybolovných činností a o zařízení pro dálkové snímání[17] a jeho prováděcích ustanovení.PŘÍLOHA IIKritéria nového rozdělení podle článku 13Při novém rozdělování rybolovných práv vezme Komise v úvahu zejména:- datum obdržení jednotlivých žádostí;- rybolovná práva, která jsou k dispozici pro nové rozdělení;- počet obdržených žádostí;- počet žádajících členských států;- v případě, že jsou rybolovná práva zcela nebo zčásti založena na úrovních intenzity rybolovu nebo úlovcích: předpokládanou dosaženou intenzitu rybolovu nebo úlovky, které budou provedeny každým z dotčených plavidel.PŘÍLOHA IIINařízení (ES) č. 1627/94 | Odpovídající ustanovení v tomto nařízení |Čl. 3 odst. 2 | Kapitola V |Čl. 4 odst. 2 | Kapitola V |Článek 9 | Články 25–27 |Článek 10 | Článek 31 |Nařízení (ES) č. 2847/93 | Odpovídající ustanovení v tomto nařízení |Článek 18 | Článek 17 |Čl. 28 písm. b) | Článek 24 |Čl. 28 písm. c) | Článek 28 |Čl. 28 písm. d) | Článek 30 |[1] Sdělení Komise Radě a Parlamentu ze dne 8.12.2005, KOM (2005) 647 v konečném znění.[2] Úř. věst. L 350, 31.12.1994, s. 13.[3] Úř. věst. L 261, 20.10.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 768/2005 (Úř. věst. L 128, 21.5.2005, s. 1).[4] Úř. věst. L 18, 25.1.2007, s. 11.[5] Úř. věst. C , , s. .[6] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[7] Úř. věst. L 350, 31.12.1994, s. 13.[8] Sdělení Komise Radě a Parlamentu ze dne 8.12.2005, KOM (2005) 647 v konečném znění.[9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[10] Úř. věst. L 171, 6.7.1994, s. 7.[11] Úř. věst. L 261, 20.10.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 768/2005 (Úř. věst. L 128, 21.5.2005, s. 1).[12] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.[13] Úř. věst. L 167, 2.7.1999, s. 5.[14] Úř. věst. L 203, 4.8.2005, s. 3.[15] Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 26.[16] Úř. věst. L 333, 20.12.2003, s. 17.[17] Úř. věst. L 409, 30.12.2006, s. 1.


type: other

text:
§ 18 LSÜG, Ergänzung und Wiederholungsüberprüfung | Gesetze auf anwalt24.de
 § 18 LSÜG, Ergänzung und Wiederholungsüberprüfung Suche
 Gesetz über die Sicherheitsüberprüfung aus Gründen des Geheimschutzes (Landessic......§ 18 LSÜG, Ergänzung und Wiederholungsüberprüfung§ 19 LSÜG, Sicherheitsakte und Sicherheitsüberprüfungsakte§ 20 LSÜG, Aufbewahrung und Vernichtung der Unterlagen§ 21 LSÜG, Speicherung, Veränderung und Nutzung personenbezogener Daten in Datei...§ 22 LSÜG, Übermittlung und Zweckbindung§ 23 LSÜG, Berichtigung, und Sperrung personenbezogener Daten§ 24 LSÜG, Auskunft über gespeicherte personenbezogene Daten§ 25 LSÜG, Anwendungsbereich§ 26 LSÜG, Zuständigkeit§ 27 LSÜG, Sicherheitserklärung§ 28 LSÜG, Abschluss der Sicherheitsüberprüfung, Weitergabe sicherheitserheblich...§ 29 LSÜG, Aktualisierung der Sicherheitserklärung§ 30 LSÜG, Übermittlung von Informationen über persönliche und arbeitsrechtliche...§ 31 LSÜG, Sicherheitsakte der nicht-öffentlichen Stelle§ 32 LSÜG, Datenverarbeitung und -berichtigung in automatisierten Dateien§ 33 LSÜG, Reisebeschränkungen§ 34 LSÜG, Sicherheitsüberprüfung auf Antrag ausländischer Dienststellen§ 34a LSÜG, Allgemeine Verwaltungsvorschriften§ 35 LSÜG, Ermächtigung zur Rechtsverordnung§ 36 LSÜG, In-Kraft-Treten
 § 18 LSÜG, Ergänzung und Wiederholungsüberprüfung
 § 18 LSÜGGesetz über die Sicherheitsüberprüfung aus Gründen des Geheimschutzes (Landessicherheitsüberprüfungsgesetz - LSÜG)Landesrecht Baden-WürttembergTitel: Gesetz über die Sicherheitsüberprüfung aus Gründen des Geheimschutzes (Landessicherheitsüberprüfungsgesetz - LSÜG)Normgeber: Baden-WürttembergAmtliche Abkürzung: LSÜGReferenz: 12Abschnitt: Dritter Abschnitt – Verfahren (1) Die Sicherheitserklärung ist der betroffenen Person, die eine sicherheitsempfindliche Tätigkeit ausübt, in der Regel alle fünf Jahre erneut zuzuleiten und im Falle eingetretener Veränderungen von der betroffenen Person zu ergänzen.(2) Bei sicherheitsempfindlichen Tätigkeiten nach § 10 ist in der Regel im Abstand von zehn Jahren eine Wiederholungsüberprüfung einzuleiten. Im Übrigen kann die zuständige Stelle eine Wiederholungsüberprüfung einleiten, wenn sicherheitserhebliche Erkenntnisse dies nahe legen. Das Verfahren bei der Wiederholungsüberprüfung entspricht dem der Erstüberprüfung; die mitwirkende Behörde kann von einer erneuten Identitätsprüfung absehen. Die Wiederholungsüberprüfung bedarf der schriftlichen Zustimmung der betroffenen Person, soweit gesetzlich nichts anderes bestimmt ist, und der schriftlichen Zustimmung seines Ehegatten oder Lebenspartners, falls er einbezogen wird. § 2 Abs. 1 Satz 3 gilt entsprechend.
 § 17 LSÜG, Sicherheitserhebliche Erkenntnisse nach Abschluss der...§ 19 LSÜG, Sicherheitsakte und Sicherheitsüberprüfungsakte


type: caselaw

text:
4.7.98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 209/9
 Bij onderzoek van de prejudicieÈle vraag is niet gebleken 4. Verstaat dat de Raad van de Europese Unie zijn eigen
 van feiten of omstandigheden die de geldigheid van kosten zal dragen.
 artikel 1 van Beschikking 96/239/EG van de Commissie
 van 27 maart 1996 inzake spoedmaatregelen ter bescher- (1) PB C 197 van 6.7.1996.
 ming tegen boviene spongiforme encefalopathie, kunnen
 aantasten.
 (1) PB C 197 van 6.7.1996.
 ARREST VAN HET HOF
 van 5 mei 1998
 in zaak C-386/96 P: SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie tegen
 ARREST VAN HET HOF
 Commissie van de Europese Gemeenschappen (1)
 van 5 mei 1998
 (Noodbijstand van de Gemeenschap aan staten van de
 in zaak C-180/96: Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittan- voormalige Sovjetunie Ð Lening Ð Documentair krediet
 nieÈ en Noord-Ierland tegen Commissie van de Europese Ð Beroep tot nietigverklaring Ð Ontvankelijkheid Ð
 Gemeenschappen (1) Rechtstreeks geraakt worden)
 (Landbouw Ð Sanitair beleid Ð Spoedmaatregelen tegen (98/C 209/18)
 boviene spongiforme encefalopathie Ð Zogenoemde
 1gekkekoeienziekteo)
 (Procestaal: Frans)
 (98/C 209/17)
 (Procestaal: Engels) (Voorlopige vertaling; de definitieve vertaling verschijnt in
 de Jurisprudentie van het Hof)
 (Voorlopige vertaling; de definitieve vertaling verschijnt in
 de Jurisprudentie van het Hof) In zaak C-386/96 P, SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie, vennoot-
 schap naar Frans recht, gevestigd te Parijs, vertegenwoor-
 In zaak C-180/96, Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittan- digd door R. Saint-Esteben, advocaat te Parijs, domicilie
 nieÈ en Noord-Ierland (gemachtigden: L. Nicoll, bijgestaan gekozen hebbende te Luxemburg ten kantore van A. May,
 door N. Lyell, P. Lasok en D. Anderson) tegen Commissie advocaat aldaar, Grand-Rue 31, betreffende hogere voor-
 van de Europese Gemeenschappen (gemachtigden: D. ziening tegen het op 24 september 1996 door het Gerecht
 Booû en J. Macdonald Flett), ondersteund door Raad van van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen
 de Europese Unie (gemachtigden: A. Brautigam en M. (Derde Kamer) in zaak T-485/93, Dreyfus/Commissie,
 Sims), betreffende een verzoek om nietigverklaring van gewezen arrest (Jurispr. blz. II-1101), en strekkende tot
 Beschikking 96/239/EG van de Commissie van 27 maart vernietiging van dat arrest, andere partij bij de procedure:
 1996 inzake spoedmaatregelen ter bescherming tegen Commissie van de Europese Gemeenschappen, vertegen-
 boviene spongiforme encefalopathie (PB L 78 van woordigd door haar juridisch adviseur M.-J. Jonczy en N.
 28.3.1996, blz. 47), en van een aantal andere handelingen Khan, heeft het Hof, samengesteld als volgt: G. C. Rodrí-
 van de Commissie, heeft het Hof, samengesteld als volgt: guez Iglesias, president, C. Gulmann, H. Ragnemalm, M.
 G. C. Rodríguez Iglesias, president, C. Gulmann, H. Rag- Wathelet (rapporteur) en R. Schintgen, kamerpresidenten,
 nemalm, M. Wathelet en R. Schintgen, kamerpresidenten, G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kap-
 G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray, teyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G.
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann en L. Hirsch, P. Jann, L. Sevón en K. M. Ioannou, rechters;
 Sevón (rapporteur), rechters; advocaat-generaal: G. advocaat-generaal: A. La Pergola; griffier: D. Louterman-
 Tesauro; griffier: L. Hewlett, administrateur, op 5 mei Hubeau, hoofdadministrateur, op 5 mei 1998 een arrest
 1998 een arrest gewezen waarvan het dictum luidt als gewezen waarvan het dictum luidt als volgt:
 volgt:
 1. Verklaart het beroep van het Verenigd Koninkrijk van 1. Vernietigt het arrest van het Gerecht van eerste aanleg
 Groot-BrittannieÈ en Noord-Ierland niet-ontvankelijk, van 24 september 1996, Dreyfus/Commissie (T-485/
 voorzover het betrekking heeft op de standpuntbepa- 93), voorzover daarbij het door de vennootschap Louis
 lingen van de Commissie van 10 april, 13 april en Dreyfus & Cie ingestelde beroep tot nietigverklaring
 8 mei 1996. niet-ontvankelijk is verklaard.
 2. Verwerpt het beroep van het Verenigd Koninkrijk van 2. Verwijst de zaak naar het Gerecht van eerste aanleg
 Groot-BrittannieÈ en Noord-Ierland, voorzover het voor afdoening.
 strekt tot nietigverklaring van Beschikking 96/239/EG
 van de Commissie van 27 maart 1996 inzake spoed-
 3. Houdt de beslissing omtrent de kosten aan.
 maatregelen ter bescherming tegen boviene spongi-
 forme encefalopathie.
 (1) PB C 40 van 8.2.1997.
 3. Verwijst het Verenigd Koninkrijk van Groot-BrittannieÈ
 en Noord-Ierland in de kosten.


type: wikipedia

text:
openSUSE je jedna z najobľúbenejších distribúcií operačného systému Linux založená na balíčkovacom systéme RPM, podobne ako distribúcie Fedora Core alebo Mandriva. Je sponzorovaná spoločnosťou Novell.
 História
 Spoločnosť S.u.S.E vznikla v roku 1992 ako UNIXová konzultačná skupina, ktorá pravidelne uverejňovala softwarové balíčky obsahujúce Softlanding Linux System (SLS), Slackware a tlačené manuály. Prvá CD verzia SLS/Slackware bola uverejnená roku 1994 ako S.u.S.E Linux 1.0. Prvá samostatná distribúcia S.u.S.E Linux bola verzia 4.4 uverejnená v roku 1996.
 Meno „S.u.S.E.“, akronym z nemčiny "Software und System Entwicklung" ("Vývoj systémov a softwaru"), sa neskôr skrátilo na SuSE. Od roku 2004 je SUSE vlastnené spoločnosťou Novell,Inc.
 Pozri aj
 SUSE Linux Enterprise Desktop
 SUSE Linux Enterprise Server
 Zoznam distribúcií Linuxu
 Externé odkazy
 www.opensuse.org Oficiálna stránka
 http://suseportal.cz/ České stránky pre používateľov - tipy, návody ...
 Distribúcie Linuxu


text:
Matusetoetuse maksmise tingimused ja kord – Riigi Teataja
 Matusetoetuse maksmise tingimused ja kord
 Matusetoetuse maksmise tingimused ja kord - sisukord
 § 2 Matusetoetus ja selle saamise õigus
 § 4 Matusetoetuse määramine ja määramata jätmine
 § 5 Matusetoetuse maksmine ja tagasinõudmine
 § 6 Matusetoetuse suurus ja finantseerimine
 RT IV, 12.07.2019, 7
 Vastu võetud 30.01.2018 nr 5
 RT IV, 08.02.2018, 9
 jõustumine 11.02.2018, rakendatakse alates 1.01.2018
 28.03.2019 RT IV, 06.04.2019, 3 09.04.2019
 27.06.2019 RT IV, 12.07.2019, 2 15.07.2019
 Määrus sätestab matusetoetuse määramise ja maksmise tingimused ning korra Sillamäe linnas.
 § 2. Matusetoetus ja selle saamise õigus
 (1) Matusetoetus on matuse kulude osaliseks kompenseerimiseks matuse korraldajale makstav ühekordne sotsiaaltoetus.
 (2) Matusetoetust makstakse isikule, kes kannab matuse korraldamise kulu rahvastikuregistri järgi Sillamäe linna elaniku surma korral.
 (3) Tundmatu või omasteta surnud isiku matused korraldab ja kannab matuse korraldamise kulu Sillamäe Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus).
 (4) Matusetoetust makstakse ka isikule, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on Sillamäe linn ning kes taotleb matusetoetust isiku matmise kuludeks, kellel puudus rahvastikuregistrijärgne elukoht või kelle eest ei olnud võimalik saada matusetoetust teisest kohaliku omavalitsuse üksusest.
 [RT IV, 06.04.2019, 3 - jõust. 09.04.2019]
 Matusetoetuse taotlemiseks esitab matuseid korraldav isik kirjaliku taotluse linnavalitsuse sotsiaalhoolekande osakonda, milles märgib enda ees- ja perekonnanime, isikukoodi, pangakonto numbri, kontaktandmed ning surnu nime ja isikukoodi. Taotlusele lisatakse taotleja isikut tõendava dokumendi koopia.
 [RT IV, 12.07.2019, 2 - jõust. 15.07.2019]
 § 4. Matusetoetuse määramine ja määramata jätmine
 (1) Matusetoetus määratakse kui matusetoetuse avaldus on esitatud kuue kuu jooksul surmapäevast või surma registreerimisest arvates.
 (2) Andmed matusetoetuse määramise ja maksmise kohta kantakse sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregistrisse.
 (3) Matusetoetus määratakse või jäetakse määramata linnavalitsuse sotsiaalhoolekande osakonna ametniku otsuse alusel.
 (4) Maatusetoetust ei määrata, kui:
 1) käesoleva määrusega kehtestatud nõudeid ei ole täidetud;
 2) käsitletava surmajuhtumi korral on matusetoetus juba eelnevalt määratud;
 3) isik on saanud matusetoetust teisest kohaliku omavalitsuse üksusest.
 (5) Isik, kes leiab, et matusetoetuse määramisel või määramata jätmisel on rikutud tema õigusi või piiratud tema vabadusi, võib esitada vaide „Haldusmenetluse seaduses“ sätestatud korras või kaebuse „Halduskohtumenetluse seadustikus“ sätestatud korras.
 § 5. Matusetoetuse maksmine ja tagasinõudmine
 (1) Määratud matusetoetus kantakse matuseid korraldava isiku pangakontole.
 (2) Kui pärast matusetoetuse väljamaksmist selgub, et toetuse määramise aluseks olevad tingimused ei olnud täidetud või matusetoetuse saaja esitas valeandmeid, on linnavalitsuse sotsiaalhoolekande osakonna ametnikul õigus tasaarveldada aluseta makstud toetus väljamaksmisele kuuluva toetusega või nõuda aluseta väljamakstud toetus tagasi.
 § 6. Matusetoetuse suurus ja finantseerimine
 (1) Toetus määratakse summas 250 eurot.
 (2) Matusetoetust finantseeritakse riigieelarvest Sillamäe linna eelarve kaudu.
 (2) Määrust rakendatakse alates 1. jaanuarist 2018. a.


text:
21.10.2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 302/15
 Omvat de forfaitaire retributie die krachtens richtlijn (thans artikel 86 EG), niettemin een handeling met exter-
 85/73/EEG (1) van de Raad van 29 januari 1985, juncto ne gevolgen is, die voor de adressaten ervan onmiddellijk
 beschikking 88/408/EEG (2) van de Raad van 15 juni 1988, en nadelige rechtsgevolgen heeft. Zo bezien staat het vast,
 krachtens richtlijn 85/73/EEG van de Raad, zoals gewijzigd bij dat de lidstaten en de betrokken kunnen opkomen tegen
 richtlijn 93/118/EEG (3) van de Raad van 22 december 1993, de beschikkingen van de Commissie waarbij bepaalde
 geldt voor de keuring van voor de binnenlandse markt steunmaatregelen als „nieuwe steunmaatregelen” in de zin
 bestemd vers vlees overeenkomstig de krachtens richtlijn van artikel 92 EG-Verdrag (thans, na wijziging, artikel 87
 88/409/EEG (4) van 15 juni 1988 toe te passen richtlijn EG) worden gekwalificeerd, en waarbij zij de procedure
 64/433/EEG (5) van artikel 93, lid 2, EG-Verdrag (thans artikel 88, lid 2,
 EG) inleidt, indien zij van mening zijn, dat de betrokken
 a) in de versie van richtlijn 89/662/EEG (6) van 11 december maatregelen „bestaande steunmaatregelen” zijn, die moe-
 1989 en ten worden beoordeeld in het verschillende procedurale
 kader van artikel 93, lid 1, EG-Verdrag (thans artikel 88,
 b) in de versie van richtlijn 91/497/EEG (7) van 29 juli 1991, lid 1, EG).
 ook de kosten van keuringen van vers varkensvlees op 2) De Italiaanse Republiek betoogt, dat de Commissie een
 trichinen? kennelijke beoordelingsfout heeft begaan bij de bepaling
 van de rechtsgrondslag voor de beoordeling van de
 verenigbaarheid met het gemeenschapsrecht van de be-
 ( 1) PB 1985, L 32, blz. 14. twiste nationale bepalingen: zij had haar analyse immers
 ( 2) PB 1988, L 194, blz. 24. uitsluitend moeten baseren en verrichten op basis van de
 ( 3) PB 1993, L 340, blz. 15. specifieke bepalingen van de richtlijn inzake de posterijen.
 ( 4) PB 1988, L 194, blz. 28. Deze onjuiste rechtsgrondslag heeft in casu een manifeste
 ( 5) PB 1964, B 121, blz. 2012. schending van wezenlijke vormvoorschriften en misbruik
 ( 6) PB 1989, L 395, blz. 13. van procedure tot gevolg gehad, daar een procedure op
 ( 7) PB 1991, L 268, blz. 69.
 grond van artikel 86, lid 3, EG is ingeleid, terwijl een
 eventuele berisping wegens onjuiste omzetting van de
 richtlijn inzake de posterijen had moeten gebeuren in het
 procedurele kader van artikel 169 EG-Verdrag (thans
 artikel 226 EG).
 Door aldus te handelen heeft de Commissie bovendien
 artikel 86, lid 3, EG geschonden, welke bepaling zij in
 Beroep, op 20 juli 2000 ingesteld door Italiaanse Repu- casu niet had mogen toepassen, alsmede artikel 226 EG,
 bliek tegen Commissie van de Europese Gemeenschappen omdat zij die bepaling ten onrechte niet heeft toegepast.
 Ten slotte zij opgemerkt, dat de Commissie een andere
 (Zaak C-286/00) procedure heeft gekozen dan die welke bij artikel 226 EG
 is opgelegd, doch die keuze niet in het minst heeft
 (2000/C 302/28) gemotiveerd, welk motivering des te noodzakelijker was,
 gelet op de ernstige gevolgen van die keuze.
 Bij het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen is
 op 20 juli 2000 beroep tegen Commissie van de Europese
 Gemeenschappen ingesteld door Italiaanse Republiek, verte-
 genwoordigd door U. Leanza, bijgestaan door I. M. Braguglia
 en F. Quadri, avvocato dello Stato, domicilie gekozen hebben-
 de te Luxemburg bij de Italiaanse ambassade, Rue Marie-
 Adélaïde 5. Verzoek van het Bundesverwaltungsgericht van 27 april
 2000 om een prejudiciële beslissing in het geding tussen
 Verzoekster concludeert dat het den Hove behage: Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG en Landrat
 des Kreises Neuss
 — nietig te verklaren de aanmaningsbrief van de Commissie
 nr. SG (2000) — D/103687 van 16 mei 2000; (Zaak C-288/00)
 — verweerster in de kosten te verwijzen. (2000/C 302/29)
 Het Bundesverwaltungsgericht heeft bij beschikking van
 Middelen en voornaamste argumenten 27 april 2000, ingekomen ter griffie van het Hof van Justitie
 op 21 juli 2000, in het geding tussen Fleischversorgung Neuss
 1) De Italiaanse Republiek merkt op, dat de ingebrekestel- GmbH und Co. KG en Landrat des Kreises Neuss, het Hof van
 ling, ofschoon preliminair ten aanzien van de eventuele Justitie van de Europese Gemeenschappen verzocht om een
 latere beslissing op grond van artikel 90 EG-Verdrag prejudiciële beslissing over de navolgende vraag:
 ---pagebreak--- C 302/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21.10.2000
 Omvat de forfaitaire retributie die krachtens richtlijn Verzoek van Corte suprema di Cassazione (Derde civiele
 85/73/EEG (1) van de Raad van 29 januari 1985, juncto kamer) van 18 april 2000 om een prejudiciële beslissing
 beschikking 88/408/EEG (2) van de Raad van 15 juni 1988 in het geding tussen Prefetto provincia di Cuneo en
 geldt voor de keuring van voor de binnenlandse markt S. Carbone, in diens hoedanigheid van enig beheerder van
 bestemd vers vlees overeenkomstig de krachtens richtlijn de vennootschap „Expo Casa Manta Srl”
 88/409/EEG (3) van de Raad van 15 juni 1988 toe te passen
 richtlijn 64/433/EEG (4) van de Raad van 26 juni 1964, in de
 versie van richtlijn 89/662/EEG (5) van 11 december 1989, (Zaak C-296/00)
 ook de kosten van een in een bepaald geval noodzakelijke
 bacteriologische keuring? (2000/C 302/31)
 ( 1) PB 1985, L 32, blz. 14. De Corte Suprema di Cassazione (Derde civiele kamer) heeft
 ( 2) PB 1988, L 194, blz. 24. bij beschikking van 18 april 2000, ingekomen ter griffie van
 ( 3) PB 1988, L 194, blz. 28.
 ( 4) PB 1964, B 121, blz. 2012. het Hof van Justitie op 1 augustus 2000, in het geding
 ( 5) PB 1989, L 395, blz. 13. tussen Prefetto Provincia di Cuneo en S. Carbone, in diens
 hoedanigheid van enig beheerder van de vennootschap „Expo
 Casa Manta Srl”, het Hof van Justitie van de Europese
 Gemeenschappen verzocht om een prejudiciële beslissing over
 de navolgende vraag:
 Verzoek van het Bundesgerichtshof van 27 april 2000 om Valt een nationale regeling die uitsluitend voor de verhandeling
 een prejudiciële beslissing in het geding tussen Davidoff — dus niet ook de invoer — van snoerloze (cordless)
 & Cie. SA en Zino Davidoff SA, enerzijds, en GOFKID telefoontoestellen uit derde landen een voorafgaande goedkeu-
 Ltd, anderzijds ring van die toestellen vereist, binnen de werkingssfeer van de
 verordeningen nr. 519/94 (1) en nr. 3285/94 (2) betreffende de
 (Zaak C-292/00) gemeenschappelijke regeling voor de invoer uit derde landen?
 (2000/C 302/30)
 (1) PB L 67 van 10.03.1994, blz. 89.
 (2) PB L 349 van 31.12.1994, blz. 53.
 Het Bundesgerichtshof heeft bij beschikking van 27 april 2000,
 ingekomen ter griffie van het Hof van Justitie op 31 juli 2000,
 in het geding tussen Davidoff & Cie. SA en Zino Davidoff SA,
 enerzijds, en GOFKID Ltd, anderzijds, het Hof van Justitie van
 de Europese Gemeenschappen verzocht om een prejudiciële
 beslissing over de navolgende vragen:
 1. Moeten de bepalingen van artikel 4, lid 4, sub a, en
 artikel 5, lid 2, van de Eerste richtlijn 89/104/EEG van de
 Verzoek van het Tribunale Amministrativo Regionale per
 Raad van 21 december 1988(1) betreffende de aanpassing
 il Lazio van 31 mei en 6 juli 2000 om een prejudiciële
 van het merkenrecht der lidstaten aldus worden uitgelegd
 beslissing in het geding tussen M. Balestreri en L. Maura,
 (en in voorkomend geval dienovereenkomstig toegepast),
 enerzijds, en Regione Lombardia, anderzijds
 dat zij de lidstaten de bevoegdheid verlenen ook in de
 verder reikende bescherming van bekende merken te
 voorzien in de gevallen waarin het jongere merk wordt (Zaak C-303/00)
 gebruikt of zal worden gebruikt voor waren of diensten
 die identiek zijn met of soortgelijk aan die waarvoor het
 oudere merk is ingeschreven? (2000/C 302/32)
 2. Bevatten artikel 4, lid 4, sub a, en artikel 5, lid 2, van de Het Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio heeft bij
 merkenrechtrichtlijn een uiputtende regeling inzake de beschikkingen van 31 mei en 6 juli 2000, ingekomen ter
 toelaatbaarheid van een verder reikende bescherming van griffie van het Hof van Justitie op 8 augustus 2000, in het
 bekende merken volgens nationaal recht op de gronden geding tussen M. Balestreri en L. Maura, enerzijds, en Regione
 die in die voorschriften worden genoemd (ongeoorloofd Lombardia, anderzijds, het Hof van Justitie van de Europese
 voordeel of afbreuk aan het onderscheidend vermogen of Gemeenschappen verzocht om een prejudiciële beslissing over
 de reputatie van het oudere merk zonder geldige reden), de navolgende vragen:
 of mogen nadere nationale bepalingen worden vastgesteld
 ter bescherming van bekende merken tegen jongere
 merken die voor identieke of soortgelijke waren of 1) Laat het bepaalde in de artikelen 1, 4, 6 en 7 van
 diensten worden gebruikt of zullen worden gebruikt? verordening nr. 3950/92 (1) van de Raad van 28 decem-
 ber 1992 en de artikelen 3 en 4 van verordening
 nr. 536/93 (2) van de Commissie van 9 maart 1993 toe,
 (1) PB 1989, L 40, blz. 1. dat wordt afgeweken van de termijnen voor toewijzing
 van referentiehoeveelheden en dientengevolge voor uitbe-
 taling van de compensaties en de heffingen, wanneer bij


text:
1897 (MDCCCXCVII) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na petek, po 12 dni počasnejšem julijanskem koledarju pa na sredo.
 Dogodki
 25. julij -pri novi maši Jožefa Klekla na Tišini je bila prvič v Prekmurju javno izobešena slovenska zastava
 Rojstva
 5. januar - Kijoši Miki, japonski sodobni filozof († 1945)
 18. februar - Ivan Milev, bolgarski slikar († 1927)
 24. februar - Matija Bravničar, slovenski skladatelj († 1977)
 24. marec - Wilhelm Reich, avstrijski psihiater in psihoanaliti († 1957)
 27. marec - Douglas Rayner Hartree, angleški matematik, fizik († 1958)
 24. april - Benjamin Lee Whorf, ameriški antropolog in lingvist († 1941)
 1. maj - Veza Canetti, avstrijska pisateljica in prevajalka († 1963)
 4. maj - Vilmoš Županek, prekmurski nabožni pisatelj († 1978)
 5. junij - Charles Hartshorne, ameriški filozof in teolog († 2000)
 7. avgust - Axel Ljungdahl, švedski vojaški pilot in general († 1995)
 11. avgust - Enid Blyton, angleška pisateljica († 1968)
 10. september - Georges Bataille, francoski knjižničar, pisatelj, filozof († 1962)
 25. september - William Faulkner, ameriški pisatelj († 1962)
 29. oktober - Joseph Goebbels, nemški nacistični minister za propagando († 1945)
 2. november - Jacob Aall Bonnevie Bjerknes, norveško-ameriški meteorolog, fizik († 1975)
 Smrti
 30. januar - Niši Amane, japonski politik in filozof (* 1829)
 9. marec - Džemaluddin al-Afgani, iransko-afganski islamski modernist (* 1838)
 15. marec - James Joseph Sylvester, angleški matematik (* 1814)
 3. april - Johannes Brahms, nemški skladatelj (* 1833)
 9. junij - Alvan Graham Clark, ameriški astronom, optik (* 1832)
 17. junij - Sebastian Kneipp, nemški duhovnik , vodni terapevt (* 1821)
 28. julij - Janko Kersnik, slovenski pisatelj (* 1852)
 5. avgust - Albert Marth, nemški astronom (* 1828)
 17. december - Alphonse Daudet, francoski pisatelj (* 1840)


text:
<center>95 gentys, žr. tekstą
 Bulviniai (Solanaceae) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės notreliažiedžių poklasio augalų šeima.
 Šeimoje yra ir labai nuodingų augalų
 Daugelis šeimos augalų turi svarbią ūkinę reikšmę, taip pat yra dekoratyvinių augalų bei piktžolių. Maistui auginamos bulvės, pomidorai, paprikos. Šunvyšnė, durnaropė – vaistiniai augalai.
 Gentys
 Pasaulyje 95 gentys, kuriose priskaičiuojama apie 2000 rūšių. Lietuvoje auga 20 rūšių augalų, priklausančių šioms gentims:
 Drignė (Hyoscyamus)
 Dumplūnė (Physalis)
 Durnaropė (Datura)
 Kiauliauogė (Solanum). Kiauliauogių Rūšys:
 Apelsinija (Solanum quitoense)
 Baklažanas (Solanum melongena)
 Ežinė kiauliauogė (Solanum muricatum)
 Karklavijas (Solanum dulcamara) Pav.
 Koralinė kiauliauogė (Solanum pseudocapsicum)
 Valgomoji bulvė (Solanum tuberosum)
 Nikandra (Nicandra)
 Ožerškis (Lycium)
 Paprika (Capsicum)
 Petunija (Petunia)
 Pomidoras (Lycopersicon)
 Skeltažiedis (Schizanthus)
 Skopolija (Scopolia)
 Sodo mėlynė (Saracha edulis)
 Šunvyšnė (Atropa)
 Tabakas (Nicotiana)
 Nuodingieji augalai


type: contracts

text:
 26.5.2005
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 133/25
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 173/2004
 z dne 3. decembra 2004
 o spremembi Priloge XX (Okolje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE —
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XX k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 135/2004 z dne 24. septembra 2004 (1).
 (2)
 Odločbo Komisije 2004/461/ES z dne 29. aprila 2004 o pripravi vprašalnika za letno poročanje o oceni kakovosti zunanjega zraka po direktivah Sveta 96/62/ES in 1999/30/ES ter po direktivah Evropskega parlamenta in Sveta (2) 2000/69/ES in 2002/3/ES, kakor je bila popravljena z UL L 202, 7.6.2004, str. 63, je treba vključiti v Sporazum.
 (3)
 Odločba 2004/461/ES razveljavlja Odločbo Komisije 2001/839/ES (3), ki je vključena v Sporazum, in jo je posledično treba črtati iz Sporazuma —
 SKLENIL:
 Člen 1
 Priloga XX k Sporazumu se spremeni:
 1.
 Za točko 21ai (Odločba Komisije 2004/224/ES) se vstavi naslednja točka:
 "21aj.
 32004 D 0461: Odločba Komisije 2004/461/ES z dne 29. aprila 2004 o pripravi vprašalnika za letno poročanje o oceni kakovosti zunanjega zraka po direktivah Sveta 96/62/ES in 1999/30/ES ter po direktivah Evropskega parlamenta in Sveta 2000/69/ES in 2002/3/ES (UL L 156, 30.4.2004, str. 84), kakor je bila popravljena z UL L 202, 7.6.2004, str. 63.
 Za namen tega sporazuma veljajo določbe Sklepa z naslednjo prilagoditvijo:
 Na koncu obrazca 25b v Prilogi k Odločbi se doda naslednje:
 „I
 C
 L
 I
 N
 O“
 2.
 Besedilo točke 21af (Odločba Komisije 2001/839/ES) se črta.
 Člen 2
 Besedilo Odločbe 2004/461/ES, kakor je bila popravljena z UL L 202, 7.6.2004, str. 63, v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 4. decembra 2004, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP (4) predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v oddelku EGP in Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije.
 V Bruslju, 3. decembra 2004
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) UL L 64, 10.3.2005, str. 76.
 (2) UL L 156, 30.4.2004, str. 84.
 (3) UL L 319, 4.12.2001, str. 45.
 (4) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 9.5.2008
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 116/29
 Recurso interpuesto el 31 de marzo de 2008 — Gres La Sagra/OHMI — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
 (Asunto T-130/08)
 (2008/C 116/53)
 Lengua en la que ha sido redactado el recurso: español
 Partes
 Demandante: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, España) (representantes: Sra. T. Villate Consonni, abogada, y Sr. J. Calderón Chavero, abogado)
 Demandada: Oficina de Armonización del Mercado Interior (marcas, diseños y modelos)
 Otra parte en el procedimiento ante la Sala de Recurso: Ceramicalcora, SA (Alcora, España)
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se anule la resolución dictada por la Cuarta Sala de Recurso de la Oficina de Armonización del Mercado Interior (OAMI) en fecha de 30 de enero de 2008 en el asunto R-1609/2006-4;
 —
 que en virtud de la anterior anulación, se conceda la solicitud de marca 3109006, no sólo para los servicios de la clase 39a (ya concedidos al haber sido desestimada la oposición B690695 para estos servicios, la cual ha devenido firme), sino también para el resto de los productos y servicios solicitados en clases 19a, 21a y 40a, y
 —
 que condene en costas a la OAMI y a las partes personadas, derivadas del presente procedimiento en caso de oposición al mismo y desestimación de sus pretensiones.
 Motivos y principales alegaciones
 Solicitante de la marca comunitaria: La demandante
 Marca comunitaria solicitada: Marca figurativa «VENATTO (marble stone)» (solicitud de registro no 3.109.006), para productos y servicios de las clases 19, 21, 39 y 40.
 Titular de la marca o signo que se invoca en el procedimiento de oposición: CARAMICALCORA S.A.
 Marca o signo que se invoca en el procedimiento de oposición: Marcas españolas del signo «VENETO (cerámicas)» (nos 2.115.543; 2.056.688; 2.056.689 y 2.056.699), para productos y servicios de las clases 27, 19, 21 y 39, respectivamente.
 Resolución de la División de Oposición: Estimación parcial de la oposición, al considerar que existe riesgo de confusión en el territorio relevante para los productos y servicios impugnados en las clases 19, 21 y 40, pero que no existe dicho riesgo en relación a los servicios impugnados de la clase 39.
 Resolución de la Sala de Recurso: Desestimar el recurso.
 Motivos invocados: Aplicación incorrecta del artículo 8, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 40/94 sobre la marca comunitaria.


text:
Beschluss vom 04.12.2019 - L 8 AY 36/I9 B ER
 LSG Niedersachsen-Bremen, Beschluss vom 04.12.2019 - L 8 AY 36/I9 B ER - asyl.net: M27897
 https://www.asyl.net/rsdb/m27897/
 1. Bei der Prüfung, ob eine Leistungseinschränkung wegen Einreise zum Zweck des Leistungsbezugs ("Um-zu-Einreise") nach § 1a Abs. 1 AsylbLG alte Fassung (nunmehr § 1a Abs. 2 AsylbLG) eingreift, stellen sich schwierige Tatsachen- und Rechtsfragen, insbesondere ob der Leistungsbezug tatsächlich das prägende Motiv für die Einreise war, ob die Um-zu-Einreise eine dauerhafte Leistungseinschränkung rechtfertigt und welche Folgen das Fehlen der Befristung der Leistungseinschränkung hat.
 2. Nach der BVerfG Entscheidung zu SGB II Sanktionen (Urteil vom 05.11.2019 - 1 BvL 7/16 - asyl.net: M27819) ist grundsätzlich fraglich, ob die Kürzungen nach § 1a AsylbLG mit dem Grundrecht auf Gewährung eines menschenwürdigen Existenzminimums vereinbar sind. Auch die Wirksamkeit und Verhältnismäßigkeit dieser Leistungseinschränkungen ist fraglich.
 Normen: SGG § 86b Abs. 2 S. 2, AsylbLG § 1a Abs. 1 a.F., AsylbLG § 1a Abs. 2, AsylbLG § 14 Abs. 1, GG Art. 1 Abs. 1, GG Art. 20, AsylbLG § 1a Abs. 1 S. 2, AsylbLG § 1a Abs. 1 S. 3, AsylbLG § 1a Abs. 1 S. 4, GG Art. 6, GG Art. 2 Abs. 2,
 Nach diesen Maßgaben hat die zulässige Beschwerde des Antragstellers gegen den Beschluss des Sozialgerichts (SG) Bremen vom 25.7.2019 zum Zeitpunkt der Einlegung des Rechtsmittels hinreichende Aussicht auf Erfolg aufgewiesen. Die Rechtsverfolgung ist auch nicht mutwillig gewesen. Nach summarischer Prüfung der Sach- und Rechtslage hat das SG den auf die Gewährung höherer Leistungen nach dem AsylbLG gerichteten Eilantrag möglicherweise zu Unrecht abgelehnt. [...]
 Im Streit um die Gewährung von sog. Analog-Leistungen nach § 2 Abs. 1 AsylbLG anstelle der den Antragstellern ursprünglich für die Zeit von Juni bis August 2019 durch Bescheid des Antragsgegners vom 27.5.2019 mit dem Vorwurf, in erster Linie wegen des Bezugs von Leistungen nach Deutschland eingereist zu sein, nach § 1a Abs. 1 AsylbLG (in der bis zum 21.8.2019 geltenden Fassung, im Weiteren a.F.; nun geregelt in § 1a Abs. 2 AsylbLG, BGBl. I 2019, 1294) nur eingeschränkt bewilligten Leistungen, ist es nicht ausgeschlossen und auch nicht fernliegend, dass die Antragsteller sowohl einen Anordnungsanspruch als auch die besondere Eilbedürftigkeit der Sache (Anordnungsgrund) mit Erfolg hätten glaubhaft machen können. Bei der Prüfung, ob eine Leistungseinschränkung nach § 1a Abs. 1 AsylbLG a.F. bzw. nun § 1a Abs. 2 AsylbLG eingreift, stellen sich schwierige Tatsachen- und Rechtsfragen, insbesondere ob der Bezug von Leistungen nach dem AsylbLG tatsächlich das prägende Motiv für die Einreise nach Deutschland gewesen ist oder in diesem Zusammenhang nicht auch die Schaffung einer Lebensgrundlage für die Familie der Antragsteller durch Erwerbstätigkeit (vgl. etwa Senatsbeschluss vom 24.5.18 - L 8 AY 7/17 - Rn. 30 f.; LSG Berlin-Brandenburg v. 28.03.18 - L 15 AY 15/14 - Rn. 43 f.) oder die Umstände im Heimatland zu berücksichtigen sind (zur Prüfung des Einreisemotivs vgl. etwa Oppermann in jurisPK-SGB XII, 2. Aufl. 2014, § 1a AsylbLG, 2. Überarbeitung, Rn. 28 ff.). Zudem wird in Rechtsprechung und Literatur vertreten, dass eine Anspruchseinschränkung in den Fällen der sog. "Um-zu-Einreise" aus Gründen der Verhältnismäßigkeit keine dauerhafte Leistungseinschränkung nach § 1a Abs. 1 AsylbLG a.F. bzw. § 1a Abs. 2 AsylbLG rechtfertigt, weil es sich nicht um eine verhaltensbedingte Leistungseinschränkung handelt (so etwa LSG Berlin-Brandenburg, Beschluss vom 20.9.2018 - L 23 AY 19/18 B ER - Rn. 4; SG Landshut, Beschluss vom 17.10.2018 - S 11 AY 153/18 ER Rn. 42; Cantzler, AsylbLG, 1. Aufl. 2019, § 1a Rn. 32 und § 14 Rn. 18; Siefert in Siefert, AsylbLG, § 1a Rn. 21 f.; Hohm in Schellhorn/Hohm/Scheider, SGB XII, 19. Aufl. 2015, § 1a AsylbLG Rn. 48). In der sozialgerichtlichen Rechtsprechung ist auch noch nicht abschließend geklärt, welche Rechtsfolgen ein Verstoß gegen die nach § 14 Abs. 1 AsylbLG vorgegebene Befristung der Einschränkung auf sechs Monate hat (vgl. dazu etwa Bayer. LSG, Beschluss vom 19.3.2018 - L 18 AY 7/18 - B ER - juris Rn. 24; LSG Mecklenburg-Vorpommern, Beschluss vom 21.6.2018 - L 9 AY 1/18 B ER - juris Rn. 47; LSG Baden-Württemberg, Beschluss vom 18.6.2018 - L 7 AY 1511/18 ER-B - juris Rn. 10; SG Magdeburg, Beschluss vom 30.9.2018 - S 25 AY 21/18 ER - juris Rn. 23; Oppermann in jurisPK-SGB XII, 2. Aufl. 2014, § 14 Rn. 9 ff.; Cantzler, AsyIbLG, 1. Aufl. 2019, § 14 Rn. 10).
 Schließlich dürfte die Entscheidung des BVerfG vom 5.11.2019 (- 1 BvL 7/16 -) zu den Sanktionen im SGB II die grundlegende Frage der Vereinbarkeit der Anspruchseinschränkungen nach § 1a AsyIbLG mit dem Grundrecht auf Gewährung eines menschenwürdigen Existenzminimums (Art. 1 Abs. 1 GG i.V.m. Art. 20 Abs. 1 GG) erneut aufwerfen.
 Vor diesem Hintergrund können sich auch im vorliegenden Verfahren nicht einfach zu beantwortende Fragen stellen, u.a. ob
 - die Entscheidung des Gesetzgebers, zur Durchsetzung von asyl- und aufenthaltsrechtlichen Mitwirkungspflichten im AsylbLG belastende Anspruchseinschränkungen vorzusehen, im Sinne eines legitimen Ziels dem Grunde nach mit dem Grundgesetz (Art. 1 Abs. 1 GG i.V.m. Art. 20 Abs. 1 GG) vereinbar ist (vgl. dazu BVerfG, a.a.O., juris Rn. 126 f.; u.a. bejaht durch BSG, Urteil vom 12.5.2017 - B 7 AY 1/16 R - juris Rn. 29 ff.),
 - Tatbestand und Rechtsfolge der Anspruchseinschränkungen nach § 1a AsylbLG (vgl. insoweit die seit 21.8.2019 für alle Einschränkungen einheitlich geltende Rechtsfolge, des § 1a Abs. 1 Satz 2 bis 4 AsylbLG in der Fassung vom 15.8.2019, BGBl. I 1294) den vom BVerfG aufgestellten strengen Anforderungen der Verhältnismäßigkeit einer Leistungseinschränkung (vgl. dazu BVerfG, a.a.O., Rn. 129 ff., 132 f.) genügen,
 - die Wahl und Ausgestaltung des Konzeptes der Anspruchseinschränkungen nach § 1a AsylbLG auf einer verfassungsrechtlich tragfähigen Einschätzung des Gesetzgebers beruht und tragfähige Erkenntnisse vorliegen, um die Eignung, Erforderlichkeit und Angemessenheit dieser Sanktionen zu belegen (vgl. dazu BVerfG, a.a.O., Rn. 134) und
 - die Anspruchseinschränkungen nach § 1a AsylbLG weiteren grundrechtlichen Maßgaben Rechnung tragen, etwa dem Schutz der Familie aus Art. 6 GG oder dem Schutz der Gesundheit nach Art. 2 Abs. 2 GG (vgl. dazu BVerfG, a.a.O., Rn. 135).
 Soweit hier die Anspruchseinschränkung auf eine Einreise nach Deutschland zum Zwecke des Leistungsbezugs gestützt wird, stellt sich die Vereinbarkeit dieses Tatbestands mit dem Grundgesetz (Art. 1 Abs. 1 GG i.V.m. Art. 20 Abs. 1 GG) grundlegend, weil eine Sanktion nicht repressiv Fehlverhalten ahnden darf, sondern darauf ausgerichtet sein muss, dass Mitwirkungspflichten erfüllt werden (vgl. BVerfG, a.a.O., Rn. 131).


text:
 Avis juridique important
 |
 21981A0306(01)
 Accordo sotto forma di scambio di lettere recante nuova deroga all' articolo 1 del protocollo n. 3 dell' accordo tra la Comunità economica europea e la Repubblica d' Austria
 Gazzetta ufficiale n. L 371 del 31/12/1980 pag. 0042 edizione speciale greca: capitolo 11 tomo 24 pag. 0107
 ACCORDO sotto forma di scambio di lettere recante nuova deroga all'articolo 1 del protocollo n. 3 dell'accordo tra la Comunità economica europea e la Repubblica d'Austria Lettera n. 1 Bruxelles, ... Signor Ambasciatore, l'ultima frase dell'articolo 1 del protocollo n. 3 dell'accordo tra la Comunità economica europea e la Repubblica d'Austria, firmato il 22 luglio 1972, stabilisce che i prodotti petroliferi indicati nell'elenco C allegato a detto protocollo non rientrano nel campo di applicazione del medesimo. Per evitare che questa situazione giuridica porti all'applicazione di metodi di cooperazione amministrativa diversi, Le propongo di dare il Suo consenso affinché, in deroga a detta frase, i metodi di cooperazione amministrativa contemplati nel protocollo n. 3 si applichino a tali prodotti a decorrere dal 1o maggio 1981. Le sarei grato se Ella volesse comunicarmi l'assenso del Suo governo su questa proposta. La prego di gradire, Signor Ambasciatore, l'espressione della mia più alta considerazione. Per il Consigliodelle Comunità europeeLettera n. 2 Bruxelles, ... Signor ..., mi pregio di accusare ricevuta della Sua lettera in data odierna, avente il seguente tenore: «L'ultima frase dell'articolo 1 del protocollo n. 3 dell'accordo tra la Comunità economica europea e la Repubblica d'Austria, firmato il 22 luglio 1972, stabilisce che i prodotti petroliferi indicati nell'elenco C allegato a detto protocollo non rientrano nel campo di applicazione del medesimo. Per evitare che questa situazione giuridica porti all'applicazione di metodi di cooperazione amministrativa diversi, Le propongo di dare il Suo consenso affinché, in deroga a detta frase, i metodi di cooperazione amministrativa contemplati nel protocollo n. 3 si applichino a tali prodotti a decorrere dal 1o maggio 1981. Le sarei grato se Ella volesse comunicarmi l'assenso del Suo governo su questa proposta». Ho l'onore di portare a Sua conoscenza l'assenso del mio governo sulla proposta contenuta in detta lettera su riserva di una comunicazione che Le sarà trasmessa ulteriormente circa l'espletamento della procedura interna richiesta dalla costituzione federale austriaca. La prego di gradire, Signor ..., l'espressione della mia più alta considerazione. A nome del governo federale austriaco


text:
 14.9.2015
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 302/28
 Wniosek o wydanie orzeczenia w trybie prejudycjalnym złożony przez Cour administrative (Luksemburg) w dniu 24 lipca 2015 r. – Adrien Kauffmann/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
 (Sprawa C-402/15)
 (2015/C 302/36)
 Język postępowania: francuski
 Sąd odsyłający
 Cour administrative
 Strony w postępowaniu głównym
 Strona skarżąca: Adrien Kauffmann
 Strona pozwana: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
 Pytania prejudycjalne
 1)
 Czy aby skutecznie spełnić wymogi niedyskryminacji w świetle przepisów art. 7 ust. 2 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 492/2011 z dnia 5 kwietnia 2011 r. (1) w sprawie swobodnego przepływu pracowników wewnątrz Unii wraz z art. 45 ust. 2 TFUE, w aspekcie uwzględnienia rzeczywistego stopnia powiązania studenta nierezydenta składającego wniosek o pomoc finansową na pobieranie nauki w ramach szkolnictwa wyższego ze społeczeństwem i rynkiem pracy Luksemburga, będącego państwem członkowskim, w którym pracownik przygraniczny był zatrudniony lub prowadził działalność na warunkach określonych w art. 2a ustawy z dnia 22 czerwca 2000 r. o pomocy finansowej państwa na pobieranie nauki w ramach szkolnictwa wyższego, w brzmieniu nadanym ustawą z dnia 19 lipca 2013 r. jako bezpośrednia konsekwencja wyroku TSUE z dnia 20 czerwca 2013 r. w sprawie C-20/12 (2)
 —
 należy zrównać postawiony temu studentowi warunek bycia „dzieckiem” tego pracownika przygranicznego z warunkiem bycia jego „zstępnym w linii prostej i w pierwszym stopniu, którego filiacja względem niego jest prawnie ustalona”, podkreślając istniejącą między studentem a pracownikiem przygranicznym więź filiacyjną, która miałaby leżeć u podstaw wymienionego powiązania, czy też
 —
 należy podkreślić okoliczność, że pracownik przygraniczny – choć niekoniecznie występuje między nim a studentem prawna wieź filiacyjną – „nadal przyczynia się do utrzymania studenta”, w szczególności gdy można ustalić powiązanie wynikające ze wspólnoty domowej łączące go z jednym z rodziców studenta, z którym to rodzicem łączy studenta prawnie ustalona więź filiacyjną?
 2)
 W tym drugim ujęciu, kiedy przyczynianie się pracownika przygranicznego – z założenia nieobowiązkowe – nie jest wyłączne, lecz równoległe z przyczynianiem się rodzica lub rodziców, z którymi studenta łączy prawna więź filiacyjna i którzy w związku z tym mają co do zasady ustawowy obowiązek utrzymania go, czy to przyczynianie się do utrzymania powinno spełniać pewne kryteria istotności?
 (1) Dz.U. L 141, s. 1.
 (2) EU:C:2013:411