type: wikipedia

text:
Az északi bíborfecske (Progne subis) a madarak (Aves) osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a fecskefélék (Hirundinidae) családjába tartozó faj.
 Rendszerezése
 A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1758-ban, a Hirundo nembe Hirundo subis néven.
 Alfajai
 Progne subis subis – Észak-Amerika keleti része
 Progne subis hesperia – Arizona és Mexikó nyugati része
 Progne subis arboricola – az Egyesült Államok nyugati része
 Előfordulása
 Az Amerikai Egyesült Államok és Kanada egyes részein fészkel. Különösen a keleti parton fordul elő nagy számban. Telelni délre vonul, Közép-Amerikán és a Karib-térségen keresztül eljut Dél-Amerikába is.
 Természetes élőhelyei a mérsékelt övi erdők, szubtrópusi és trópusi síkvidéki és hegyi esőerdők, száraz erdők és cserjések, mocsarak és tavak környékén, valamint legelők és városi régiók.
 Megjelenése
 Testhossza 19 centiméter, testtömege 48-64 gramm. A hím tollazata fényesen csillogó sötét ibolyaszínű, a szárny és a farok fakóbb. A tojó hasoldala szürke, máshol túlnyomórészt fakóbarna, fején és szárnya felső felületén enyhe ibolyakék árnyalattal. Csőrét hatalmasra tudja tárni a madár, hogy repülés közben el tudja kapni a rovarokat. Rövid lába járásra kevésbé alkalmas, de jól meg tud vele kapaszkodni.
 Életmódja
 A bíborfecske társas vándormadár. Tápláléka, melyet repülés közben kap el, rovarokból áll. Legfeljebb 8 évig él.
 Szaporodása
 A madár 1-2 évesen éri el az ivarérettséget. A költési időszak áprilistól júliusig tart. Évente legfeljebb háromszor költ. Egy fészekaljban 4-6 fehér tojás található, melyeken mindkét szülő, de azért inkább a tojó 16 napig kotlik. A fiatal madarak 24-28 nap után repülnek ki.
 Természetvédelmi helyzete
 Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.
 Jegyzetek
 Források
 Vedettfajok.hu - magyar neve
 További információk
 Képek az interneten a fajról
 Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
 Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis, Tomus I. Editio decima, reformata. Holmiæ: impensis direct. Laurentii Salvii. i–ii, 1–824 pp doi: 10.5962/bhl.title.542: page 192.
 Progne
 Madárfajok
 Kanada madarai
 Az Amerikai Egyesült Államok madarai
 Mexikó madarai
 Aruba madarai
 A Bahama-szigetek madarai
 Kuba madarai
 A Dominikai Köztársaság madarai
 A Holland Antillák madarai
 Haiti madarai
 A Turks- és Caicos-szigetek madarai
 Belize madarai
 Costa Rica madarai
 Ecuador madarai
 Guatemala madarai
 Honduras madarai
 Nicaragua madarai
 Salvador madarai
 Panama madarai
 Puerto Rico madarai
 Argentína madarai
 Bolívia madarai
 Brazília madarai
 Kolumbia madarai
 Guyana madarai
 Paraguay madarai
 Peru madarai
 Suriname madarai
 Venezuela madarai
 Saint-Pierre és Miquelon madarai
 Az Egyesült Királyság madarai
 Az Amerikai Virgin-szigetek madarai


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 27.9.2011
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 250/195
 DÉCISION DU PARLEMENT EUROPÉEN
 du 10 mai 2011
 sur la clôture des comptes de l’Agence ferroviaire européenne pour l’exercice 2009
 (2011/591/UE)
 LE PARLEMENT EUROPÉEN,
 —
 vu les comptes annuels définitifs de l’Agence ferroviaire européenne relatifs à l’exercice 2009,
 —
 vu le rapport de la Cour des comptes sur les comptes annuels de l’Agence ferroviaire européenne relatifs à l’exercice 2009, accompagné des réponses de l’Agence (1),
 —
 vu la recommandation du Conseil du 15 février 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
 —
 vu l’article 276 du traité instituant la Communauté européenne et l’article 319 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
 —
 vu le règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (2), et notamment son article 185,
 —
 vu le règlement (CE) no 881/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 instituant une Agence ferroviaire européenne («règlement instituant une Agence») (3), et notamment son article 39,
 —
 vu le règlement (CE, Euratom) no 2343/2002 de la Commission du 19 novembre 2002 portant règlement financier-cadre des organismes visés à l’article 185 du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (4), et notamment son article 94,
 —
 vu l’article 77 et l’annexe VI de son règlement,
 —
 vu le rapport de la commission du contrôle budgétaire et l’avis de la commission des transports et du tourisme (A7-0125/2011),
 1.
 approuve la clôture des comptes de l’Agence ferroviaire européenne pour l’exercice 2009;
 2.
 charge son président de transmettre la présente décision au directeur de l’Agence ferroviaire européenne, au Conseil, à la Commission et à la Cour des comptes, et d’en assurer la publication au Journal officiel de l’Union européenne (série L).
 Le président
 Jerzy BUZEK
 Le secrétaire général
 Klaus WELLE
 (1) JO C 338 du 14.12.2010, p. 103.
 (2) JO L 248 du 16.9.2002, p. 1.
 (3) JO L 164 du 30.4.2004, p. 1.
 (4) JO L 357 du 31.12.2002, p. 72.


text:
 |
 52014PC0083
 Förslag till RÅDETS BESLUT om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i Internationella sjöfartsorganisationen vid den 66:e sessionen i kommittén för skydd av den marina miljön (MEPC), avseende antagandet av ändringar i bilaga VI till Marpol gällande senareläggning av utsläppsnormer för kväveoxider (NOx) enligt steg III /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */
 MOTIVERING
 1. INLEDNING
 Detta förslag från kommissionen gäller
 fastställandet av unionens ståndpunkt vid den 66:e sessionen i IMO:s kommitté
 för skydd av den marina miljön (MEPC), i samband med ändringar av
 bilaga VI till Marpol. I och med dessa ändringar av bestämmelse 13 punkt
 5.1 i bilaga VI till Marpol senareläggs införandet av utsläppsnormer för
 kväveoxider (NOx) enligt steg III med fem år. Ändringarna finns i bilaga 12 av
 kommitténs rapport MEPC 65/22. I punkt 4.64 i rapporten anges att dessa ändringar
 kommer att antas vid MEPC:s 66:e session.
 2. ANTAGANDE AV IMO:S ÄNDRINGAR
 2.1. Antagande av ändringar i
 bilaga VI till Marpol om senareläggning av utsläppsnormer för kväveoxider
 enligt steg III
 Dessa utkast till ändringar godkändes av kommittén
 för skydd av den marina miljön vid dess 65:e session den 13–17 maj 2013, och
 ska läggas fram för antagande vid denna kommittés 66:e session den 31 mars–4
 april 2014.
 2.2. Godkännande och
 ikraftträdande
 När ändringarna har godkänts och antagits av
 kommittén för skydd av den marina miljön kommer de att lämnas till de
 avtalsslutande parterna så att de kan uttrycka sitt samtycke till att bindas av
 nämnda ändringar.
 3. RELEVANT EU-LAGSTIFTNING OCH
 EU-BEFOGENHET
 EU:s politik
 Miljöskydd, som är föremål för ändringarna av
 Marpol, är en delad befogenhet inom ramen för EU-fördraget och regleras i hög
 utsträckning av unionslagstiftningen. EU har på ett omfattande sätt utövat sin
 politiska befogenhet inom området för luft- och vattenkvalitet, genom både
 lagstiftning och politiska målsättningar. Miljöpolitiken innehåller ett tydligt
 åtagande av unionen att förbättra luft- och vattenkvalitet, även på
 internationell nivå.
 Målet och utformningen av EU:s politiska ramar för
 luftkvalitet, som anges t.ex. i den tematiska strategin för luftföroreningar[1], syftar till att göra
 betydande framsteg i riktning mot EU:s långsiktiga mål att bevara, skydda och
 förbättra miljön och skydda människors hälsa (artikel 191.1 i EUF-fördraget),
 dvs. att uppnå en sådan luftkvalitet som inte leder till betydande negativa
 konsekvenser och risker för människors hälsa eller miljön. Detta mål, som
 först angavs i det sjätte miljöhandlingsprogrammet[2] för tio år sedan,
 bekräftas i det sjunde miljöhandlingsprogrammet som EU nyligen enats om, och
 som är vägledande för utvecklingen av EU:s politik till och med 2020[3], senast i Ett
 program för ren luft i Europa som antagits av kommissionen[4].
 Dessa politiska mål skulle påverkas negativt om de
 strängare normerna för tillämpning på kontrollområden för utsläpp av kväveoxider
 (Neca) senareläggs.
 EU-lagstiftning
 Den befintliga lagstiftningen omfattar ett brett
 spektrum av förorenande ämnen, inklusive kväveoxider, från en rad olika källor,
 däribland alla transportslag.
 I direktivet om nationella utsläppstak
 (2001/81/EG)[5]
 och direktivet om luftkvalitet (2008/50/EG)[6]
 fastställs gränsvärden för kväveoxider i luften. I direktivet om nationella
 utsläppstak krävs att sjöfartens utsläpp ska kvantifieras och rapporteras.
 Utsläpp från nationell sjöfart och internationell sjöfart på inre vattenvägar
 räknas in i jämförelsen med de nationella utsläppstaken. Andra utsläpp från
 internationell sjöfart räknas dock inte in i jämförelsen med taken, även om de
 i hög grad påverkar luftkvaliteten i EU. Detta undantag ske ses mot bakgrund av
 IMO:s roll när det gäller att reglera sådana utsläpp. Av denna anledning anges
 uttryckligen i artikel 11 i direktivet om nationella utsläppstak behovet av att
 agera utåt när det gäller dessa utsläpp: För att främja att det mål som
 anges i artikel 1 uppnås skall kommissionen och, i tillämpliga fall,
 medlemsstaterna utan att detta påverkar artikel 300 i fördraget fortsätta med
 bilateralt och multilateralt samarbete med tredje land och med berörda
 internationella organisationer (t.ex. Förenta nationernas ekonomiska kommission
 för Europa (FN-ECE), Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och
 Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO)), bl.a. genom utbyte av
 information, i fråga om teknisk och vetenskaplig forskning och utveckling i
 syfte att förbättra förutsättningarna för att främja utsläppsminskningar.
 Dessutom bekräftas i paketet för renare luft[7], som antogs av
 kommissionen den 18 december 2013, påverkan från sjöfartens utsläpp på
 luftkvaliteten på land och kostnadseffektiviteten för vidare åtgärder inom
 denna sektor. Sjöfartens utsläpp av kväveoxider är ett direkt bidrag till
 eutrofiering av sjöar, hav och markområden och till bildningen av (sekundära)
 partiklar som påverkar hälsan. Ett misslyckande att åtgärda denna källa skulle
 därför försämra möjligheterna för Östersjöns och Nordsjöns kuststater att uppnå
 målen i ramdirektivet för vatten (2000/60/EG)[8],
 direktivet om en marin strategi (2008/56/EG)[9],
 habitatdirektivet (92/43/EEG)[10]
 och fågeldirektivet (79/409/EEG)[11]
 för att begränsa de negativa följderna på akvatiska och terrestra ekosystem,
 bland annat från eutrofiering. Det skulle även försämra deras möjlighet att nå
 de gränsvärden för PM10 och PM2,5 som i
 luftkvalitetsdirektivet 2008/50/EG fastställts för att skydda människors hälsa.
 De utsläppsnormer för kväveoxider enligt steg III
 som avses i den aktuella åtgärden har ännu inte uttryckligen varit föremål för
 någon särskild unionslagstiftning, men deras nuvarande reglering inom IMO, i
 enlighet med 2008 års ändringar av bilaga VI till Marpol, anses nödvändig
 och förenlig med EU:s allmänt överenskomna politiska mål. Särskilt kommer ett
 senarelagt tillämpningsdatum att undergräva medlemsstaternas möjligheter att
 använda sig av kontrollområden för kväveoxider i syfte att ta itu med
 luftföroreningar och deras följder.
 Rådets beslut
 Artikel 218.9 i EUF-fördraget är en lämplig
 rättslig grund för att fastställa EU:s ståndpunkt som ska uttryckas vid mötet
 när det gäller akter med rättslig verkan. Beslutet vid MEPC:s 66:e session om
 datum för ikraftträdandet av utsläppsnormer för kväveoxider enligt steg III har
 en bindande rättslig verkan eftersom det kommer att fastställa ett datum från
 vilket kväveoxidnormerna enligt steg III kommer att gälla i kontrollområdena
 för fartyg från alla parter i IMO:s bilaga VI till Marpol.
 Sammanfattning
 Med tanke på den relevanta EU-lagstiftningen och
 EU-politiken som nämns ovan anser kommissionen att frågan om de ovan nämnda
 ändringarna, som förväntas bli antagna vid MEPC:s 66:e session, är av relevans
 för EU, och att det i unionens intresse krävs en gemensam EU-ståndpunkt som
 uttrycks av samtliga medlemsstater som är representerade i MEPC.
 4. SLUTSATS
 Kommissionen föreslår därför ett rådsbeslut om den
 ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar för de ändringar som nämns
 i punkt 2.1 ovan och som ska antas vid den 66:e sessionen i kommittén för skydd
 av den marina miljön.
 2014/0042 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska
 unionens vägnar i Internationella sjöfartsorganisationen vid den 66:e sessionen
 i kommittén för skydd av den marina miljön (MEPC), avseende antagandet av
 ändringar i bilaga VI till Marpol gällande senareläggning av
 utsläppsnormer för kväveoxider (NOx) enligt steg III
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
 DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 192.1 och 218.9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag, och
 av följande skäl:
 (1) Den ursprungliga ändringen
 från 2008 av bilaga VI till Marpol fastställde att utsläppsnormer för
 kväveoxider enligt steg III skulle börja tillämpas 2016 för fartyg som byggts
 efter denna tidpunkt och som framförs i kontrollområden för utsläpp av
 kväveoxider (Neca).
 (2) Internationella
 sjöfartsorganisationens kommitté för skydd av den marina miljön godkände vid
 sin 65:e session i maj 2013 [utkast till] ändringar av bestämmelse 13 punkt 5.1
 i bilaga VI till Marpol. Dessa ändringar förväntas bli antagna vid MEPC:s 66:e
 session som kommer att hållas den 31 mars–4 april 2014.
 (3) Ändringarna av bestämmelse 13
 punkt 5.1 i bilaga VI till Marpol om en senareläggning av utsläppsnormerna för
 kväveoxider enligt steg III kommer att införa en femårig senareläggning för
 deras ikraftträdande och bli bindande för parterna i bilaga VI till Marpol
 sex månader efter det datum då den antagits i enlighet med artikel 16.2 i
 Marpol.
 (4) Miljöskydd, som är föremål
 för de föreslagna åtgärderna, regleras i hög utsträckning av
 unionslagstiftningen. EU har på ett omfattande sätt utövat sin befogenhet inom
 det politiska området för luft- och vattenkvalitet, genom både lagstiftning och
 politiska målsättningar. Den nuvarande lagstiftningen omfattar ett brett
 spektrum av förorenande ämnen, inklusive kväveoxider, från en rad olika källor,
 däribland alla transportslag. I direktiv 2000/60/EG om en ram för gemenskapens
 åtgärder på vattenpolitikens område[12],
 direktiv 2008/56/EG om en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens
 område[13],
 direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter[14] och direktiv
 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar[15]
 fastställs mål för att begränsa de negativa följderna på akvatiska och
 terrestra ekosystem, bland annat från eutrofiering, där kväveoxider är en av de
 viktigaste faktorerna. I direktiv 2008/50/EG om luftkvalitet och renare luft i
 Europa[16]
 fastställs gräns- och målvärden för partiklar och ozon, vilka båda är resultat
 av kväveoxidutsläpp.
 (5) I direktiv 2001/81/EG om
 nationella utsläppstak[17]
 krävs att utsläppen från sjöfarten kvantifieras och rapporteras, samtidigt som
 det medges att reglering av utsläppen från internationell sjöfart (utom i inre
 farvatten) är en fråga för IMO.
 (6) I artikel 11 jämförd med
 artikel 1 i direktiv 2001/81/EG krävs att kommissionen och medlemsstaterna
 fortsätter samarbetet på internationell nivå i syfte att minska utsläpp av
 vissa luftföroreningar, inklusive kväveoxider.
 (7) Med tanke på EU:s allmänt
 överenskomna politiska mål och regelverk är den senareläggning av
 utsläppsnormerna för kväveoxider enligt steg III som kommer att antas på MEPC:s
 66:e session av relevans för EU, och i unionens intresse krävs det en gemensam
 EU-ståndpunkt som uttrycks av samtliga medlemsstater som är representerade i
 MEPC.
 (8) Unionen är varken medlem i
 IMO eller avtalsslutande part i de relevanta konventionerna och koderna. Det är
 därför nödvändigt för rådet att bemyndiga medlemsstaterna att i unionens
 intresse uttrycka den ståndpunkt som anges nedan.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 1. Unionens ståndpunkt vid den
 66:e sessionen i IMO:s kommitté för skydd av den marina miljön ska vara att
 motsätta sig antagandet av ändringarna av bestämmelse 13 punkt 5.1 i bilaga VI
 till Marpol som anges i bilaga 12 till IMO-dokument MEPC 65/22.
 2. Unionens ståndpunkt enligt
 punkt 1 ska uttryckas av de medlemsstater som är medlemmar i IMO, vilka ska
 agera samfälligt i unionens intresse.
 3. Mindre ändringar av denna
 ståndpunkt kan överenskommas utan att ståndpunkten behöver ändras.
 Artikel 2
 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
 Utfärdat i Bryssel den
 På
 rådets vägnar
 Ordförande
 [1] KOM(2005) 446 slutlig
 [2] EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.
 [3] Ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen, Att
 leva gott inom planetens gräns, COM(2012) 710 final.
 [4] COM(2013) 918 final
 [5] EGT L 309, 27.11.2001, s. 22.
 [6] EUT L 152, 11.6.2008, s. 1.
 [7] Alla relevanta dokument är tillgängliga på
 http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm.
 [8] EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.
 [9] EUT L 164, 25.6.2008, s. 19.
 [10] EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.
 [11] EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.
 [12] EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.
 [13] EUT L 164, 25.6.2008, s. 19.
 [14] EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.
 [15] EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.
 [16] EUT L 152, 11.6.2008, s. 1.
 [17] EGT L 309, 27.11.2001, s. 22.


text:
Il Laboratorio di Economia Politica — dal 1906, Laboratorio di Economia Politica S. Cognetti de' Martiis — fu fondato nell'anno accademico 1893–1894 su iniziativa di Salvatore Cognetti de Martiis.
 Il Laboratorio, in origine, era parte della Facoltà di Giurisprudenza e, in seguito, del Reale Museo Industriale di Torino.
 Allievi del Laboratorio nel periodo di Cognetti e negli anni immediatamente successivi furono, tra gli altri, Luigi Albertini, Luigi Einaudi, Pasquale Jannaccone, Attilio Cabiati, Giuseppe Prato, Antonio Graziadei, Riccardo Bachi, Eugenio Masè Dari, Emanuele Sella e Gioele Solari.
 Alla morte del fondatore, nel 1901, a succedere a Cognetti fu prima Gaetano Mosca, dal 1901 al 1903, e poi Achille Loria. Quest'ultimo diresse il Laboratorio dal 1903 al 1932, affiancato dal 1908 da Luigi Einaudi come vice-direttore. Sotto la loro direzione il Laboratorio si separò dal Politecnico di Torino nel 1926, e nel 1935 si costituì in Facoltà di Economia e Commercio dell'Università di Torino.
 Di Einaudi, leader di quella che può essere chiamata la Scuola torinese di economia, furono la maggior parte degli allievi del Laboratorio della prima metà del Novecento. Tra gli altri, Attilio Garino Canina, Gino Borgatta, Francesco Antonio Repaci, Mauro Fasiani, Renzo Fubini, Gustavo Del Vecchio, Ernesto Rossi, Mario Lamberti Zanardi, Mario De Bernardi, Carlo Rosselli, Piero Sraffa.
 Nel secondo dopoguerra il Laboratorio ha annoverato tra i suoi membri economisti di valore, quali Siro Lombardini, Francesco Forte, Claudio Napoleoni e Franco Momigliano.
 Nel 1988 il Laboratorio si è trasformato nel Dipartimento di Economia S. Cognetti de Martiis.
 Bibliografia
 http://www.est.unito.it/do/home.pl/ViewMobile?doc=storia.html
 Università degli Studi di Torino


type: other

text:
VSM sklep I Ip 916/2015
 ECLI:SI:VSMB:2016:I.IP.916.2015
 VSM0022807
 načelo formalne legalitete - vmesna sodba - solidarna odgovornost tožencev - zamudne obresti
 Izdaja vmesne sodbe predstavlja cepitev odločanja o tožbenem zahtevku na odločanje o podlagi zahtevka (ki je implicitno vsebovana v izreku vsake dajatvene sodbe) in na odločanje o višini zahtevka (ki je tu pridržana za končno sodbo). Pri izdaji vmesne sodbe mora zato sodišče odločiti o vseh vprašanjih, ki materialnopravno utemeljujejo zahtevek, kakor tudi o vseh toženčevih ugovorih, ki izpodbijajo njegovo utemeljenost. Tudi, če toženec določenih ugovorov pred izdajo vmesne sodbe ni podal, pa se ti ugovori nanašajo le na podlago zahtevka, teh ugovorov v nadaljnjem postopku odločanja o znesku ne more več uveljavljati.
 - Glede na pravnomočno vmesno sodbo, s katero je sodišče odločilo o temelju odškodninske odgovornosti dolžnikov, ni razlogov, da bi dolžnika po končni sodbi Okrožnega sodišča v Celju P 351/1995 z dne 9. 3. 2011, ki predstavlja izvršilni naslov, odgovarjala drugače kot je to določeno s sodbo Okrožnega sodišča v Celju sodbo P 351/1995 z dne 14. 9. 2006, ki je bila v celoti potrjena s sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 945/2007 z dne 13. 12. 2007. Sodbo, ki je izvršilni naslov, je potrebno uporabiti in razlagati v povezavi s pravnomočno vmesno sodbo.
 I. Pritožbi se delno ugodi, sklep sodišča prve stopnje se v II. točki izreka glede zavrnitve predloga za izvršbo za izterjavo glavnice v višini 113.684,13 EUR, zakonskih zamudnih obresti od zneska 48.191,78 EUR od 5. 5. 2010 dalje do plačila, 64.072,35 EUR od 9. 3. 2011 dalje do plačila, 1.420,00 EUR od 28. 12. 2010 dalje do plačila, razveljavi in se zadeva v tem obsegu vrne v nov postopek.
 V preostalem - glede zakonskih zamudnih obresti od pravdnih stroškov - zneska 9.813,54 EUR, se pritožba zavrne in v tem obsegu potrdi sklep sodišča prve stopnje.
 1. Sodišče prve stopnje je z uvodoma citiranim sklepom na podlagi izvršljive sodne odločbe Okrožnega sodišča v Celju opr. št. P 351/1995 z dne 9. 3. 2011 zaradi izterjave upnikove denarne terjatve, in sicer glavnice v višini 123.497,67 EUR, zakonskih zamudnih obresti od zneska 48.191,78 EUR od 5. 5. 2010 dalje do plačila, 64.072,35 EUR od 9. 3. 2011 dalje do plačila, 1.420,00 EUR od 28. 12. 2010 dalje do plačila, ter stroškov izvršilnega postopka in vseh nadaljnjih izvršilnih stroškov, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zamude do plačila, dovolilo izvršbo z rubežem in prenosom denarnih sredstev dolžnika pri organizacijah za plačilni promet ter rubežem, cenitvijo in prodajo dolžnikovih premičnih stvari (I. točka izreka), v preostalem pa je upnikov predlog za izvršbo zavrnilo (II. točka izreka). Nadalje je sodišče določilo izvršitelja (III. točka izreka) ter odločilo o izvršilnih stroških, ki jih je dolžnik dolžan v roku 8 dni od vročitve sklepa plačati upniku (IV. točka izreka).
 2. Zoper zavrnilni del sklepa (II. točka izreka) se pritožuje upnik brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov. V pritožbenem predlogu se zavzema za spremembo izpodbijanega dela sklepa sodišča prve stopnje tako, da se njegovemu predlogu za izvršbo v celoti ugodi (za preostalo polovico terjatve z zakonskimi zamudnimi obrestmi in za zamudne obresti od pravdnih stroškov). Sklicuje se na sodbo, ki v predmetni zadevi predstavlja izvršilni naslov. Meni, da ne izterjuje nič več, kot mu po tej sodbi gre. Po njegovem zgolj dejstvo, da sta dolg dolžna povrniti dva dolžnika, ne pomeni, da mu je eden dolžan povrniti le del, drugi pa preostanek tega dolga. Dolžnika sta mu solidarno odgovorna (206. člen Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljevanju ZOR), saj izterjuje povrnitev premoženjske škode, ki sta mu jo povzročila dolžnika skupaj, prav tako pa navedeno izhaja iz izreka sodbe, ki predstavlja izvršilni naslov. Ob tem izpostavi, da Zakon o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) kot izvršilni naslov navaja pravnomočno in izvršljivo sodbo in ne le njen izrek, kar pomeni, da je sodišče vezano na sodbo kot celoto. Sodišče prve stopnje je s sklicevanjem na 393. člen Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) zmotno uporabilo materialno pravo. V predmetnem postopku je glede na določbo 1060. člen OZ potrebno uporabiti določbe ZOR, prav tako pa ni mogoče citiranega člena razlagati v smeri, da zato ker je obveznost dolžnikov denarna, je deljiva. Poda stališče v zvezi z zakonodajalčevim namenom pri opisu deljivih obveznosti. Glede zavrnitve izvršbe za zamudne obresti od pravdnih stroškov priznava, da izvršilni naslov izrecno ne govori o tem, da je dolžnik v primeru zamude dolžan plačati tudi zamudne obresti, vendar po njegovem to ne pomeni, da do tega plačila ni upravičen. Dolžnik stroškov v določenem roku (15 dni) ni poravnal, zato je po zakonu dolžan poravnati tudi zakonske zamudne obresti od tega dolga. Priglaša pritožbene stroške.
 4. Sodišče druge stopnje je s smiselno uporabo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena istega zakona in 15. členom ZIZ preizkusilo odločitev sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov, po uradni dolžnosti pa pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. (razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje), 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter na pravilno uporabo materialnega prava.
 5. Pregled zadeve pokaže, da je sodišče prve stopnje zavrnilo upnikov predlog za izterjavo celotne obveznosti, saj to naj ne bi izhajalo iz priloženega izvršilnega naslova, sodišče pa je ob upoštevanju načela formalne legalitete pri odločanju o dovolitvi izvršbe vezano na izvršilni naslov (prvi odstavek 17. in prvi odstavek 44. člena ZIZ). Razlogom sodišča prve stopnje o vezanosti na načelo formalne legalitete je sicer pritrditi, pri čemer pa v obravnavanem primeru ni mogoče spregledati dejstva, da je Okrožno sodišče v Celju s sodbo P 351/1995 z dne 9. 3. 2011, ki je postala pravnomočna in izvršljiva 5. 7. 2011, odločilo le o premoženjski škodi, ki je upniku nastala v škodnem dogodku 7. 12. 1991, pred tem pa je z vmesno in delno sodbo P 351/1995 z dne 14. 9. 2006, ki je bila v celoti potrjena s sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 945/2007 z dne 13. 12. 2007, odločilo, da sta toženi stranki (sedaj dolžnika) solidarno odgovorna za škodo, ki je tožniku (sedaj upniku) nastala v škodnem dogodku, ter da morata plačati odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini takratnih 16,000.000,00 SIT, v presežku pa je zahtevek zavrnilo.
 6. Z vmesno sodbo odloči sodišče o podlagi tožbenega zahtevka (315. člen ZPP). Izdaja vmesne sodbe predstavlja cepitev odločanja o tožbenem zahtevku na odločanje o podlagi zahtevka (ki je implicitno vsebovana v izreku vsake dajatvene sodbe) in na odločanje o višini zahtevka (ki je tu pridržana za končno sodbo). Pri izdaji vmesne sodbe mora zato sodišče odločiti o vseh vprašanjih, ki materialnopravno utemeljujejo zahtevek, kakor tudi o vseh toženčevih ugovorih, ki izpodbijajo njegovo utemeljenost. Tudi, če toženec določenih ugovorov pred izdajo vmesne sodbe ni podal, pa se ti ugovori nanašajo le na podlago zahtevka, teh ugovorov v nadaljnjem postopku odločanja o znesku ne more več uveljavljati. To je bistvo t.i. prekluzivnega učinka vmesne sodbe. Pri odločanju o znesku se sodišče ne more več spuščati v vprašanja, ki sodijo v podlago zahtevka. V postopku po izdaji vmesne sodbe lahko sodišče obravnava le vprašanja in upošteva le ugovore, ki se nanašajo zgolj na višino zahtevka. Vezano je na vmesno sodbo.(1) V odškodninskem sporu mora v zvezi s tem ugotoviti vse elemente civilnega delikta, pri čemer se z obsegom škode ne ukvarja, mora pa ugotoviti obstoj škode vsaj z veliko stopnjo verjetnosti. O znesku, to je o višini tožbenega zahtevka, pa odloči potem, ko postane vmesna sodba pravnomočna. Z vmesno sodbo je treba odločiti tudi o vseh ugovorih, ki v celoti ali deloma vplivajo na obstoj podlage tožbenega zahtevka.(2) Upoštevajoč predpostavke odškodninske odgovornosti spada sem tudi odločanje o odgovornosti strank (deljena odgovornost, solidarna odgovornosti).
 7. Glede na pravnomočno vmesno sodbo, s katero je sodišče odločilo o temelju odškodninske odgovornosti dolžnikov, ni razlogov, da bi dolžnika po končni sodbi Okrožnega sodišča v Celju P 351/1995 z dne 9. 3. 2011, ki predstavlja izvršilni naslov, odgovarjala drugače kot je to določeno s sodbo Okrožnega sodišča v Celju sodbo P 351/1995 z dne 14. 9. 2006, ki je bila v celoti potrjena s sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 945/2007 z dne 13. 12. 2007. Sodbo, ki je izvršilni naslov, je potrebno uporabiti in razlagati v povezavi s pravnomočno vmesno sodbo. Odločitev, ki je vsebovana v vmesni sodbi, je vsebovana tudi v končni sodbi, ki je bila izdana v zadevi.(3) Vsak dolžnik solidarne obveznosti odgovarja upniku za celo obveznost, upnik pa lahko zahteva njeno izpolnitev od kogar hoče, vse dotlej, dokler ni popolnoma izpolnjena (395. člen OZ). Resda je denarna obveznost deljiva, vendar je v obravnavanem primeru potrebno upoštevati tudi pravni temelj odškodninske obveznosti.
 8. V izvršilnem postopku, ki teče na podlagi izvršilnega naslova, sodišče le prisilno izvršuje terjatev, kot izhaja iz pravnomočnega in izvršljivega izvršilnega naslova. Izvršilno sodišče je v celoti vezano na izvršilni naslov (prvi odstavek 17. člena ZIZ in prvi odstavek 44. člena ZIZ), kar pravilno obrazlaga tudi sodišče prve stopnje, zato lahko dovoli izvršbo le za izterjavo terjatve, ki izhaja iz izvršilnega naslova in ne more naložiti dolžniku nekaj več, kot je določeno v izvršilnem naslovu. Dolžnost plačila zakonskih zamudnih obresti je resda zakonska posledica dolžnikove zamude z izpolnitvijo denarne obveznosti (prvi odstavek 378. člena OZ, 277. člen ZOR), vendar pa zakonska določba sama po sebi še ne pomeni, da je mogoče dovoliti in voditi izvršbo tudi za zakonske zamudne obresti, kolikor izvršilni naslov le teh ne zajema. Določba prvega odstavka 378. člena OZ bi bila za izvršilno sodišče upoštevna le, če bi bila ta določba upoštevana v izvršilnem naslovu. Odločanje izvršilnega sodišča o upravičenosti upnika do zakonskih zamudnih obresti, o katerih ni bilo odločeno v izvršilnem naslovu, bi pomenilo materialnopravno odločanje o zahtevku upnika in prekoračitev pristojnosti izvršilnega sodišča ter poseg v pristojnost pravdnega sodišča. Ker iz izvršilnega naslova (točka 3 izreka) ne izhaja, da bi moral dolžnik v primeru zamude plačati tudi zamudne obresti od pravdnih stroškov, sodišče pa je v celoti vezano na izvršilni naslov, za ta del obveznosti ni mogoče dovoliti izvršbe. Ker upnik v delu, ki se nanaša na zamudne obresti od pravdnih stroškov nima izvršilnega naslova, je odločitev sodišča prve stopnje, ki je v tem delu predlog za izvršbo zavrnilo, pravilna in zakonita (17. in 19. člen ZIZ). Pritožbena izvajanja upnika glede zamudnih obresti od pravdnih stroškov niso utemeljena.
 9. Po obrazloženem je upnik s pritožbenimi izvajanji v povezavi z uradnim pritožbenim preizkusom zadeve uspel vsaj delno omajati zaključke sodišča prve stopnje. Ker je to v zvezi z izvršilnim naslovov izhajalo iz zmotnih materialno-pravnih izhodišč, je ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Upoštevajoč okoliščine primera sodišče druge stopnje ne more samo dopolnjevati postopka oziroma odpravljati teh pomanjkljivosti, ne da bi strankama odvzelo pravico do izjave ter pravnih sredstev. Navedeno je v skladu s 3. točko 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ narekovalo delno razveljavitev izpodbijanega dela sklepa sodišča prve stopnje - II. točke izreka glede zavrnitve predloga za izvršbo za izterjavo glavnice v višini 113.684,13 EUR, zakonskih zamudnih obresti od zneska 48.191,78 EUR od 5. 5. 2010 dalje do plačila, 64.072,35 EUR od 9. 3. 2011 dalje do plačila, 1.420,00 EUR od 28. 12. 2010 dalje do plačila, in v tem obsegu vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje, v katerem naj sodišče prve stopnje v skladu z načelom formalne legalitete dosledneje upošteva vsebino izvršilnih naslovov, ki v predmetnem postopku predstavljata podlago za izvršbo. V preostalem - glede zakonskih zamudnih obresti od pravdnih stroškov, se pritožba zoper II. točko izreka zavrne in v tem obsegu potrdi sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).
 10. O stroških postopka v zvezi s predlogom za izvršbo (IV. točka izreka) je sodišče prve stopnje pravilno odločalo na podlagi Odvetniške tarife (v nadaljevanju OT). Slednja v tarifni številki 27 predpisuje število točk za predlog, s katerim se uvaja izvršilni postopek. Ker v obravnavanem primeru odvetniku glede na višino terjatve, za katero je sodišče prve stopnje dovolilo izvršbo (I. točka izreka sklepa sodišča prve stopnje), že pripada maksimalna nagrada za predlog za izvršbo, delna razveljavitev sklepa sodišča prve stopnje (zavrnilni del) ne vpliva na stroškovno odločitev. Tudi morebitno zvišanje terjatve, za katero bi sodišče prve stopnje dodatno dovolilo voditi izvršbo, ne bo vplivalo na višino nagrade za predlog za izvršbo, ki po določbah OT pripada odvetniku.
 11. Sodišče prve stopnje bo pred ponovnim odločanjem presodilo o smotrnosti oprave naroka zaradi razjasnitve vsebine vloge upnika z dne 18. 6. 2015.
 12. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se v skladu s tretjim odstavkom 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pridrži za končno odločbo.
 Op. št. (1) : Sodba Vrhovnega sodišča RS II Ips 33/2004 z dne 23. 9. 2004.
 Op. št. (2) : Načelno pravno mnenje občne seje Vrhovnega sodišča RS z dne 18. 12. 2001.
 OP. št. (3) : Sklep Vrhovnega sodišča RS II Ips 355/2001 z dne 20. 3. 2002.
 OZ 378, 378/1, 395. ZIZ člen 17, 19, 17/1, 44, 44/1. ZPP člen 315.
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExMzkxNzgy


type: contracts

text:
 5.11.2020
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 368/7
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 107/2018
 z 31. mája 2018,
 ktorým sa mení príloha II (Technické predpisy, normy, skúšky a certifikácia) k Dohode o EHP [2020/1611]
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/133 z 24. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2008/911/ES, ktorým sa vytvára zoznam rastlinných látok, rastlinných prípravkov a ich kombinácií určených na používanie v tradičných rastlinných liekoch (1), v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 38, 10.2.2018, s. 42, sa má začleniť do dohody o EHP.
 (2)
 Príloha II k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 V bode 15zl (rozhodnutie Komisie 2008/911/ES) kapitoly XIII prílohy II k Dohode o EHP sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32018 D 0133: vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/133 z 24. januára 2018 (Ú. v. EÚ L 22, 26.1.2018, s. 36) v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 38, 10.2.2018, s. 42.“
 Článok 2
 Znenie vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2018/133 v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 38, 10.2.2018, s. 42 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. júna 2018 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 31. mája 2018
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Claude MAERTEN
 (1) Ú. v. EÚ L 22, 26.1.2018, s. 36.
 (*1) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


type: caselaw

text:
 22.3.2014
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 85/11
 Demande de décision préjudicielle présentée par le Nejvyšší soud (République tchèque) le 12 décembre 2013 — L/M, R et K
 (Affaire C-656/13)
 2014/C 85/19
 Langue de procédure: le tchèque
 Juridiction de renvoi
 Nejvyšší soud
 Parties dans la procédure au principal
 Partie requérante: L
 Partie défenderesse: M, R et K
 Questions préjudicielles
 1)
 L’article 12, paragraphe 3, du règlement (CE) no 2201/2003 (1) du Conseil du 27 novembre 2003 relatif à la compétence, la reconnaissance et l'exécution des décisions en matière matrimoniale et en matière de responsabilité parentale abrogeant le règlement (CE) no 1347/2000 (ci-après «le règlement Bruxelles II bis») doit-il être interprété en ce sens qu’il fonde la compétence pour une procédure en matière de responsabilité parentale également lorsqu’aucune procédure afférente n’est pendante (c’est-à-dire «des procédures autres que celles visées au paragraphe 1»)?
 En cas de réponse affirmative à la première question:
 2)
 L’article 12, paragraphe 3, du règlement Bruxelles II bis doit-il être interprété en ce sens qu’on entend par acceptation expresse ou de toute autre manière non équivoque également la situation dans laquelle la partie qui n’a pas initié la procédure dépose son propre acte introductif d’instance dans la même affaire, mais qu’ensuite, lors du premier acte qui lui incombe, fait valoir l’incompétence du juge dans la procédure initiée auparavant par l’autre partie?
 (1) JO L 388, p.1.


text:
ΕΝΑ BLOG ΓΙΑ ΤΟΝ ΟΑΕΔ: Απριλίου 2016
 Ένα blog για τον Ο.Α.Ε.Δ. Ένα ιστολόγιο με επίκεντρο τη Δημόσια Πολιτική για την ανεργία. Ένα ιστολόγιο κατάθεσης των προβληματισμών και των προβλημάτων μας. Παρασκευή, 29 Απριλίου 2016
 Συγκρότηση Δ.Σ. της Π.Ε.Υ. Ο.Α.Ε.Δ.
 Καραμεσίνη,
 ΠΕΥ ΟΑΕΔ: Κατάληψη Στο ΚΠΑ Αθήνας Αθήνα 25/4/2016
 Μετατάξεις υπαλλήλων με μεταφορά θέσης. Η απάντηση του Υπουργείου στο με αριθμό 194/7-12-2015 έγγραφο της Ομοσπονδίας Yπαλλήλων ΟΑΕΔ
 Ταχ. Δ/νση: Β. Σοφίας 15, 106 74 Αθήνα Πληροφορίες: Ε. Χούμου Τηλέφωνο: 213 131 3371 E-mail: ΘΕΜΑ: Μετατάξεις υπαλλήλων με μεταφορά θέσης.
 ΠΡΟΣ: Ομοσπονδία Υπαλλήλων Ο.Α.Ε.Δ. Εθνικής Αντίστασης 8, 174 56 Άλιμος Σχετ.: Το αριθμ. πρωτ. 194/7.12.2015 έγγραφο της Ομοσπονδίας Υπαλλήλων Ο.Α.Ε.Δ.
 Δελτίο Τύπου Ομοσπονδίας Υπαλλήλων ΟΑΕΔ για τη μεταφορά ταμειακών διαθέσιμων στην ΤτΕ Η νέα, αιφνιδιαστική και
 δια περιφοράς απόφαση του ΔΣ του ΟΑΕΔ για τη μεταφορά ταμειακών
 διαθέσιμων (100 εκ. ευρώ) στη ΤτΕ από τον Οργανισμό μας, είτε εδράζει στην προετοιμασία για χειρότερες εξελίξεις, είτε
 στην πρόσκαιρη κάλυψη ταμειακού ελλείμματος, καταλήγει στον ίδιο παρανομαστή
 που είναι αφενός η δημιουργία ενός γενικότερου κλίματος αποσταθεροποίησης και
 ανασφάλειας στην κοινωνία και αφετέρου η αποδυνάμωση της λειτουργίας και του προγραμματισμού του ΟΑΕΔ, με ότι
 σημαίνει αυτό για την πιο ευαίσθητη κοινωνική ομάδα, τους ανέργους. Η εν μία
 νυκτί «επενδυτική» κίνηση του ΔΣ του ΟΑΕΔ δεν αφήνει κανένα περιθώριο
 αισιοδοξίας και δημιουργεί απορίες για τον σχεδιασμό εξόδου από την κρίση. Διαβάστε περισσότερα
 Μεταφορά των αποθεματικών του ΟΑΕΔ στην ΤτΕ
 Συμβουλευτικής Γυναικών του Δήμου Πρέβεζας, σε συνεργασία με τον ΟΑΕΔ Πρέβεζας
 διοργανώνουν ενημερωτική εκδήλωση με θέμα: «Γυναικεία Επιχειρηματικότητα- Προτάσεις & Λύσεις», την Δευτέρα 9
 Μαΐου , στο Πολιτιστικό Κέντρο του Δήμου (Πρώην ΟΑΣΗ) και ώρα 19:00μμ.
 Στην φορολογική δήλωση οι αμοιβές και επιδόματα του ΟΑΕΔ Ο ΟΑΕΔ ενημέρωσε σήμερα ότι έχουν ήδη αναρτηθεί στα αντίστοιχα πεδία των φορολογικών δηλώσεων τα στοιχεία επιδοτήσεων - παροχών 2015 των συναλλασσομένων με τον Οργανισμό.
 Χωρίς ταμείο ανεργίας ΟΑΕΔ οι εργαζόμενοι της Ηλεκτρονικής Αθηνών Μαζική διαμαρτυρία έξω από το κεντρικό κατάστημα και τα γραφεία της διοίκησης της εταιρείας στο Περιστέρι πραγματοποίησαν στις 9 το πρωί της Δευτέρας οι εργαζόμενοι της «Ηλεκτρονικής», ενώ την Τρίτη 19 Απρίλη θα πραγματοποιηθεί στις 14.30 το μεσημέρι παράσταση διαμαρτυρίας στον ΟΑΕΔ.
 Αθήνα, 13-04-2016 ΑΝΑΚΟΙΝΩΣΗ
 ΦΟΡΕΙΣ, ΓΙΑ 728 ΘΕΣΕΙΣ ΠΛΗΡΟΥΣ ΑΠΑΣΧΟΛΗΣΗΣ
 Σήμερα στις 13/04/2016 εκδόθηκε η
 Δημόσια Πρόσκληση Νο 4/2016 που αφορά στη διαδικασία προσλήψεων προσωπικού για την προώθηση της απασχόλησης μέσω προγραμμάτων κοινωφελούς χαρακτήρα, σε Επιβλέποντες Φορείς του Υπουργείου Πολιτισμού & Αθλητισμού.
 Η Δημόσια Πρόσκληση αφορά στη
 δημιουργία 728 θέσεων πλήρους απασχόλησης, μέσω της πρόσληψης προσωπικού, για χρονικό διάστημα
 πέντε (5) μηνών, σε Επιβλέποντες Φορείς του Υπουργείου Πολιτισμού & Αθλητισμού. Η
 εγγεγραμμένους ανέργους στο μητρώο του ΟΑΕΔ, ηλικίας 18 ετών και άνω, ξεκινά
 από την 10η πρωινή της 15ης Απριλίου 2016 και λήγει την 12η
 μεσημβρινή της 25ης Απριλίου 2016.
 Η υποβολή των αιτήσεων γίνεται αποκλειστικά μέσω του διαδικτύου στην ιστοσελίδα του ΟΑΕΔ (www.oaed.gr) χρησιμοποιώντας
 το σχετικό πεδίο υποβολής ηλεκτρονικής αίτησης.
 Στην ομιλία του στη συγκέντρωση - αποκορύφωμα της μεγάλης πορείας αγώνα Πάτρα - Αθήνα για την ανεργία, στην πλατεία Συντάγματος, ο δήμαρχοςΠατρέων, Κώστας Πελετίδης τόνισε: «Αγωνιστές και Αγωνίστριες της ζωής, φίλες και φίλοι Μετά από οχτώ ημέρες της πορείας - αγώνα 220 χιλιομέτρων Πάτρα - Αθήνα, με σύνθημά μας "δουλειά για όλους, δουλειά με δικαιώματα", φτάσαμε εδώ στην Αθήνα, στο Σύνταγμα. Είμαστε μπροστά στο Κοινοβούλιο, εκεί που λένε ότι παίρνονται οι αποφάσεις. Αποφάσεις αντιλαϊκές που θωρακίζουν αυτούς που κατέχουν τον πλούτο, τα μονοπώλια, τους εφοπλιστές, τους τραπεζίτες και τσακίζουν αυτούς που τον δημιουργούν.
 Το ψηφοδέλτιο της Ανεξάρτητης Αγωνιστικής Ενωτικής Κίνησης Υπαλλήλων ΟΑΕΔ Κεντρικής και Δυτικής Μακεδονίας
 Συνάδελφοι , Συναδέλφισσες εξαγγείλαμε πριν από μέρες τη δημιουργίας μιας νέας κίνησης
 . Δηλώνουμε εξαρχής την ανεξαρτησία της νέας
 μας κίνησης και ότι δεν αποτελεί εσωκομματική τάση
 κάποιου κόμματος αλλά και ούτε είναι κλειστή
 Πιστεύουμε ακράδαντα στην ανεξαρτησία του
 συνδικαλιστικού κινήματος από κάθε μορφής εξαρτήσεις, κομματικές, κυβερνητικές
 κ.ά. Τα συνδικάτα δεν είναι για να
 Η διαφάνεια , η συμμετοχή και ο αγώνας είναι οι βασικές μας αξίες.
 καλούμε λοιπόν να στηρίξετε την
 προσπάθειά μας ώστε να χαράξουμε και να ακολουθήσουμε μαζί, μια κοινή πορεία που
 θα κάνει το όραμά μας πράξη.
 Ελάτε μαζί μας για να έχουμε:
 Η Αλληλεγγύη στον ΟΑΕΔ
 Άλλη μια προσπάθεια αλληλεγγύης από τους εργαζόμενους του ΟΑΕΔ στους συνανθρώπους μας που δοκιμάζονται ! Ευχαριστούμε θερμά όλους τους συναδέλφους που ανταποκρίθηκαν για άλλη μια φορά στο κάλεσμα αλληλεγγύης της Ομοσπονδίας
 Η συναδέλφισσα Δήμητρα δεν ψήφισε
 Η συναδέλφισσα Δήμητρα δεν ψήφισε στις εκλογές για τη διοίκηση
 του Σωματείου μας της ΠΕΥ ΟΑΕΔ, στις εκλογές της 30/03/2016.
 Η Δήμητρα προσήλθε κανονικά να ψηφίσει, αλλά δεν βρέθηκε
 στους καταλόγους.
 Η Δήμητρα δουλεύει στον
 ΟΑΕΔ Περιστερίου και είναι μια εξαιρετική υπάλληλος του Οργανισμού (αλλά αυτό δεν παίζει ρόλο για το λόγο που καταθέτω
 εδώ ως συνάδελφός της).Προέρχεται από τα προγράμματα STAGE,και εργάζεται κανονικά στον
 Οργανισμό με ασφαλιστικά μέτρα που κέρδισε από τον Νοέμβριο του 2012.
 Έκανε αίτηση για να γίνει μέλος του Σωματείου τον Δεκέμβριο
 Το μόνο λάθος που έκανε η συναδέλφισσα Δήμητρα, ήταν πως δεν
 έλεγξε τις μισθοδοσίες της για το αν της γίνεται η παρακράτηση εισφορών για το
 Σωματείο μας, ώστε να είναι «ταμειακώς
 εντάξει».Αλλά επειδή για κάποιο γραφειοκρατικό λόγο δεν της αποστέλλονται οι
 μισθοδοσίες, δεν ήταν δυνατόν να το ελέγξει.
 Γαλλία: Ικανοποίηση αλλά και νέες "Ολονυκτίες" μετά τα μέτρα Βαλς για την ανεργία Ο Γάλλος Πρωθυπουργός προσπαθεί να κατευνάσει την αντιπαράθεση για τη μεταρρύθμιση της εργατικής νομοθεσίας που προκάλεσε συγκρούσεις και διαδηλώσεις Ο γάλλος πρωθυπουργός Μανουέλ Βαλς ανακοίνωσε σήμερα σειρά μέτρων που αποσκοπούν να ευνοήσουν την ένταξη των νέων στην αγορά εργασίας, στην προσπάθεια να κατευνάσει την αντιπαράθεση για τη μεταρρύθμιση της εργατικής νομοθεσίας που προκάλεσε συγκρούσεις και διαδηλώσεις. "Η Γαλλία πρέπει να ακούσει τη νεολαία", δήλωσε ο Βαλς σε συνέντευξη Τύπου αφού παρουσίασε τα μέτρα, ύψους 400 έως 500 εκατομμυρίων ευρώ τον χρόνο, σε οκτώ οργανώσεις μαθητών και φοιτητών. Διαβάστε περισσότερα
 Η επόμενη μέρα στον ΟΑΕΔ, από τον Χαράλαμπο Πανταζή ΠΑΝΤΑΖΗΣ ΧΑΡΑΛΑΜΠΟΣ
 Στις εκλογές που θα γίνουν στις
 15/04/2016 καλούμαστε να ψηφίσουμε ως
 υπάλληλοι του Ο.Α.Ε.Δ. τους συνδικαλιστές που θα μας εκπροσωπήσουν στις
 συνδικαλιστικές μάχες, που θα δώσουμε τα
 επόμενα χρόνια για να διεκδικήσουμε αυτά
 που τόσο εύκολα μας στέρησαν κάποιοι απίθανοι που μας διοικούσανε, με το
 πρόσχημα της οικονομικής κρίσης, που αυτοί σχεδίαζαν αλλά και επέβαλαν τελικά στην ελληνική κοινωνία.
 Αυτοί που καθημερινά μας
 συκοφαντούσαν συντονισμένα λέγοντας, ότι
 για όλα φταίμε εμείς και ότι αυτοί θα μας σώσουν τιμωρώντας μας ( μειώσεις
 μισθών, συγχωνεύσεις οργανισμών, διαθεσιμότητα, απολύσεις, προσχηματική αξιολόγηση, ξαφνικούς θανάτους
 ΕΡΤ, ΟΑΕΔ ) αλλά παράλληλα
 τιμωρώντας και όλη την κοινωνία ( σοβαρές περικοπές του ταμείου ανεργίας, κατάργηση του επιδόματος
 παιδιού, μεταφορά ενεργητικών πολίτικων απασχόλησης στους ιδιώτες με πενιχρά
 και χωρίς στόχευση αποτελέσματα κ.λπ.).
 Στο αμαξοστάσιο Ελληνικού βρέθηκε το απόγευμα του Σαββάτου 9-4-16 η ευρωβουλευτής του ΣΥΡΙΖΑ Κωνσταντίνα Κούνεβα και συνομίλησε με τις εργαζόμενες καθαρίστριες της εργολαβικής εταιρείας «ΛΙΝΚ ΑΠ» που έχει αναλάβει τον καθαρισμό των λεωφορείων της Ο.ΣΥ. Μετανάστριες οι περισσότερες από την Αλβανία, τη Βουλγαρία, τη Ρωσία, τη Σιέρα Λεόνε. Θύματα ενός εργασιακού μεσαίωνα που επέβαλαν εδώ και χρόνια οι εργολάβοι της «χαμηλότερης προσφοράς», που κόβουν εργασιακά και ασφαλιστικά δικαιώματα των καθαριστριών για να «χτυπήσουν» τις εργολαβίες και να μεγιστοποιήσουν το κέρδος τους. Απλήρωτες για μήνες, χωρίς δώρα, επιδόματα, υπερωρίες, νυχτερινά, χωρίς αντίγραφα της σύμβασης και των αποδείξεων πληρωμής,- υποχρεώνονται να υπογράφουν αποδείξεις για μεγαλύτερα ποσά από όσα πραγματικά παίρνουν στο χέρι-, χωρίς τον απαιτούμενο εξοπλισμό κι όταν διαμαρτύρονται αντιμετωπίζουν τρομοκρατία και απολύσεις. Διαβάστε περισσότερα
 Η τουριστική κίνηση στα 5 νησιά του Βορειοανατολικού Αιγαίου που αποτελούν τα βασικά σημεία εισροής προσφυγικών κυμάτων, είναι μειωμένη σε σχέση με τις προηγούμενες χρονιές. Για αυτό το λόγο, αποφασίστηκε η ενίσχυσή τους, με αύξηση της επιδότησης των τουριστικών μονάδων τους, στο πλαίσιο του προγράμματος Κοινωνικού Τουρισμού 2015-2016.Με απόφαση της Αν. Υπουργού Εργασίας, Ράνιας Αντωνοπούλου, σε συνεργασία με την Αν. Υπουργό Τουρισμού, Έλενα Κουντουρά, και τη Διοικήτρια του ΟΑΕΔ, Μαρία Καραμεσίνη, οι εργαζόμενοι, οι άνεργοι και οι οικογένειές τους που θα προτιμήσουν για τις διακοπές τους τουριστικά καταλύματα στα νησιά Λέσβο, Χίο, Σάμο, Λέρο και Κω θα δικαιούνται, χωρίς καμία οικονομική επιβάρυνση, διακοπές έως και 10 ημερών και όχι 5, όπως ισχύει για τους δικαιούχους του Κοινωνικού Τουρισμού που θα επιλέξουν άλλους προορισμούς.
 Δεν καταβλήθηκαν χθες Παρασκευή 8 Απριλίου τα επιδόματα ανεργιας απο τον ΟΑΕΔ εξαιτίας τεχνικού προβλήματος Διαβάστε περισσότερα
 ΔΩΡΕΑΝ ΞΕΝΑΓΗΣΕΙΣ ΣΕ ΑΡΧΑΙΟΛΟΓΙΚΟΥΣ ΧΩΡΟΥΣ ΚΑΙ ΓΕΙΤΟΝΙΕΣ ΤΗΣ ΑΘΗΝΑΣ - ΑΠΡΙΛΙΟΣ 2016
 Πρόγραμμα δωρεάν ξεναγήσεων, μια περιήγηση στον πολιτιστικό πλούτο και τις ομορφιές της πόλης μας, από έμπειρους και εξειδικευμένους ξεναγούς, που προσφέρει ο Οργανισμός Πολιτισμού, Αθλητισμού & Νεολαίας του Δήμου σε συνεργασία με το Σωματείο Διπλωματούχων Ξεναγών.Απρίλιος:• Πέμπτη 7 Απριλίου 2016, ώρα 4.00 μ.μ. ΠΝΥΚΑ (Λόφος Νυμφών – Λόφος Μουσών) Σημείο συγκέντρωσης: Ιερός Ναός Αγ. Δημητρίου Λουμπαρδιάρη, Φιλοππάπου Ξεναγός: Κασσάνδρα Ποριώτη (έως 60 άτομα) Νέο Μουσείο Ακρόπολης, ώρα 5.00 μ.μ. Σημείο συγκέντρωσης: Είσοδος του μουσείου, Διονυσίου Αρεοπαγίτου 15 Ξεναγός: Στέλλα Γαλανοπούλου (έως 50 άτομα) Διαβάστε περισσότερα
 Κάλεσμα Εργατικών Συνδικάτων της Αττικής Στήριξης και συμμετοχής στην πορεία Πάτρα - Αθήνα ενάντια στην ανεργία, 2 - 10 Απρίλη
 Κάλεσμα Εργατικών Συνδικάτων της Αττικής Στήριξης και συμμετοχής στην
 πορεία Πάτρα - Αθήνα ενάντια στην ανεργία, 2 - 10 Απρίλη
 στο κάλεσμα του Δημοτικού Συμβουλίου της Πάτρας, για αγώνα ενάντια στην ανεργία
 που μαστίζει τη χώρα μας και έχει χτυπήσει την πόρτα σε χιλιάδες λαϊκές
 οικογένειες, θα δώσουμε όλες μας τις δυνάμεις για την επιτυχία της! Θα
 πρωτοστατήσουμε, συμμετέχοντας σε αυτήν, οργανώνοντας τη μαζική συμμετοχή ακόμα
 περισσότερων σωματείων, εργαζομένων και ανέργων από τους χώρους δουλειάς και
 τους κλάδους μας στην πορεία αλλά και τις εκδηλώσεις που θα πραγματοποιηθούν
 στην περιοχή της Αττικής. Συμμετέχουμε
 στην πορεία ενάντια στην ανεργία και στην μεγάλη διαδήλωση - συναυλία
 εργαζομένων, ανέργων και νεολαίας την Κυριακή 10 Απρίλη, στο Σύνταγμα, στις
 Ανεξάρτητη Αγωνιστική Ενωτική Κίνηση Υπαλλήλων ΟΑΕΔ Κεντρικής και Δυτικής Μακεδονίας Συνάδελφοι , Συναδέλφισσες εξαγγείλαμε πριν από μέρες τη δημιουργίας μιας νέας κίνησης
 Αλλυλεγγύη στους πρόσφυγες από τη 2η ΕΠΑΣ ΟΑΕΔ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ "αρσις"ΚΟΙΝΩΝΙΚΉ ΟΡΓΆΝΩΣΗ ΥΠΟΣΤΉΡΙΞΗΣ ΝΈΩΝΣΥΝ ΠΡΑΞΗΤΡΆΠΕΖΆ ΣΥΛΛΟΓΉΣ & ΔΙΑΘΕΣΗΣ ΕΙΔΏΝ ΠΡΩΤΗΣ ΑΝΑΓΚΗΣΗ ειδικότητα Βοηθών Βρεφονηπιοκόμων της 2η ΕΠΑ.Σ. Θεσσαλονίκης - ΟΑΕΔπήρε την πρωτοβουλία και συγκέντρωσε είδη πρώτης ανάγκης για τους πρόσφυγες.Η δράση αποδεικνύει το υψηλό αίσθημα αλληλεγγύης των μαθητών,-τριων
 Το ψηφοδέλτιο της Ανεξάρτητης Αγωνιστικής Ενωτικής...
 Κάλεσμα Εργατικών Συνδικάτων της Αττικής Στήριξης ...
 Αλλυλεγγύη στους πρόσφυγες από τη 2η ΕΠΑΣ ΟΑΕΔ ΘΕΣ...


jurisdiction: US

text:
 215 Md. 142 (1957)
 137 A.2d 119
 PALMER
 v.
 STATE
 [No. 50, September Term, 1957.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided December 19, 1957.
 *144 The cause was argued before BRUNE, C.J., and COLLINS,[1] HENDERSON, HAMMOND and PRESCOTT, JJ.
 Joseph G. Finnerty and William L. Jacob for the appellant.
 Joseph S. Kaufman, Assistant Attorney General, with whom were C. Ferdinand Sybert, Attorney General, Frank H. Newell, 3rd, State's Attorney for Baltimore County, and Douglas G. Bottom, Assistant State's Attorney, on the brief, for the appellee.
 BRUNE, C.J., delivered the opinion of the Court.
 This is an appeal from a judgment of the Circuit Court for Baltimore County rendered by Judge Smith sitting without a jury, on March 22, 1957, that the appellant, James Palmer, was a defective delinquent and ordering that he be committed to Patuxent Institution for an indefinite period, subject to the further order of the Court.
 On April 18, 1955, James Palmer was arrested and charged with housebreaking. On April 22, 1955, he pleaded guilty, and Judge Gontrum sentenced him to the State Reformatory for Males for a term not to exceed five years with the recommendation that he be sent to Patuxent Institution for examination to ascertain whether he was a defective delinquent under the provisions of Article 31B, Section 5, of the Maryland Code (1951). This recommendation was carried out and on March 13, 1957, the Director of Patuxent Institution, Dr. Harold M. Boslow, forwarded to the Circuit Court *145 for Baltimore County a written report and a letter recommending that the appellant be committed to Patuxent Institution on an indeterminate basis as a defective delinquent. In accordance with Article 31B, Section 8, which gives the defendant the right to have the matter tried before a jury and which specifies that he be represented by counsel and have the right to produce witnesses and present evidence, a trial was held before Judge Smith sitting in the Circuit Court for Baltimore County, a jury trial being waived which resulted in the judgment appealed from.
 Appellant's appeal is based on the contention that "the State neither by testimony nor evidence has shown that the Appellant comes within the definition of a defective delinquent as defined in Section 5 of Article 31B."
 Article 31B, Section 5, reads as follows:
 "For the purposes of this Article, a defective delinquent shall be defined as an individual who, by the demonstration of persistent aggravated anti-social or criminal behavior, evidences a propensity toward criminal activity, and who is found to have either such intellectual deficiency or emotional unbalance, or both, as to clearly demonstrate an actual danger to society so as to require confinement and treatment under an indeterminate sentence, subject to being released only if the intellectual deficiency and/or the emotional unbalance is so relieved as to make it reasonably safe for society to terminate the confinement and treatment."
 It is further provided in Article 31B, Section 9 (b) that if the Court finds the defendant to be a defective delinquent as defined in Section 5, the Court shall order him committed to the institution for an indeterminate period.
 The appellant was born in Pennsylvania on December 3, 1933, and moved to the Baltimore area in 1941. He was committed to St. Mary's Industrial School because of truancy in 1945. In 1947 he was paroled and within one month violated his parole by stealing money, and was recommitted to St. Mary's. In 1948, because of repeated escapes, he was *146 transferred to the Maryland Training School, and released shortly thereafter. In 1949 he broke into a Knights of Columbus Hall and stole money from slot machines, for which he was sentenced to the Maryland Training School where he remained until October, 1950. At this time he was released, but was soon recommitted after he pleaded guilty to six offenses involving breaking into various places at night and stealing money from the premises. In 1954 he was released once again, but by April, 1955, he had again become entangled with the law, this time for stealing automobiles. In connection with this activity he broke into a building to get the keys to one or more cars parked outside on a used car lot. Following his plea of guilty to the charge of housebreaking and his sentence therefor, Judge Gontrum recommended that he be examined in order to determine if he was a defective delinquent who should be committed to Patuxent Institution.
 In view of this record appellant does not seriously contend that he does not come within that part of the statutory definition of the defective delinquent which describes "an individual who, by the demonstration of persistent aggravated anti-social or criminal behavior, evidences a propensity toward criminal activity". He does assert, however, that the language immediately following is clearly inapplicable to him and that hence he is not a defective delinquent. The statute continues: "and who is found to have either such intellectual deficiency or emotional unbalance, or both, as to clearly demonstrate an actual danger to society * * *." Both sides concede that appellant does not suffer with an "intellectual deficiency". I.Q. tests indicate that his level of intelligence is average. Therefore, the question narrows down to whether or not the appellant has been shown to have such "emotional unbalance" as is specified in the statute.
 What is meant by the phrase "emotional unbalance"? Research Report No. 29, Maryland Legislative Council, submitted in 1950, consisting of an analysis of the proposed new defective delinquent law (the present Article 31B) is helpful in this regard. At page 1 of this Report the author, G. Kenneth Reiblich, states that he was asked to study the need for legislation providing for the confinement and treatment of *147 certain criminals "who although they would not be insane under the current test of criminal insanity, would be so mentally and/or emotionally deficient as to suggest (and perhaps require) confinement separated from other criminals and treatment for such indefinite period as necessary for a cure." At a subsequent point in this Report (p. 26) there appears a section under the title "Opinion of Leading Maryland Psychiatrists and Psychologists".[1] Here, after discussing the persons who because of an intellectual deficiency coupled with anti-social behavior were a serious danger to society, the other category of dangerous persons was described:
 "The problem is more important and more difficult with those criminals who have deficient emotional balance and control  the so-called psychopaths. These are not merely the habitual offenders, but the individuals who, on the basis of their seriously distorted emotional make-up, persist in carrying out serious depredations against society."
 It seems reasonably clear that by the use of the phrase "emotional unbalance" the legislative intent was to refer to those people known medically as psychopaths, or as psychopathic personalities. These persons were described in Guttmacher and Weihofen, Psychiatry and the Law (1952) as
 "a group of mentally abnormal individuals who on clinical examination do not fit into the categories of psychoneurosis, psychosis, or intellectual deficiency. These patients are generally without complaints; they do not exhibit abnormally pronounced mood disturbances, nor do they present the distortions of thought which become so manifestly evident in delusions and hallucinations. Furthermore, they are not intellectually retarded. Yet they are constantly in difficulty because of their abnormalities of behavior. They are unable to conform to the *148 standards of their social group, and they are tragic failures in establishing lasting and satisfying interpersonal relationships. * * * [The] incapacity to conduct oneself `with decency and propriety in the business of life' is the outstanding characteristic of the true psychopath." (p. 86).
 See also Cleckley, The Mask of Sanity, 1955, on the subject of the psychopathic personality. Appellant agrees that the language "emotional unbalance" was intended to refer to persons of a psychopathic nature, but he equates the term "psychopathic" with the term "psychotic" and argues that since there is evidence in the record showing that appellant was not psychotic (i.e. one having a psychosis) it must necessarily follow that he was not psychopathic. "Psychotic" is defined in Webster's New International Dictionary, 2d Ed., as "of or pert. to psychosis; caused by or affected by psychosis; insane".
 Psychosis is defined as "mental disease; any serious mental derangement;  a purely psychiatric term, without the legal implications of the word insanity. See insanity".
 It will be noted that the description of the psychopath taken from Psychiatry and the Law, supra, specifically recognizes the fact that the psychopath does not fit into a psychosis classification.
 The record indicates that the appellant is sane and is not psychotic, but the record also amply supports the conclusion that he is afflicted with the very type of psychopathic personality which it seems quite clear the legislature was attempting to reach by the phrase "emotional unbalance" and the language following that term.
 We have already held that Article 31B, Section 5, sets up matters that are susceptible of proof. Eggleston v. State, 209 Md. 504, 121 A.2d 698. Appellant was examined extensively by various experts in the fields of criminal psychiatry and psychology and their findings are very strong evidence that he is a defective delinquent.
 The appellant contends that the expert witnesses who considered his case arrived at the conclusion that he was emotionally *149 unbalanced by stretching his demonstration of persistent, aggravated anti-social behavior to show not only a propensity toward criminal activity, but also to supply the other statutory requisite for a finding of defective delinquency (intellectual deficiency not being present in this case), that the individual have such emotional unbalance as to demonstrate clearly an actual danger to society and to require confinement and treatment. The appellant asserts that such stretching would convert the Defective Delinquent Law into an Habitual Criminal Act. The record, however, contains substantial evidence to show the existence of the emotional unbalance described in the statute, without resort to any such stretching as the appellant complains of, or to reasoning backward from his anti-social conduct.
 The evidence includes a staff report dictated by Dr. Edgar James Smith, Associate Director of the Patuxent Institution and a qualified psychiatrist, who had examined Palmer, which report is signed by Dr. Harold N. Boslow, Director of the Institution, and by two members of the staff, Robert B. Taylor, M.D., and Sigmund H. Manne, Criminal Psychologist. There is also a report of a psychological examination made by the latter, and there is testimony by Dr. Smith and testimony by Palmer himself.
 In the staff report, under the heading "Personal History", it is stated that Palmer "has been seen numerous times by psychiatrists and psychologists."
 This report states that Dr. Esther Richards saw Palmer when he was eleven years old, that she then called him "very psychopathic", and that she saw him again in 1950 and said of him at that time that he was "a psychopathic retarded individual, but there is more psychopath in the picture than there is retardation." She added: "He is a serious social menace and will be a threat to society until he commits a crime of sufficient magnitude such as murder, robbery or a sex crime to put him behind the locked door for a long time."
 The staff report also shows that Dr. Samuel Novey saw Palmer in 1945, 1949 and 1950, and that Dr. Novey stated (in part) at various times: "In view of James's [Palmer's] apparent utter incapacity to control his behavior and in view *150 of the fact that I do not feel that psychiatric treatment would be helpful to him, I would suggest that James be placed in some available institutional setting for as long a period as is possible under the jurisdiction of the court."
 There is also a statement in the staff report under the heading "Impression": that Palmer's "emotional instability reveals itself in the form of antisocial activity and he represents a menace to society at present * * *."
 Mr. Manne's report of Palmer's psychological examination under the heading "Summary" states in part: "This patient is overtly anxious, and his anxiety is also noted in the test situation. Test results appeared to indicate that he becomes anxious when confronted with the stresses of the external world and its sanctions against sexual misconduct. Apparently he is attempting to defend himself by being rigid, but his impulses appear to be quite close to the surface and his defense of rigidity has been unable to cope with his impulsive demands. He appears to have some difficulty in the sexual area and attempts to keep the world, and his own instinctual demands at bay by setting up a hard rigid form of defense."
 Besides these reports, there is Dr. Smith's testimony that he believes Palmer to be a defective delinquent "as defined by law", that he (the Doctor) finds Palmer emotionally unbalanced, that Palmer shows evidence of a severe character disorder, but no evidence of psychosis, and that in Dr. Smith's opinion, "under ordinary circumstances, he [Palmer] has a very rigid control over his emotions, but that under stress, he tends to lose this control."
 Palmer's inability to maintain his emotional controls under stress is also recognized by the staff report which states in part, under the heading "Impression": "Present psychiatric evaluation reveals a glib, rationalizer who shirks or ignores any social responsibility and has made his only strong identification with the criminal elements of society. An impoverished capacity for good human relationships is evident both on psychological and psychiatric examinations. The former also shows average intelligence, anxiety and attempted rigid controls which are inadequate to cope with his impulses."
 *151 These opinions as to Palmer's inability to maintain under stress the emotional controls which he has sought to place upon himself are in turn supported by Palmer's own testimony. On direct examination he was asked, "Now, what have you got to say about these violations of law, and why do you get involved in them?" His answer was: "Well, I figure I could have stopped it when I was younger if people would have left me alone, if I would have had a fair chance, especially the last two times around 1950 and '54. I was trying to get away to a different neighborhood, especially to get an overseas contract." This was followed a little later on cross-examination by these questions and answers (Mr. Bottom being Assistant State's Attorney):
 "(Mr. Bottom) And weren't you impressed any by the penal farm so that you wouldn't go breaking into places?
 "(Mr. Palmer) I come out with the idea of not doing it any more. In fact, I didn't want to. I was trying not to. I was trying to make some good friends, and I thought, maybe, well, after being up there for awhile, and everybody forgot about it, that the police that they wouldn't bother me. I was ready to start a good life then, and the police started bothering me right then. I put up with it for as long as I could, until I was down and out, and I had to do something.
 "(Mr. Bottom) Are you telling His Honor that you can't keep from breaking into places?
 "(Mr. Palmer) No.
 "(The Court) What he is saying is you can keep from breaking into places, but the police keep bothering you. If the police wouldn't bother you, you would get along all right.
 "(Mr. Palmer) If I was where nobody would bother me, if I am working, making enough money to buy a little bit of clothes and live decent, and nobody pestering me, I am okay, but as soon as they *152 start pestering me and cause me to lose what I am building up for
 "(The Court) Then you lose your willpower?
 "(Mr. Palmer) Yes, sir."
 It may be well to note in passing that the statute is very exacting about the professional qualifications and experience required of the top personnel at Patuxent. See Sections 2 and 3. Their expert findings and conclusions are to be accorded very serious consideration, particularly in a case such as this one, when the trial court almost necessarily must rely to a considerable degree on the opinions of expert witnesses.
 We think that the evidence before the trial court was sufficient to support its finding that the appellant was a defective delinquent. There was another psychiatric report made at the instance of the appellant but at the expense of the State which the appellant did not offer in evidence. Why he did not do so is not clear. We can only conclude that he thought it of little help. It was offered to us at the argument in this Court, but since it was not in evidence and is not properly before us we have not considered it.
 Judgment affirmed, with costs.
 NOTES
 [1] Reporter's Note: Judge Collins participated in the hearing of this case and in a conference with regard to its decision, but had retired from the Court prior to the adoption of this opinion.
 [1] Dr. Manfred S. Guttmacher, Dr. John C. Whitehorn, Dr. Vernon E. Scheidt, Dr. Jacob E. Finesinger, Dr. Robert M. Lindner and Dr. Clifton T. Perkins were the members of this group.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/9
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 14. januar 2016 — Vodafone GmbH mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)
 (Sag C-395/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv 2002/21/EF - artikel 7, stk. 3 - konsolidering af det indre marked for elektronisk kommunikation - direktiv 2002/19/EF - artikel 8 og 13 - operatør, der anses for at have en stærk markedsposition - forpligtelser, der pålægges af de nationale tilsynsmyndigheder - forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskaber - godkendelse af mobiltermineringspriser))
 (2016/C 098/11)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vodafone GmbH
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Konklusion
 Artikel 7, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) skal fortolkes således, at når en national tilsynsmyndighed har pålagt en operatør, der anses for at have en stærk markedsposition, en forpligtelse til at levere mobiltermineringsydelser, og efter den procedure, der er fastsat i denne bestemmelse, har underlagt de herfor forlangte priser en godkendelsespligt, er denne nationale tilsynsmyndighed forpligtet til på ny at gennemføre denne procedure, hver gang der til denne operatør udstedes en godkendelse af disse priser, når den sidstnævnte godkendelse kan have indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i denne bestemmelse.
 (1) EUT C 372 af 20.10.2014.


text:
Un père lointain (Un padre de película) est un bref roman de l'écrivain chilien Antonio Skármeta publié en 2010.
 Parution
 Le roman parait en France le chez Grasset.
 Résumé
 Jacques, instituteur à Contulmo, petit village chilien, aime la langue française que son père, Pierre, d'origine française, lui a apprise. Un an plus tôt, Pierre a quitté Jacques et sa mère, qui s'interrogent sur ce départ et attendent des nouvelles.
 Traductions
 A distant father, translated from the Spanish by John Cullen, New York, Other Press, 2013
 Un padre da film, traduzione di Paola Tomasinelli, Torino, Einaudi, 2011
 Adaptation cinématographique
 Selton Mello, Le Film de ma vie, 2017, avec Vincent Cassel
 Critiques
 « It is amazing how, in so few words, Skármeta is brilliantly able to paint the soul's complexities and turn the world into a less uncertain place. With exquisite prose, as faint as a sigh, Skármeta weaves a fun and ironic story of the torturous road toward maturity. », Félix J. Palma
 « La superficialidad en el tratamiento de los personajes es una marca distintiva de esta narración, al igual que el tono meloso, sentimentaloide de la escritura. », Patricia Espinosa, Las Últimas Noticias,
 Bibliographie
 Littérature hispano-américaine, Les Grands Articles d'Universalis, Encyclopaedia Universalis, 2016
 « ‘Un padre de película’, de Antonio Skármeta », Papel en blanco,
 Louise Krug, « Book Review: A Distant Father by Antonio Skármeta », , 2014
 Gabino Iglesias, « A Distant Father – Antonio Skármeta », Full Stop,
 « Tutti i mestieri di Jacques », Le recensioni di Repubblica e l'Espresso,
 Angela Bianchini, « Skármeta. Una misteriosa e poetica vicenda umana nel Sud del Cile », La Stampa,
 Notes et références
 Notes
 Références
 Liens externes
 Antonio Skármeta, autor de El cartero y Pablo Neruda ha presentado en Barcelona su nueva novela Un padre de película
 « Skármeta presenta en nuestra Casa ‘Un padre de película’, “una novela que me salió del corazón y del alma” », Casa Amèrica Catalunya,
 Roman paru en 2010
 Roman chilien


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 27.5.2016
 COM(2016) 303 final
 2016/0156(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách dohodou na úrovni Unie („horizontální pověření“). Cílem těchto dohod je umožnit všem leteckým dopravcům Evropské unie nediskriminační přístup na tratě mezi Evropskou unií a třetími zeměmi a uvést tak dvoustranné dohody o leteckých službách uzavřené mezi členskými státy a třetími zeměmi do souladu s právem Unie.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení deseti dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy a Filipínskou republikou.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Unie v oblasti letectví uvedením stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách do souladu s právem Unie.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Ustanovení čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Návrh je založen výhradně na „horizontálním pověření“ uděleném Radou s ohledem na problematiku obsaženou v právu Unie a dvoustranných dohodách o leteckých službách.
 •Proporcionalita
 Dohoda změní či doplní ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách pouze v rozsahu nezbytném k zajištění souladu s právem Unie.
 •Volba nástroje
 Dohoda mezi Unií a Filipínskou republikou je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy a Filipínskou republikou do souladu s právem Unie.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 V souladu s čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie vedla Komise jednání po konzultaci se zvláštním výborem. Během jednání bylo rovněž konzultováno dané odvětví. Byly vzaty v úvahu připomínky vznesené v průběhu tohoto procesu. Dotčené členské státy ověřily přesnost odkazů na dvoustranné dohody o leteckých službách. Odvětví zdůraznilo význam řádného právního základu pro své obchodní činnosti.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Posouzení dopadů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 Návrhem se zjednodušují právní předpisy. Příslušná ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a Filipínskou republikou o leteckých službách budou nahrazena či doplněna ustanoveními jedné dohody.
 •Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.DOPADY NA ROZPOČET
 Návrh nemá žádné dopady na rozpočet Unie.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Než dohoda vstoupí v platnost, je prováděna prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
 Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Mezinárodní vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními.
 Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se však porušuje právo Unie. Tyto doložky umožňují třetí zemi zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo oprávnění leteckého dopravce, který byl určen členským státem, není však významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Bylo shledáno, že tato situace diskriminuje letecké dopravce EU, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, přitom je však vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, jež státním příslušníkům členských států, kteří uplatnili své právo usazování, zaručuje, že s nimi bude v hostitelském členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu.
 Existují další otázky, jako je zdanění leteckých pohonných hmot nebo závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi, u kterých by soulad s právem Unie měly zajistit změny či doplnění stávajících ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách.
 V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního pověření“ vyjednala Komise s Filipínskou republikou dohodu, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Filipínskou republikou o leteckých službách. Článek 2 dohody nahrazuje tradiční doložky o určení doložkou Evropské unie o určení, která všem dopravcům Evropské unie umožňuje využívat výhod plynoucích z práva usazování. Článek 5 řeší případné rozpory s předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže.
 Po podpisu dohody by tato měla být uzavřena. Rozhodnutí za tímto účelem je navrženo v příloze.
 2016/0156 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)V souladu s rozhodnutím .../.../EU
 1
 byla podepsána Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.
 (2)Cílem dohody je sladění dvoustranných dohod o leteckých službách mezi deseti členskými státy a Filipínskou republikou v souladu s právem Unie.
 (3)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.
 Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Unie oznámení v souladu s čl. 8 odst. 1 dohody vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L , , s. .
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 27.5.2016
 COM(2016) 303 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Filipínské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 EVROPSKÁ UNIE
 na jedné straně a
 VLÁDA FILIPÍNSKÉ REPUBLIKY
 (dále jen „Filipíny“)
 na straně druhé
 (dále jen „strany“)
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi některými členskými státy Evropské unie a Filipínami byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Evropské unie,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropská unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropské unie mají letečtí dopravci členských států Evropské unie usazení v členském státě Evropské unie právo na nediskriminační přístup na letecké tratě mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,
 S OHLEDEM na dohody mezi Evropskou unií a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropské unie,
 UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Filipínami, která jsou v rozporu s právem Evropské unie, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se pro letecké služby mezi Evropskou unií a Filipínami vytvořil řádný právní základ a aby se zachovala návaznost těchto leteckých služeb,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropské unie nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Evropské unie a jejichž cílem nebo výsledkem je bránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení,
 UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Filipínami, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, jež brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují, nebo ii) zesilují účinek některé z těchto dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel hospodářské soutěže, jež se na podniky vztahují,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropské unie v rámci této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropskou unií a Filipínami, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci členských států Evropské unie a leteckými dopravci Filipín, ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ČLÁNEK 1
 Obecná ustanovení
 1.
 Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumí členské státy Evropské unie a „Smlouvami EU“ se rozumí Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.
 2.
 Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropské unie.
 3.
 Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.
 ČLÁNEK 2
 Určení členským státem
 1.
 Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenech a) a b) ohledně určení leteckého dopravce členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Filipínami a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění nebo povolení udělených leteckému dopravci.
 2.
 Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Filipíny odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:
 i.
 letecký dopravce je podle Smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie a
 ii.
 členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad a
 iii.
 letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu a fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států.
 3.
 Filipíny mohou odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem v případech, kdy:
 i.
 letecký dopravce není podle Smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie nebo
 ii.
 členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním nevykonává nebo neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad nebo
 iii.
 letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států nebo
 iv.
 letecký dopravce je již oprávněn k provozu na základě dvoustranné dohody mezi Filipínami a jiným členským státem a Filipíny mohou prokázat, že vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trati, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, by letecký dopravce obcházel omezení přepravních práv uložená touto jinou dohodou.
 Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminují Filipíny letecké dopravce členských států z důvodu státní příslušnosti.
 ČLÁNEK 3
 Bezpečnost
 1.
 Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenu c).
 2.
 Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, práva Filipín podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který leteckého dopravce určil, a Filipínami mají stejnou platnost z hlediska přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních norem tímto jiným členským státem a z hlediska oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
 ČLÁNEK 4
 Zdanění leteckých pohonných hmot
 1.
 Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenu d).
 2.
 Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic z toho, co je uvedeno v ustanoveních v příloze 2 písmenu d), členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Filipín, který zajišťuje provoz mezi místem na území uvedeného členského státu a jiným místem na území uvedeného členského státu nebo na území jiného členského státu.
 ČLÁNEK 5
 Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže
 1.
 Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených příloze 1 nesmí: i) požadovat nebo upřednostňovat přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, jež brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují; ii) zesilovat účinek některé z těchto dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; ani iii) přenášet na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.
 2.
 Ustanovení obsažená v dohodách uvedených v příloze 1, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.
 ČLÁNEK 6
 Přílohy dohody
 Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
 ČLÁNEK 7
 Revize nebo změna
 Strany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli revidovat nebo změnit.
 ČLÁNEK 8
 Vstup v platnost a prozatímní provádění
 1.
 Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.
 2.
 Bez ohledu na odstavec 1 strany souhlasí s prozatímním uplatňováním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.
 3.
 Tato dohoda se použije na všechny dohody a ujednání uvedené v příloze 1, včetně těch, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost.
 ČLÁNEK 9
 Ukončení
 1.
 V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se příslušné dohody uvedené v příloze 1 týkají.
 2.
 V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost této dohody.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
 V [...] dne [... ... ...] ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění jsou stejně závazná.
 ZA EVROPSKOU UNII:
 ZA FILIPÍNSKOU REPUBLIKU:
 Příloha 1
 Seznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohody
 Dohody a jiná ujednání o leteckých službách uzavřené mezi Filipínskou republikou a členskými státy Evropské unie, ve znění případných doplňků nebo změn, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány nebo parafovány:
 —
 Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Filipínské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Manile dne 12. srpna 1992 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Rakousko“),
 —
 Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Filipínské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Manile dne 30. ledna 1970 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Belgie“),
 —
 Dohoda mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Filipínské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Praze dne 23. dubna 1992 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Česká republika“),
 —
 Dohoda mezi vládou Dánského království a Filipínskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Oslu dne 8. května 1969 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Dánsko“),
 —
 Dohoda mezi Filipínskou republikou a Švédským královstvím o letecké dopravě, podepsaná v Oslu dne 8. května 1969 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Švédsko“),
 —
 Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Filipínskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Manile dne 6. srpna 1971 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Německo“),
 —
 Dohoda mezi královskou řeckou vládou a vládou Filipínské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Aténách dne 8. října 1949 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Řecko“),
 —
 Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Filipínské republiky o leteckých službách, podepsaná v Budapešti dne 21. května 1992 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Maďarsko“),
 —
 Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Filipínské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Lucemburku dne 21. listopadu 2001 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Lucembursko“),
 —
 Dohoda mezi vládou Polské republiky a vládou Filipínské republiky o civilních leteckých službách, podepsaná v Manile dne 1. července 1993 (v příloze 2 jen „dohoda Filipíny-Polsko“).
 Příloha 2
 Seznam článků dohod uvedených v příloze 1, na které se odkazuje v článcích 2 až 4 této dohody
 a) Určení:
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Rakousko,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Belgie,
 —
 článek III dohody Filipíny-Česká republika,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Dánsko,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Švédsko,
 —
 čl. 3 odst. 1 dohody Filipíny-Německo,
 —
 články 2 a 3 dohody Filipíny-Řecko;
 —
 článek III dohody Filipíny-Maďarsko,
 —
 článek III dohody Filipíny-Lucembursko,
 —
 článek III dohody Filipíny-Polsko;
 b) Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění nebo povolení:
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Rakousko,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Belgie,
 —
 článek III dohody Filipíny-Česká republika,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Dánsko,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Švédsko,
 —
 čl. 3 odst. 4, 5 a 6 první věta dohody Filipíny-Německo,
 —
 článek 6 dohody Filipíny-Řecko,
 —
 článek IV dohody Filipíny-Maďarsko,
 —
 článek III dohody Filipíny-Lucembursko,
 —
 článek III dohody Filipíny-Polsko;
 c) Bezpečnost:
 —
 článek 6 dohody Filipíny-Rakousko,
 —
 článek 11 dohody Filipíny-Belgie,
 —
 článek X dohody Filipíny-Česká republika,
 —
 článek 11 dohody Filipíny-Dánsko,
 —
 článek 11 dohody Filipíny-Švédsko,
 —
 článek 10 dohody Filipíny-Německo,
 —
 článek 4 dohody Filipíny-Řecko,
 —
 článek XIII dohody Filipíny-Maďarsko,
 —
 článek XI dohody Filipíny-Lucembursko,
 —
 článek XII dohody Filipíny-Polsko;
 d) Zdanění leteckých pohonných hmot:
 —
 článek 7 dohody Filipíny-Rakousko,
 —
 článek 4 dohody Filipíny-Belgie,
 —
 článek IV dohody Filipíny-Česká republika,
 —
 článek 4 dohody Filipíny-Dánsko,
 —
 článek 4 dohody Filipíny-Švédsko,
 —
 článek 4 dohody Filipíny-Německo,
 —
 článek 3 dohody Filipíny-Řecko,
 —
 článek V dohody Filipíny-Maďarsko,
 —
 článek IV dohody Filipíny-Lucembursko,
 —
 článek IV dohody Filipíny-Polsko.
 Příloha 3
 Seznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohody
 a)
 Island (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);
 b)
 Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);
 c)
 Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);
 d)
 Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).


text:
Marics Ferenc (szlovénül Franc Marič, latinul Franciscus Marics) (Istvánfalva, 1791. június 11. – 1844 után) magyarországi szlovén római katolikus tanítómester és kántor.
 A mai Apátistvánfalván született, a Vendvidéken. Édesapja Marits (sic!) György tanító volt, édesanyja a ritkaróczi (ritkaházai, ma Kétvölgy) születésű Trájber Anna.Apját követve ő is tanár lett. Elsőként körülbelül 1809-től hat éven át volt segédtanító Felsőszölnökön. Az ottani iskolamester Bertalanits Mihály ugyanabból a Vízlendva melletti községből származott mint apja. Szölnökön vette feleségül Ficzkó Teréziát, akivel 1815-ben Istvánfalvára költöztek, ahol a megüresedett tanítói állást vette át, apja halála után öt esztendővel. Az 1829. évi vizitáció szerint vandálul (vendül), magyarul és németül beszél lakóháza két szobából áll, ezért családja az iskolaépületében is lakik. A házhoz hozzá van toldva egy kamra is és említenek benne főzőedényeket is. Munkájáért 45 forint, 36 krajcár fizetséget kap, amiből papírt és írószert vásárol a gyermekek részére.
 Még Felsőszölnökön került kezébe az ún. Ruzsics-kántorkönyv, amit egy ismeretlen Ruzsics nevezetű tanár szerkesztett 1789 körül. Mind Marics, mind Bertalanits lemásolva tovább terjesztették a szlovén nyelvű énekeskönyvet, Marics Istvánfalván, Bertalanits pedig Pecsaróczon (Szentsebestyén). A másolás járhatott valószínűleg átdolgozással, vagy bővítéssel is. Ezt nehéz kimutatni, fennmaradt példány hiányában, de nem zárható ki ennek lehetősége más példák alapján.
 1842 körül az istvánfalvi népi iskolát a szentgotthárdi ciszterci apátság átépítette faépületből téglaházzá. Ekkor Maricsot nyugdíjazták és egy fiatal tanítót küldtek a helyére.Marics ezután az akkor még a felsőszölnöki egyházközséghez tartozó Csöpincz (Kerkafő) faluba települt. Utoljára 1844-ben bukkan fel, amikor Anna nevű lánya meghal. Nincs további adat róla, valószínűleg nem is élt Csöpinczen.
 Források
 Vis. Can. Istvánfalva, 1829. jún. 25.
 Francek Mukič – Marija Kozar: Slovensko Porabje, MOHORJEVA DRUŽBA CELJE, 1982.
 Magyarországi szlovén költők, írók
 Magyar pedagógusok
 Magyar katolikus kántorok
 1791-ben született személyek
 Az 1840-es években elhunyt személyek