text:
POROČILO o imenovanju Juhana Partsa za člana Računskega sodišča
 559k 65k
 o imenovanju Juhana Partsa za člana Računskega sodišča
 PRILOGA 1: ŽIVLJENJEPIS Juhana Partsa
 PRILOGA 2: ODGOVORI Juhana Partsa NA VPRAŠALNIK
 – ob upoštevanju člena 286(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerim se je posvetoval s Svetom (C8-0445/2016),
 B. ker je Odbor za proračunski nadzor na seji 5. decembra 2016 poslušal predstavitev kandidata Sveta za člana Računskega sodišča;
 1. odobri predlog Sveta, da se Juhan Parts imenuje za člana Računskega sodišča;
 Gimnazija Gustava Adolfa (nekdanja 1. talinska srednja šola), 1984; Univerza v Tartuju, pravo (z odliko) 1991
 Ministrstvo za pravosodje, namestnik generalnega sekretarja, 1992–1998 Glavni revizor, 1998–2002
 Predsednik vlade, 2003–2005
 Minister za gospodarstvo in komunikacije, 2007–2014 Trenutno poslanec estonskega parlamenta (riigikogu)
 Pripadnost politični stranki:
 Res Publica/Unija strank Pro Patria in Res Publica, 2002–; predsednik 2002–2005, podpredsednik
 Članstvo v predstavniških organih:
 10. in 11. sklic riigikoguja, 12. sklic riigikoguja (namestnik predsednika frakcije 2014–2015), 13. sklic riigikoguja (predsednik frakcije); izvoljen v talinski mestni svet, 2002–2013
 Red državnega grba, 2. razred, 2008; veliki častnik reda princa Henrika Pomorščaka, Portugalska, 2003; veliki križec reda za zasluge Republike Italije, 2004; veliki križec španskega reda za civilne zasluge, 2007; poveljnik 1. razreda reda polarne zvezde Kraljevine Švedske, 2011; red treh zvezd, 3. razred, Latvija, 2012; poveljniški veliki križec reda za zasluge Republike Litve, 2013; poveljniški križec z zvezdo reda za zasluge Republike Poljske, 2014; častni znak estonskega združenja nekdanjih gozdnih bratov, 2005.
 1. Navedite svoje strokovne izkušnje s področja javnih financ, proračunskega načrtovanja oziroma izvrševanja ali upravljanja proračuna oziroma proračunskega nadzora ali revizije.
 Moje glavne izkušnje na delovnih mestih na teh področjih so naslednje:
 – Kot namestnik generalnega sekretarja na ministrstvu za pravosodje (1992–1998) sem bil med drugim odgovoren za izvajanje sodne oblasti na ravni javne uprave. Ta odgovornost je obsegala vzpostavitev sodnih institucij ter pripravo, utemeljitev in spremljanje njihovih proračunov. Glavne sodne institucije so vključevale: sodišča prve in druge stopnje (skupaj 23), nacionalno javno tožilstvo in regionalna javna tožilstva (skupaj 16), zapore (9), urade za pogojni odpust (15) in sodna tajništva sodišč (15).
 – Član uprave estonske agencije za privatizacijo (1993–1996). Agencija za privatizacijo je bila odgovorna za prestrukturiranje praktično vseh podjetij v državni lasti, njihovo pripravo na privatizacijo, izvedbo privatizacije in spremljanje skladnosti z veljavnimi obveznostmi po privatizaciji. To je bila obsežna naloga, ki je v različnih obdobjih zajela več sto podjetij, za katera je bila odgovorna agencija za privatizacijo. Poleg izvajanja običajnih nalog lastnika je to delo vključevalo tudi posebno spremljanje in revizije.
 – Kot državni revizor (1998–2002) sem bil odgovoren za naloge zunanje revizije v Estoniji. Glavna naloga v tem obdobju je bila nacionalni revizijski urad preoblikovati v sodobno in učinkovito revizijsko organizacijo, ki bo delovala v skladu z mednarodnimi revizijskimi standardi (za finančne revizije, revizije skladnosti s predpisi in revizije smotrnosti poslovanja).
 Poleg tega je nacionalni revizijski urad dejavno prispeval k prenovi celotnega sistema finančnega poslovanja države skupaj s parlamentom in vlado. Reforma sistema finančnega poslovanja države je obsegala: vzpostavitev jasne in logične upravljavske, poročevalske in revizijske verige v izvršilni strukturi s preoblikovanjem običajnih letnih poročil o izvrševanju državnega proračuna v celovita konsolidirana državna finančna poročila ter uporabo mednarodnih zahtev notranje kontrole za javni sektor, skupaj z zahtevami notranje revizije. Naloge nacionalnega revizijskega urada so vključevale tudi letno revizijo državnih finančnih poročil in revizijo njihove skladnosti s predpisi.
 Poleg tega je nacionalni revizijski urad postopoma začel uporabljati tudi načela upravljanja uspešnosti in načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti v javnem sektorju ter izvedel celo vrsto revizij smotrnosti poslovanja, da bi spodbudil upravljanje uspešnosti.
 Posebna pozornost je bila namenjena sodelovanju nacionalnega revizijskega urada z estonskim parlamentom. Leta 2004, ko sem bil na položaju predsednika vlade, smo ustanovili odbor za javne finance in vzpostavili postopke za poročila nacionalnega revizijskega urada.
 Ta celotna reforma je bila široko zastavljena in je zahtevala zelo obsežne spremembe tudi znotraj nacionalnega revizijskega urada. Te spremembe smo izvedli v sodelovanju s strokovnjaki iz programa OECD Sigma ter z nizozemsko in švedsko vrhovno revizijsko institucijo kot partnerkama. Ključni element strateškega razvojnega načrta je bil obsežen interni program usposabljanja o vodilih, metodologiji ter tehnikah finančnih revizij in revizij smotrnosti poslovanja.
 Vzpostavil sem tudi sodelovanje z Evropskim računskim sodiščem (ERS), saj je bilo v tem obdobju prvič mogoče, da je Estonija uporabila različna sredstva, ki jih zagotavlja Evropska unija.
 V obdobju 1998–2002 sem bil član upravnega odbora Evropske organizacije vrhovnih revizijskih institucij (EUROSAI) in sodeloval v različnih projektih, ki so obravnavali oblikovanje revizijskih metod za spodbujanje sodelovanja med vrhovnimi revizijskimi institucijami.
 – V skladu z estonsko ustavo je predsednik vlade (položaj, na katerem sem bil od leta 2003 do 2005) vodja izvršne oblasti. Uvedli smo zahtevo, da državne institucije pripravljajo akcijske načrte na podlagi uspešnosti in poročila; organizirali smo državni okvir za strateško upravljanje (razvojne načrte, dolgoročne politike in načrtovanje proračuna zanje).
 V estonskem parlamentu je bil ustanovljen odbor za javne finance, v zvezi z njim pa so bili določeni ustrezni postopki, pooblastila in obveznosti.
 Sprejeli in izvajali smo prvo celovito strategijo za preprečevanje korupcije in protikorupcijske ukrepe, ki so vključevali tudi zahteve v zvezi z vodstveno odgovornostjo, notranjim spremljanjem in revizijami za javni sektor ter podjetja v državni lasti.
 S pristopom Estonije k Evropski uniji leta 2004 je bilo mogoče v celoti začeti uporabljati sredstva iz evropskih strukturnih skladov. Zato so bile potrebne obsežne spremembe v javnem sektorju, da bi izpolnjevali vse zahteve, ki jih Evropska unija določa za sisteme upravljanja in nadzora za javno financiranje.
 – Minister za gospodarske zadeve in komunikacije (položaj, ki sem ga zasedal v obdobju 2007–2014) nosi politično in vodstveno odgovornost za upravljanje vseh javnih sredstev, ki so mu zaupana, ter za poročanje o njihovi uporabi in revizijo te uporabe. Kot minister sem bil med drugim odgovoren za uporabo odobrenih sredstev iz različnih strukturnih in regionalnih skladov EU (za podjetništvo, inovacije, energetski trg, promet, projekt e-Estonija ali uporabo IKT, telekomunikacije in turizem). V obdobju finančnega okvira EU 2007–2013 sem bil odgovoren za oblikovanje in izvajanje politik za uporabo teh sredstev, poleg tega pa sem vodil priprave in pogajanja za programsko obdobje 2014–2020. Tako sem pridobil široko znanje in izkušnje z upravljanjem, poročanjem in revizijami, ki so neposredno zadevali uporabo sredstev Evropske unije. Ugotavljam, da je bila Estonija vedno ena od najbolj učinkovitih in uspešnih držav pri vlaganju odobrenih sredstev iz evropskih strukturnih skladov v socialno-ekonomski razvoj.
 Minister za gospodarske zadeve opravlja naloge v zvezi s skupščino podjetij, ki so v celotni ali delni državni lasti. V času svojega mandata sem bil odgovoren za približno 25 takih podjetij (npr. energetska podjetja, pristanišče, železnice, pošta, letališča, izvozna agencija itd.). Naloge skupščine so odločanje o t. i. pričakovanjih lastnika, spremljanje njihovega izvajanja, sprejemanje revidiranih letnih poročil, uvedba posebnih revizij, če je to potrebno, in določanje zahtev notranje revizije.
 Kot poslanec estonskega parlamenta (od leta 2014) sodelujem v odborih za zadeve Evropske unije in zunanje zadeve. Po estonski zakonodaji je naloga odbora za zadeve Evropske unije odobriti vsa estonska stališča o različnih vprašanjih, o katerih se razpravlja v različnih formacijah Sveta EU, vključno s spremljanjem uporabe odobrenih sredstev iz strukturnih skladov EU in seznanjanjem z vladnimi poročili o trenutnem stanju.
 V zadnjih 25 letih sem bil stalno zaposlen v različnih javnih uradih. Estonija je leta 1991 ponovno postala samostojna in sovjetska okupacija se je končala. V teh 25 letih so Estonci na ruševinah Sovjetske zveze zgradili svobodno in demokratično evropsko državo, ki temelji na tržnem gospodarstvu in civilni družbi. Imel sem enkratno priložnost, da sem lahko prispeval k temu zgodovinskemu procesu. V nadaljevanju navajam kratek seznam svojih glavnih dosežkov:
 – Vzpostavitev sodobnega pravnega sistema (zakonodaje, institucij, informacijskih sistemov). Oblikovanje estonskega novega zasebnega prava (civilnega zakonika, trgovinskega zakonika) ter vzpostavitev institucij v podporo varstvu lastnine, odprtemu tržnemu gospodarstvu in zasebnim podjetjem sta predstavljala začetni uspešni reformi gospodarstva. Kot namestnik generalnega sekretarja na ministrstvu za pravosodje sem bil odgovoren za ta proces na ravni javne uprave.
 – Vzpostavitev sodobnega nacionalnega revizijskega urada, ki deluje v skladu z mednarodnimi revizijskimi standardi ter zagotavlja večji parlamentarni nadzor nad izvrševanjem in vzdržuje dobro prakso v finančnem poslovanju javnega sektorja.
 – Ko sem bil predsednik estonske vlade, smo uspešno končali proces pristopa k Evropski uniji in Estonija je leta 2004 postala njena članica. Moja naloga je bila razviti podobo Estonije kot nove članice EU, ustvariti strategijo članstva in sprejeti celovito politiko EU. Estonija se je leta 2004 pridružila tudi Natu. Naloga moje vlade je bila oblikovati novo nacionalno varnostno in obrambno strategijo, pri tem pa upoštevati, da je Estonija postala del kolektivne obrambe Nata. Da bi obravnavali gospodarske izzive, s katerimi se je srečevala Estonija, je moja vlada sprejela in začela izvajati strategijo za premik Estonije z gospodarstva z nizkimi plačami na gospodarstvo, ki temelji na inovacijah. Da bi izboljšali okolje za podjetništvo in zagotovili učinkovito uporabo javnih sredstev, je vlada, ki sem jo vodil, sprejela celovito strategijo za preprečevanje korupcije in protikorupcijske ukrepe.
 – Kot minister za gospodarske zadeve sem bil odgovoren za naslednja področja: podjetništvo, inovacije, notranji trg EU, turizem, spremljanje konkurenčnosti, varstvo potrošnikov, energetiko, promet, pošto in telekomunikacije, projekt e-Estonija, gradbeništvo in stanovanja ter za podjetja v državni lasti in podporo zagonskim ekosistemom.
 – Cilj inovacijske strategije (2007–2013) je bil podpreti strukturne spremembe v estonskem gospodarstvu, da bi dosegli premik z gospodarstva z nizkimi plačami na gospodarstvo, ki temelji na inovacijah. Z vidika inovacij se Estonija zdaj uvršča v sredino lestvice uspešnosti držav EU.
 – Popolno odprtje energetskega trga in izvedba naložbenih ukrepov v podporo delovanju trga (ESTLINK 2, program BEMIP). Estonija ima danes višjo stopnjo energetske varnosti od večine drugih držav, hkrati pa se je delež obnovljive energije v njeni mešanici energijskih virov znatno povečal.
 Neločljivo povezan cilj energetske politike je bil spodbuditi podjetja, da vlagajo v nove in konkurenčne proizvodne metode z visokimi okoljskimi standardi. Da bi zagotovili energetsko varnost in zanesljivo oskrbo z energijo ter da bi nadomestili proizvodne zmogljivosti iz 60. let 20. stoletja, ki niso bile skladne z evropskimi zahtevami, smo v tesnem sodelovanju z Evropsko komisijo podprli naložbi v novo elektrarno v Narvi in pomožno elektrarno v Kiisi.
 Eno od strateških vprašanj v estonski energetski politiki je modernizacija kemične industrije, v kateri se uporabljajo naftni skrilavci, in inovacije v njej. K temu je nedvomno spadalo tudi spodbujanje internacionalizacije ustreznih podjetij. Največji napredek je bil dosežen z obsežnim razvojnim projektom Eesti Energia AS v sodelovanju z vlado Jordanije (projekt je vključeval naložbo v višini približno 2 milijard EUR v prvi fazi), v katerem imata večinski delež podjetji iz Malezije in s Kitajske z izkušnjami na ustreznem področju. Žal so se v estonski javnosti v zvezi s temi energetskimi naložbami razširjale napačne informacije in razlage.
 – Projekt e-Estonija kot celostni razvoj digitalne družbe. Minister za gospodarske zadeve je odgovoren za osnovno infrastrukturo e-uprave (pravila digitalne družbe, osebno identiteto v kibernetskem prostoru, X-Road, tj. enotno strukturo za državne podatkovne zbirke) in usklajuje razvoj enotnih javnih elektronskih storitev v celotnem javnem sektorju. Leta 2013 smo začeli izvajati splošni projekt e-prebivališča.
 – Prednostne naloge v prometni logistiki so bile naslednje: ker so glavne estonske trgovinske partnerice države članice EU, je bilo treba razviti ustrezne konkurenčne cestne, železniške, pomorske in zračne povezave ter pravila za njihovo delovanje. V Estoniji se že stoletja križajo trgovske poti med vzhodom in zahodom. Da bi bolje izkoristili priložnosti, ki jih to dejstvo ponuja, je treba zgraditi moderno infrastrukturo, skleniti je treba dvostranske in večstranske mednarodne sporazume ter si prizadevati za intenzivno mednarodno sodelovanje (tudi z Rusko federacijo in Ljudsko republiko Kitajsko).
 – Na področju prometne politike je bilo izraženih veliko pripomb v zvezi z naložbami estonske vlade v nacionalnega letalskega prevoznika Estonian Air. Estonska vlada se je v obdobju 2010–2011 odločila za kapitalsko injekcijo v to podjetje na podlagi načela zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo, kar je na evropskem notranjem trgu dovoljeno, skupaj z zasebnimi vlagatelji. Namen poslovnega načrta podjetja, ki je bil pripravljen skupaj s svetovalci s področja letalstva, je bil omogočiti rast poslovanja, da bi lahko učinkoviteje zagotovili ustrezne povezave, potrebne za razvoj estonskega gospodarstva. Žal podjetje zaradi različnih ovir ni moglo izvesti poslovnega načrta. Vlada je zato sprožila postopek za dodelitev državne pomoči v skladu s smernicami o prestrukturiranju podjetij v težavah.
 – Razrešili smo težavo z ledolomilsko zmogljivostjo, ki je več desetletij ovirala pomorski ladijski promet, in sicer na podlagi dejstva, da je bila taka naložba donosnejša za podjetje v državni lasti (večfunkcionalnost ledolomilca spodbuja veliko več storitev v oceanu ter pomorskih gradbenih in raziskovalnih projektov spomladi in jeseni), in država je lahko ledolomilsko zmogljivost pridobila stroškovno znatno učinkoviteje v sodelovanju z Evropsko komisijo. Poleg tega smo z uporabo sredstev iz evropskih strukturnih skladov izvedli največjo naložbo v okolju prijazen javni prevoz v zadnjih 20 letih. V okviru te naložbe smo v sodelovanju z ustreznim podjetjem nadomestili velik del tirnih vozil, ki se uporabljajo po vsej Estoniji. Novi vlaki so pogovorno dobili vzdevek „Partsovi korenčki“ (vlaki so oranžne barve). Ta naložba je zagotovila tudi odlično podporo za učinkovito uporabo sredstev EU in pripomogla k večji priljubljenosti EU.
 – Ukrepi za obravnavanje gospodarske krize v obdobju 2008–2009: intenzivni prilagoditveni ukrepi v zasebnem in javnem sektorju; program ukrepov v podporo izvozu in internacionalizaciji podjetij. Dostop do tveganega kapitala (javnopravni razvojni sklad) in uvedba zagonskega programa sta pospešila začetek in razvoj zagonskih podjetij v Estoniji. Pomemben korak je bil tudi povečanje javnih naložb kot ključni ukrep za spodbujanje gospodarstva v času krize. Estonija je leta 2011 postala članica evroobmočja.
 – Pri vzpostavljanju pravosodnega sistema smo sodelovali z različnimi pravnimi in ekonomskimi strokovnjaki iz Zvezne republike Nemčije, Nizozemske, ZDA, Finske in Švedske. Pri tem ni šlo za enkratne projekte, ampak za dolgoročni program sodelovanja, da bi razvili vse vidike sodobne pravne države (sodelovali smo s strokovnjaki za zakonodajo ter se udeležili obsežnih programov usposabljanja, skupnih seminarjev in znanstvenih konferenc).
 – Kot državni revizor sem bil član upravnega odbora organizacije EUROSAI. Strateški razvojni partnerji nacionalnega revizijskega urada so bili strokovnjaki iz programa OECD Sigma, partnerji sodelovanja pa so bili predstavniki nizozemskega in švedskega nacionalnega revizijskega urada.
 – Predsednik vlade zastopa Estonijo v Evropskem svetu in je odgovoren za razvoj obsežnih dvostranskih mednarodnih odnosov. Vodi tudi delo Sveta baltskih držav na ravni predsednikov vlad ter delo NB8 (Nordijsko-baltskih osem) in Baltskega sveta.
 – Kot minister za gospodarske zadeve sem Estonijo zastopal v Svetu EU za konkurenco ter Svetu za promet, telekomunikacije in energijo. Estonija je leta 2012 postala članica OECD in minister za gospodarske zadeve je bil odgovoren za razprave na veliko različnih področjih. Vodil sem tudi skupino, ki je sodelovala v pogajanjih za članstvo Estonije v Mednarodni agenciji za energijo. Estonijo sem zastopal v različnih mednarodnih organizacijah (npr. Mednarodni telekomunikacijski zvezi, Mednarodni poštni zvezi, ICAO itd.). Kot sopredsednik v imenu Republike Estonije sem predsedoval več dvostranskim medvladnim odborom: estonsko-ukrajinskemu, estonsko-kazahstanskemu in estonsko-azerbajdžanskemu medvladnemu odboru. Ti medvladni odbori niso obravnavali le sodelovanja v gospodarskih zadevah in trgovini, ampak so se ukvarjali tudi s kulturo, izobraževanjem in drugimi področji življenja.
 – Sodeloval sem v številnih mednarodnih forumih (vključno s Svetovnim gospodarskim forumom, Forumom Crans Montana itd.) in kot govornik nastopil na dogodkih, ki so jih organizirali mednarodni možganski trusti (npr. inštitut CATO, Heritage Foundation).
 Estonski parlament v skladu z estonsko zakonodajo vsako leto odobri poročilo vlade o izvrševanju državnega proračuna, potem ko je bil seznanjen z mnenjem nacionalnega revizijskega urada. S pravnega vidika se ta postopek v številnih vidikih razlikuje od postopka razrešnice, ki se uporablja v Evropskem parlamentu.
 Namestnik generalnega sekretarja na ministrstvu za pravosodje je javni uslužbenec in njegovo imenovanje ni politično. Načelo profesionalne državne uprave v Estoniji velja od leta 1992.
 Državnega revizorja imenuje parlament na predlog predsednika republike, pri čemer mora biti ta nepristranski in neodvisen, kar zadeva pripadnost političnim strankam.
 Vlade v Estoniji so bile vedno koalicijske, kar pomeni, da zahtevajo politične dogovore med strankami. Oseba, ki je imenovana za predsednika vlade, je praviloma vodja stranke, ki je prejela največ glasov na volitvah in lahko sestavi delujočo koalicijsko vlado. Kandidata za položaj predsednika vlade imenuje predsednik republike, potem pa mu mora zaupanje izkazati še parlament.
 Kandidate za ministrsko funkcijo imenujejo pristojni organi strank, ki sestavljajo koalicijsko vlado, v skladu s porazdelitvijo delovnih področij med strankami. Kandidate, ki jih predlagajo stranke, mora potrditi predsednik vlade, ki poda ustrezen predlog predsedniku republike.
 – Referendum o pristopu Estonije k Evropski uniji, ki je bil izveden septembra 2003. Na tem referendumu je 67 % volivcev glasovalo za pristop in potrdilo tudi ustrezni predlog spremembe ustave. Kot predsednik vlade sem bil eden od zagovornikov glasovanja za pristop.
 – Status estonskega pravnega sistema kot del pravnega sistema celinske Evrope. Po ponovni vzpostavitvi neodvisnosti se je bilo treba odločiti o zelo temeljnem političnem in kulturnem vprašanju, in sicer je bilo treba izbrati, katera načela pravnega sistema naj tvorijo osnovo za oblikovanje estonske države leta 1992.
 – Članstvo Estonije v evroobmočju in strategija za obvladovanje gospodarske krize v obdobju 2008–2009.
 – Poleg navedenih sem bil udeležen še pri številnih drugih pomembnih odločitvah. (Glejte tudi odgovore na vprašanja 1–3.)
 V celoti nameravam izpolnjevati obveznosti v zvezi z neodvisnostjo, ki izhajajo iz Pogodbe o Evropski uniji ter etičnega kodeksa in kodeksa ravnanja Računskega sodišča. Spoštoval bom tudi načela, ki jih je sprejela Mednarodna organizacija vrhovnih revizijskih institucij (INTOSAI) v Limski deklaraciji in Mehiški deklaraciji.
 Kot član ERS se bom strogo izogibal vsaki situaciji, ki bi lahko vodila v navzkrižje interesov. To pomeni, da pri opravljanju svojih nalog ne bom zahteval ali sprejemal nikakršnih navodil vlad ali drugih organov. Ne bom storil dejanj, ki bi bila nezdružljiva z mojimi prihodnjimi nalogami. Pri opravljanju nalog bom upošteval izključno skupne interese Evropske unije.
 Niti sam niti nihče od mojih bližnjih sorodnikov nimamo poslovnih ali finančnih interesov oziroma drugih obveznosti, ki bi lahko bile v nasprotju z mojimi nalogami, ki bi jih imel kot član Računskega sodišča.
 Predsednika Računskega sodišča bom seznanil z vsemi svojimi finančnimi interesi in drugimi obveznostmi ter v skladu z običajno prakso podatke objavil. V zadnjih 18 letih sem, kot to zahteva estonska zakonodaja, s svojimi finančnimi interesi in drugimi obveznostmi seznanil ustrezni odbor (trenutno posebni parlamentarni odbor proti korupciji), ki je te izjave tudi objavil.
 Ne, trenutno nisem udeležen v nobenem sodnem postopku.
 Za poslanca estonskega parlamenta sem bil izvoljen na splošnih volitvah leta 2015. V estonskem parlamentu sem član odbora za zadeve Evropske unije in odbora za zunanje zadeve ter poslanec svoje parlamentarne stranke. Sem član predsedstva in sveta stranke Isamaa ja Res Publica Liit.
 Da, odstopil bom s položaja poslanca v estonskem parlamentu in z vseh položajev v stranki, na katere sem bil izvoljen (član predsedstva in sveta).
 Goljufije, korupcija in hude nepravilnosti spodkopavajo temelje vsake demokratične družbe. Dolžnost vsakega državljana je, da se bojuje proti njim.
 Na vseh svojih predhodnih položajih sem imel ničelno toleranco do zlorabe javnih sredstev. Menim, da so preventivni ukrepi in učinkovite nadzorne funkcije ključni.
 Če bom na svojem prihodnjem položaju ugotovil nepravilnosti v moji izvorni državi, bom deloval nepristransko in take primere obravnaval enako kot primere iz drugih držav članic.
 ERS ima vzpostavljene ustrezne postopke za obravnavanje takih primerov. Ustrezna pravila nameravam dosledno spoštovati.
 Če bi neki primer zadeval osebe, ki jih poznam, bi se o tej zadevi obvezno posvetoval s predsednikom Računsko sodišče. Pri obravnavanju goljufij in korupcije ni bistveno le, da je delovanje pravilno, temveč tudi, da je videti pravilno. V nekaterih primerih je morda najboljša rešitev, da član Računskega sodišča iz zadevne države članice pristojnost za določene dele revizije prenese na člana iz druge države članice.
 Proračunska sredstva, ki so na voljo za uporabo v javnem sektorju, so zagotovljena iz žepa davkoplačevalcev. Enako velja za proračun EU. Davkoplačevalci imajo zakonito pravico vedeti, ali je bil njihov denar uporabljen na najboljši možni način. To pomeni, da je treba proračunska sredstva uporabljati v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja, tj. denar je treba uporabiti gospodarno, učinkovito in uspešno.
 Pravo EU (ustanovna pogodba in finančna uredba) podobno določa, da je treba proračunska sredstva uporabljati v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja.
 Osnovna zahteva dobrega finančnega poslovodenja je, da je treba upravljavske, poročevalske in nadzorne/revizijske verige vzpostaviti jasno in logično:
 – proračun, cilje in želene rezultate določijo institucije, ki odobrijo proračun;
 – institucija, odgovorna za izvrševanje proračuna, ima vire in pristojnosti, potrebne za doseganje želenih rezultatov, ter ustrezno izvaja dogovorjene politike;
 – institucija, odgovorna za izvrševanje proračuna, v dogovorjenih časovnih razmikih poroča o uporabi sredstev in doseganju ciljev;
 – nadzorne/revizijske institucije (zlasti vrhovna revizijska institucija) instituciji, ki odobri proračun, in splošni javnosti zagotovijo, da so informacije, ki jih predloži izvršilni organ, pravilne in primerne;
 – institucije, ki odločajo o proračunu, skrbno proučijo poročilo o dejavnosti izvršilnega organa, da bi lahko davkoplačevalcem zagotovile, da je bil njihov denar uporabljen pravilno in učinkovito. V primeru težav se izvršilnemu organu dajo jasna navodila, kako naj stanje izboljša.
 Na tem mestu želim poudariti, da je pri vseh teh postopkovnih korakih ključno zagotoviti preglednost odločitev in poročanja. Pomembno je, da se vsem enako jasno pokaže, kaj naj bi Komisija in institucije držav članic dosegle in kaj dejansko so dosegle.
 Poročilo ne sme le vsebovati velike količine dejstev, ampak mora biti v konsolidirani obliki enostavno dostopno in razumljivo za parlament in javnost.
 Evropsko računsko sodišče kot vrhovna revizijska institucija lahko prispeva in mora prispevati k temu, da omenjene upravljavske, poročevalske in nadzorne verige delujejo smiselno in učinkovito. Zlasti pa mora svojo minimalno vlogo izvajati brezhibno, kar pomeni, da poroča o tem, ali je na podlagi delovanja in poročanja izvršilnega organa zagotovljena gospodarna, učinkovita in uspešna uporaba sredstev.
 Menim, da bi moralo Računsko sodišče večjo pozornost nameniti tudi izboljšanju splošnega upravljanja uporabe vseh sredstev EU. Nedavno posebno poročilo št. 27/2016 z naslovom „Upravljanje na Evropski komisiji – najboljša praksa?“ je korak v pravo smer. Stališče Evropskega računskega sodišča, da bi morala biti Komisija zgled na področju upravljanja in imeti pionirsko vlogo pri razvoju dobre prakse, lahko samo podprem.
 Zdaj ko zadeve ocenjujem kot opazovalec, se zdi, da sodelovanje med Računskim sodišče in Evropskim parlamentom, zlasti njegovim Odborom za proračunski nadzor, stalno poteka. Prispevek Računskega sodišča je opazen. Zdi se, da so bile v količinskem smislu dosežene nekatere meje. Približno 40 poročil o revizijah smotrnosti poslovanja na leto bi moralo biti več kot dovolj (številčno gledano).
 Računsko sodišče lahko Evropskemu parlamentu pomaga pri vidikih spremljanja in izvrševanja njegovega lastnega proračuna, zlasti s pripravo ustreznejših revizijskih poročil ob pravem času. V ta namen mora biti tudi samo sposobno opravljati revizijsko delo na višji ravni. Prav tako pa je bistveno, da se dejavno odziva na želje Parlamenta v zvezi z morebitnimi temami za revizije.
 Menim, da je za izboljšanje učinka revizij Računskega sodišča pomembno, da o njih razpravljajo tudi drugi odbori Parlamenta. Seveda je odločanje o organizaciji dela stvar suverenih notranjih odločitev Parlamenta, ampak bi na primer z razpravami o revizijah v zvezi s kmetijstvom, ki so tehnične narave, ustrezni odbor lahko pridobil zelo koristne informacije.
 Osebno sem pripravljen uporabiti vse svoje izkušnje za podporo sodelovanju med tema institucijama, da bi povečali uspešnost evropskega projekta. Menim, da lahko Računsko sodišče s svojim delom Evropskemu parlamentu znatno pomaga ter tako prispeva tudi k povrnitvi zaupanja javnosti v EU in njene institucije.
 Ko sem bil državni revizor v Estoniji, sem posebno pozornost namenil razvoju revizij smotrnosti poslovanja. Pri tem moj cilj ni bila le priprava sodobnih revizijskih izdelkov, temveč predvsem premik celotne javne uprave za revizije smotrnosti poslovanja na višjo raven.
 Učinkovitost revizij smotrnosti poslovanja je zagotovo povezana predvsem s pravilno in časovno ustrezno izbiro tem. Ne glede na to, kako odlično je revizija izvedena, za družbo nima velike dodane vrednosti, če obravnava nepomembne zadeve. Medsebojni strokovni pregled Računskega sodišča iz leta 2014 vključuje veliko dragocenih priporočil za nadaljnji razvoj njegovega strokovnega znanja na področju revizij smotrnosti poslovanja.
 Merilo za učinkovitost revizij smotrnosti poslovanja bi morale biti spremembe v dejanskem okolju: dejanske rešitve težav ter število predlogov, ki niso bili sprejeti in v zvezi s katerimi se ni ukrepalo. Zavedam se, da se uspešnost revizorja in revidiranega organa ne meri glede na priporočila, ki so bila sprejeta in v zvezi s katerimi se je ukrepalo. To bi hitro vodilo v situacijo, v kateri bi se oblikovali predlogi, ki bi ustrezali obema. Pogosto je treba rutino izvršilnega organa prekiniti v pozitivnem smislu in v takih primerih sta razumevanje in podpora Evropskega parlamenta zelo pomembna.
 Da bi bile revizije smotrnosti poslovanja učinkovite, je treba imeti partnerja, ki želi reševati težave, ki so ugotovljene v teh revizijah. Računsko sodišče ima v Odboru za proračunski nadzor odličnega partnerja. Niti najmanjšega dvoma ni, da ta odbor izvaja parlamentarni nadzor nad dejanji izvršilnega organa v najbolj neposrednem smislu tega pojma. Hkrati je ključno, da revidirani organ (v tem primeru Komisija) spozna naravo težav in ustrezno ukrepa za izboljšanje stanja.
 Pomemben vidik revizij smotrnosti poslovanja je tudi možnost, da se ni treba osredotočati le na negativne vidike. Revizija smotrnosti poslovanja je lahko zelo učinkovita tudi, če opredeli dobro prakso in o njej poroča.
 PDEU določa, da Računsko sodišče in vrhovne revizijske institucije držav članic sodelujejo v duhu zaupanja, pri čemer ohranjajo svojo neodvisnost.
 Takšno sodelovanje poteka pod okriljem t. i. odbora za stike. Na podlagi svojih predhodnih izkušenj vem, da si Računsko sodišče nenehno dejavno prizadeva za tako sodelovanje. Tudi sam bom vedno pripravljen podpreti večje revizijsko sodelovanje med njim in vrhovnimi revizijskimi institucijami držav članic.
 Menim, da so večje možnosti za tako sodelovanje na področju revizij smotrnosti poslovanja. To zlasti velja za področja, na katerih bi bilo učinkovito, da bi se revizije v zvezi z globalnimi težavami izvajale z mednarodnim sodelovanjem. Na primer, težave v zvezi z globalnim segrevanjem in energijo bi se lahko koristno obravnavale s čim širšim pristopom. Odbor za stike je nedavno izrazil tudi svojo podporo za povečanje sodelovanja na teh področjih.
 Kar zadeva revizije skladnosti s predpisi, mora Računsko sodišče delovati odprto in svoje revizijske metode (na primer revizijske vprašalnike o kmetijski podpori) izmenjevati z vsemi revizijskimi in nadzornimi institucijami, ki jih to vprašanje zanima. Tako bi lahko zagotovili, da bi bil nadzor, ki ga je treba izvesti, enako obsežen, in zato bi lahko vsaka institucija v nadzorni verigi bolje izkoristila delo drugih institucij v tej verigi. Dosedanja praksa skupnih revizij z državami članicami iz različnih razlogov še ni prinesla želenih rezultatov. Hkrati želim poudariti, da ima veliko vrhovnih revizijskih organov svojo vlogo v revizijski verigi za sredstva EU, kar pomeni, da delujejo v številnih državah članicah kot institucije za potrjevanje.
 Računsko sodišče bi moralo resno obravnavati željo Evropskega parlamenta po sodelovanju na področju revidiranja proračuna EU. Pri tem ni dovolj, da ima Računsko sodišče povezovalno vlogo, ampak bi moralo tudi samo dejavno predlagati posamezne možnosti.
 Revizijska poročila Računskega sodišča so pomemben prispevek, ki ga lahko Evropski parlament in Svet uporabita v svojih letnih postopkih razrešnice za proračun EU.
 Uradni organi držav članic porabijo 80 % odobrenih proračunskih sredstev EU. Zato imajo države članice vedno zakonito pravico, da poročajo tako o pravilnosti kot tudi o učinkovitosti uporabe sredstev. Evropska komisija je odgovorna za preverjanje, ali so informacije, ki jih je treba predložiti, primerne in pravilne. Vloga Računskega sodišča kot neodvisnega zunanjega revizorja je s svojimi poročili obvestiti Evropski parlament, Svet in javnost, ali so podatki, ki jih objavijo države članice in Komisija, primerni in pravilni.
 Zelo jasno se zavedam, da želi Parlament prejeti več informacij in predvsem bolj verodostojne informacije o delovanju uradnih organov držav članic, saj ti upravljajo proračunska sredstva v skupni odgovornosti. Prepričan sem, da lahko Računsko sodišče to željo upošteva pri načrtovanju svojih revizij. Na podlagi sedanjega postopka razrešnice ugotavljam, da si Računsko sodišče prizadeva tudi za iskanje rešitev.
 V srednje- do dolgoročnem obdobju bi bilo treba skrbno preveriti, ali so informacije, ki jih morajo predložiti države članice in Komisija, dejansko take, ki bi bile pomembne za postopek razrešnice ali druge postopke spremljanja. Če se osredotočimo na informacije, ki jih predložijo različni generalni direktorati Komisije, se zdi, kot bi birokrati v nekaterih primerih uporabili taktiko „zasipanja“ strank z informacijami. Poročilo o sedanjem programskem obdobju je namenjeno predvsem zagotovitvi informacij o skladnosti (stopnja napake pri skladu x in skladu z). Vseeno informacije o učinkoviti uporabi proračuna niso nič manj pomembne. Zdaj (lani) je Komisija začela več govoriti o učinkovitosti uporabe skladov. Poudaril bi, da so bila pravila za to programsko obdobje sprejeta že pred nekaj leti. Kljub temu lahko rečem, da bi moralo Računsko sodišče pospešiti ustrezna prizadevanja in dejavno prispevati k razmišljanju o tem, kako bi lahko bili skladi EU učinkovitejši, pri tem pa ne pozabiti, da je treba tudi spoštovati pravila. Če bo volja dovolj močna, bi lahko s prihajajočim vmesnim pregledom večletnega proračunskega okvira že omogočili optimizacijo sistema poročanja ter zagotovili večjo skladnost s pričakovanji Evropskega parlamenta in davkoplačevalci.
 Zaupanje Evropskega parlamenta je nujen pogoj za uspešno opravljanje nalog vsakega člana Računskega sodišča.
 Prepričan sem, da s svojimi dosedanjimi delovnimi in življenjskimi izkušnjami v celoti izpolnjujem zahteve, ki veljajo za člane te institucije.
 Če bi Evropski parlament kljub temu menil, da obstajajo razlogi za pomisleke glede mojega izpolnjevanja zahtev za člane Računskega sodišča in/ali pomisleke glede moje neodvisnosti, bi vlado Estonije pozval, naj mojo kandidaturo umakne.
 Delna zamenjava članov Računskega sodišča - estonski kandidat
 Caterina Chinnici, Andrej Novakov (Andrey Novakov), Julia Pitera, Miroslav Poche, Patricija Šulin