type: other

text:
Skat.dk: M.2.2 Erstatning
 Såfremt betingelserne for at nulstille eller for at anvende de lovfæstede hæftelsesbestemmelser ikke er opfyldt, bør skattecenteret undersøge, om der er grundlag for at kræve erstatning efter de almindelige erstatningsretlige regler.
 Højesteret har i en række domme pålagt personligt erstatningsansvar for et selskabs ikke afregnede A-skatter mv. i sager, hvor den erstatningspligtige, typisk en leder af et aktie- eller anpartsselskab, ved sin handlemåde har påført det offentlige tab, se UfR 1981, 473 HD og UfR 1995, 43 HD. Også bestyrelsen for et aktieselskab er blevet pålagt erstatningsansvar for tab ved fortsat drift af selskabet, efter den burde have indset, at det ikke kunne videreføres uden yderligere tab, jf. UfR 1998, 1137 HD. I TfS 2000, 975 HD blev det anset for ansvarspådragende for en tilsynsførende advokat i et betalingsstandsningsbo ikke at bringe dette til ophør, efter at det kunne konstateres, at den likviditetsmæssige situation var forværret. Advokaten blev dog frifundet, fordi det ikke fandtes godtgjort, at den ansvarspådragende adfærd var årsag til underbalancen i det senere konkursbo. Højesteret har derudover ved dom af 29. oktober 2001, der er gengivet i UfR 2002, 139 HD, idømt en bank erstatningsansvar for med kendskab til et selskabs økonomiske situation at have disponeret således over dets aktiver, at det blev ude af stand til at opfylde sine forpligtelser til at betale salgsmoms.
 Højesteret har den 2. november 2005 i SKM2005.456.HR stadfæstet Vestre Landsrets dom af 17. januar 2005 i SKM2005.113.VLR i en sag, hvor en advokat, der havde fungeret som tilsyn i forbindelse med en den 17. november 2000 anmeldt betalingsstandsning for en personligt drevet virksomhed, over hvilken konkursdekret blev afsagt den 7. december 2000, af den regionale told- og skattemyndighed var blevet pålagt en personlig hæftelse, jf. OPKL § 10, for et momsbeløb på 66.069 kr. hidrørende fra fakturaer udstedt af et selskab, der skulle videreføre driften fra den konkursramte virksomhed. Selskabet blev aldrig registreret hos hverken ToldSkat eller Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, hvorfor fallenten og advokaten ansås at hæfte ud fra interessentskabslignende betragtninger. Advokaten indbetalte beløbet under protest og indbragte afgørelsen for Told- og Skattestyrelsen. I den forbindelse gjorde han samtidig gældende, at der skulle tilstås ham et momsfradrag for den indgående moms.
 I sin afgørelse af 25. juli 2003 afviste styrelsen advokatens anbringender, idet det blev udtalt, at advokaten havde pådraget sig et erstatningsansvar ved at have ladet et selskab, han kontrollerede, yde et lån til at sikre den videre drift i det under stiftelse sig befindende selskab. Til sikkerhed for lånet havde advokaten modtaget en transport på fakturafordringerne. Beløbene fra disse skulle indbetales på hans klientkonto. Da han var bekendt med fallentens økonomiske forhold, var han klar over, at momsbeløbet, som var indberegnet i fakturafordringerne, ikke ville kunne blive afregnet, hvorfor han havde pådraget sig et erstatningsansvar. Landsretten fandt i lighed med den regionale told- og skattemyndighed, at advokaten hæftede direkte for momsbeløbet, jf. OPKL § 10 og ML § 3. Højesteret stadfæstede dommen, men med samme begrundelse som styrelsen:
 "Højesteret finder ikke grundlag for at fastslå, at A har deltaget som interessent i den nye virksomhed, som blev etableret efter SNs konkurs den 7. december 2000. Højesteret finder heller ikke tilstrækkeligt grundlag for at tilsidesætte As forklaring om, at han ikke vidste, at denne virksomhed blev drevet under navnet G1 A/S under stiftelse. A hæfter derfor hverken efter momslovens § 3 eller efter aktieselskabslovens § 12, stk. 2, for momsbeløbets betaling.
 Efter indholdet af As brev af 7. december 2000 til konkursboets kurator må det imidlertid lægges til grund, at A var bekendt med, at SN i umiddelbar forlængelse af konkursen havde begyndt en ny virksomhed, og at dette skete på grundlag af de indkøb i Italien, der var betalt af A med midler fra selskabet H1 ApS. Dette selskab havde i forbindelse hermed fået transport i salgssummerne, som i deres helhed blev betalt til As klientkonto. A måtte indse, at SN som fallent ikke havde andre midler til at betale momsen af salgssummerne. Under disse omstændigheder burde A, som havde påtaget sig at være SN behjælpelig med etablering af en ny virksomhed, have sikret sig, at virksomheden blev momsregistreret, og at der blev afsat midler til betaling af moms. Ved at have forsømt dette har A pådraget sig erstatningsansvar, og han kan derfor ikke kræve momsbeløbet tilbagebetalt."
 Se yderligere afsnit H.3.17 om erstatningsansvar i forbindelse med konkurs.
 Der skal være påført det offentlige et tab på grund af culpøs adfærd, jf. ovenfor.
 Virksomheden skal være ophørt som insolvent med restancer til SKAT, fx A-skat, AM-bidrag, moms eller punktafgifter, eller tab skal være konstateret i forbindelse med akkord eller lignende.
 Den erstatningspligtige skal derudover have haft en væsentlig økonomisk interesse og/eller en bestemmende indflydelse i selskabets anliggender. Dette gælder tilsvarende, hvor disse forudsætninger samtidig er opfyldt af flere personer. Det er ikke afgørende, om de pågældende helt eller delvist ejede selskabets kapital.
 Domstolene stiller imidlertid strenge krav til bevisførelsen, og bedømmelsen af, om der har foreligget culpa, er strengere ved erstatning end ved nulstilling.
 Der lægges bl.a. vægt på, hvornår det regnskab, som udviste det dårlige resultat, har foreligget for selskabet ledelse, og om denne trods et kendt dårligt resultat har haft berettiget grund til at tro på, at igangværende forhandlinger om overdragelse af virksomheden eller tilførsel af ny kapital ville have kunnet hindre virksomhedens økonomiske sammenbrud, se UfR 1985, 377 HD.
 Hvis der slet ikke foreligger noget regnskab, vil dette som oftest tolkes som culpøs adfærd fra ledelsens side. Domstolene lægger endvidere vægt på, om selskabet har været pålagt forkortet afregning, og om opkrævningen har været effektiv, jf. UfR 1985, 209 HD.
 Told- og skatteforvaltningen har bevisbyrden for, at der er handlet culpøst.
 Til bedømmelse af, om der er grundlag for at rejse erstatningssag, bør følgende materiale undersøges:
 Opgørelse af restancen - ekskl. renter og påkravsgebyrer - fordelt på tilsvarsmåneder.
 Redegørelse for tvangsinddrivelsens forløb, herunder oplysning om udlæg eller anden sikkerhed. Det skal fremgå, på hvilke tidspunkter RIM har været i forbindelse med de ansvarlige.
 Den indeholdelsespligtiges skriftlige forklaring på årsagen til restancens opståen. Afgives forklaringen mundtligt i forbindelse med sagsbehandlingen, skal referat heraf så vidt muligt af bevismæssige grunde være læst og underskrevet af den indeholdelsespligtige.
 Foreliggende rapporter vedrørende kontrolbesøg i det tidsrum, hvori restancen er opstået.
 Regnskabsmateriale.
 Virksomhedens regnskaber for de 3 seneste indkomstår.
 Bekræftede udskrifter af bestyrelsens forhandlingsprotokol og revisionsprotokoller vedrørende forhold af betydning for sagen.
 Statusoversigt og kuratorindberetning, jf. KL § 125.
 Oplysning om personlige skatterestancer.
 Selvangivelse for de seneste 3 år for de personer, der ønskes pålagt erstatningspligt. Selvangivelserne skal sammen med eventuelle andre personlige økonomiske oplysninger bruges ved bedømmelsen af, om et eventuelt erstatningsbeløb vil kunne inddrives hos den erstatningspligtige.
 I det omfang skattecenteret afslutter en straffesag administrativt, kan skattecenteret indgå et forlig om erstatningsansvar.
 Erstatning pålægges efter almindelige erstatningsretlige regler. Erstatningskravet kan derfor ikke tillægges renter efter kildeskatteloven, men alene procesrenter, og erstatningskravet kan ikke inddrives efter de særlige regler for inddrivelse af skatter og bidrag. Hvis erstatningskravet er fastslået ved dom, kan kravet søges inddrevet gennem den judicielle foged, dvs. fogedretten.
 Erstatningskrav kan inddrives ved modregning, og kravet bør derfor indsættes i Det Centrale Fordringsregister (CFR). Dette forudsætter, at der er rejst erstatningssag, eller at det i øvrigt skønnes, at der er handlet erstatningspådragende. Før skattecenteret indsætter et erstatningskrav i CFR, skal den erstatningspligtige skriftligt underrettes derom.
 Erstatningskrav, der ikke er fastslået ved dom, forældes 3 år efter, at told- og skatteforvaltningen er blevet bekendt med tabet.
 Hvis erstatningskravet er fastslået ved dom eller forlig, er forældelsesfristen 10 år.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,21.3.2022
 COM(2022) 117 final
 2022/0082(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir le tabhairt i gcrích leasuithe áirithe maidir leis an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.COMHTHÉACS AN TOGRA
 •Forais agus cuspóirí an togra
 Is páirtí é an tAontas sa Chomhaontú Idirnáisiúnta Siúcra
 11, (‘an Comhaontú’) agus is ball é den Eagraíocht Idirnáisiúnta Siúcra (‘ISO’). Le Cinneadh (AE) 2017/2242 ón gComhairle an 30 Samhain 2017
 22 agus Cinneadh (AE) 2019/2136
 33 ón gComhairle, thug an Chomhairle údarú don Choimisiún tús a chur le caibidlíocht le páirtithe sa Chomhaontú, d’fhonn an Comhaontú a nuachóiriú, go háirithe a mhéad a bhaineann leis na neamhréireachtaí idir líon vótaí na mBall agus a gcuid ranníocaíochtaí airgeadais ar thaobh amháin agus a seasamh coibhneasta i margadh domhanda an tsiúcra ar thaobh eile.
 Rinneadh an leasú ar an gComhaontú a chaibidliú i gcomhairle leis an Meitheal um Thráchtearraí (PROBA) agus léirítear ann go cuí na treoracha caibidlíochta a d’eisigh an Chomhairle. Baineann na hathruithe leis na trí réimse seo a leanas: an buiséad riaracháin agus ranníocaíochtaí na mBall faoi Airteagal 25; leathnú na gcuspóirí, na staidéar, na meastóireachtaí agus na ngníomhaíochtaí taighde chun gur féidir táirgí eile atá bainteach le siúcra (go háirithe bitheatánól), a chuimsiú faoi raon feidhme Airteagal 1, 32, 33 agus 34; agus na rialacha maidir leis an Stiúrthóir Feidhmiúcháin a cheapadh faoi Airteagal 23.
 Le linn an 59ú Cruinniú den Chomhairle Idirnáisiúnta Siúcra an 26 Samhain 2021, vótáil an Chomhairle Idirnáisiúnta Siúcra (‘ISC’) d’aon toil i bhfabhar a mholadh do Bhaill ISO an Comhaontú a leasú, i gcomhréir le toradh na caibidlíochta.
 Is é is cuspóir don Chinneadh sin ón gComhairle na leasuithe a fhormheas agus na daoine, a gcumhachtaítear dóibh an fógra i dtaobh glacadh leis an leasú a thaisceadh, thar ceann an Aontais, ag an suíomh ainmnithe, na daoine sin a ainmniú.
 2.BUNÚS DLÍ
 I gcomhréir le hAirteagal 207(4) agus le hAirteagal 218(6) pointe (a)(v) den CFAE, ba cheart don Choimisiún, ina cháil mar idirbheartaí agus leasuithe á ndéanamh ar an gComhaontú, togra a chur faoi bhráid na Comhairle maidir leis na leasuithe ar an gComhaontú a thabhairt i gcrích tar éis toiliú a fháil ó Pharlaimint na hEorpa.
 3.IMPLEACHTAÍ BUISÉADACHA
 Faoi na rialacha reatha maidir le ranníocaíochtaí airgeadais le ISO, tá sciar ranníocaíochta airgeadais an Aontais díobh gan athrú go praiticiúil ó bhí 1992 ann cé gur tháinig athrú mór ar mhargadh domhanda an tsiúcra ó shin, agus go háirithe seasamh coibhneasta an Aontais ann. Mar thoradh air sin, ghlac an tAontas sciar ard díréireach de na costais bhuiséadacha
 44.
 Ach an leasú ar Airteagal 25 den Chomhaontú a bheith formheasta, leasú lena rialaítear glacadh an bhuiséid riaracháin agus ranníocaíochtaí na mBall, is fearr a bheidh an ríomh le haghaidh na vótaí ailínithe leis an margadh domhanda siúcra atá ann faoi láthair. Foráiltear maidir le hidirthréimhse deich mbliana ar a mhéad, tréimhse inar teoranta an t‐athrú bliantúil ar líon na vótaí teoranta do 15 % sa chéad chúig bliana lena linn agus do 20 % i gcás an chuid atá fágtha den idirthréimhse. Leis an athrú ar an modh ríofa laghdófar líon na vótaí chun críocha buiséadacha a dháiltear ar an Aontas, rud a laghdóidh, dá bharr sin, ranníocaíocht an Aontais le ISO.
 4.EILIMINTÍ EILE
 •Míniúchán mionsonraithe ar fhorálacha sonracha an togra
 I gcomhréir le hAirteagal 44(1) den Chomhaontú, tabharfaidh gach Ball fógra don taiscí go nglacann sé leis an leasú laistigh den tréimhse ama a bheidh socraithe ag ISC. De réir an tráthchláir arna chomhaontú ag ISC, tá ag na Baill go dtí an 25 Samhain 2022 formheas a fháil ar na leasuithe i gcomhréir lena nósanna imeachta bunreachtúla. Tar éis dóibh an formheas a fháil, caithfidh na Baill fógra taisclainne a chur ar fáil maidir le glacadh leis na leasuithe ag Ardrúnaí na Náisiún Aontaithe i Nua Eabhrac roimh an 30 Meitheamh 2023.
 2022/0082 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir le tabhairt i gcrích leasuithe áirithe maidir leis an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 207(4) de, i gcomhar le hAirteagal 218(6), an dara fomhír, pointe (a) (v), de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 Ag féachaint don toiliú ó Pharlaimint na hEorpa,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Is páirtí é an tAontas sa Chomhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992 (‘an Comhaontú’), a thug an tAontas i gcrích le Cinneadh 92/580/CEE
 5
 ón gComhairle agus is ball é den Eagraíocht Idirnáisiúnta Siúcra (‘ISO’).
 (2)Ar bhonn san ordaithe a tugadh le Cinntí (AE) 2017/2242
 6
 agus (AE) 2019/2136
 7
 ón gComhairle, rinne an Coimisiún caibidliú, thar ceann an Aontais le baill eile ISO chun an Comhaontú a leasú, faoi threoir Chomhdháil na Náisiún Aontaithe ar Thrádáil agus Forbairt.
 (3)Tugadh an caibidliú ar na leasuithe ar an gComhaontú i gcrích agus rinne an Chomhairle Siúcra Idirnáisiúnta an fhoclaíocht a fhormheas le linn a 57ú seisiún i mí na Samhna 2020 agus a 58ú seisiún i mí an Mheithimh 2021.
 (4)Aon leasú a chomhaontófar i gcaibidlíocht, beidh siad le moladh do bhaill ISO ag an gComhairle Siúcra Idirnáisiúnta i gcomhréir leis an nós imeachta a leagtar amach in Airteagal 44 den Chomhaontú.
 (5)Le Cinneadh (AE) 2021/1851
 8
 ón gComhairle údaraíodh don Choimisiún vótáil i bhfabhar a mholadh do bhaill ISO an Comhaontú a leasú, le linn an vóta speisialta a bhí ar siúl ag an 59ú seisiún den Chomhairle Idirnáisiúnta Siúcra i mí na Samhna 2021. Vótáil an Chomhairle Idirnáisiúnta Siúcra ina fhabhar d’aon toil.
 (6)De bhun Airteagal 44(1) den Chomhaontú, tá ar gach Ball ISO fógra a thabhairt don taiscí maidir lena ghlacadh leis na leasuithe.
 (7)Ba cheart na leasuithe ar an gComhaontú a bheith formheasta ag an Aontas,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Na leasuithe ar an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992, is leasuithe iad anois atá formheasta thar ceann an Aontais.
 Tá téacs na leasuithe i gceangal leis an gCinneadh seo.
 Airteagal 2
 Tabharfaidh an Coimisiún, thar ceann an Aontais, fógra don taiscí maidir lena ghlacadh leis na leasuithe dá bhforáiltear in Airteagal 44(1) den Chomhaontú d’fhonn toiliú an Aontais a bheith faoi cheangal ag an gComhaontú a chur in iúl.
 Airteagal 3
 Cuirfear an Cinneadh i bhfeidhm an [ ]
 9
 .
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 RÁITEAS AIRGEADAIS
 FinancSt/10/
 PSH/cl/830164
 6.22.2022.1
 DÁTA: 01.02.2022
 1.
 CEANNTEIDEAL BUISÉID:
 14 20 03 06 Eagraíochtaí agus Comhaontuithe Idirnáisiúnta
 LEITHREASUITHE:
 B2022 5 300 000 EUR
 2.
 TEIDEAL:
 Togra le haghaidh Cinneadh ón gComhairle maidir le tabhairt i gcrích leasuithe maidir leis an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992.
 3.
 BUNÚS DLÍ: Airteagal 207(4) agus Airteagal 218(6) (a) (v) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh
 4.
 AIDHMEANNA:
 Is é is cuspóir don Chinneadh sin ón gComhairle na leasuithe a fhormheas agus na daoine, a gcumhachtaítear dóibh an fógra i dtaobh glacadh leis an leasú a thaisceadh, thar ceann an Aontais, ag an suíomh ainmnithe, na daoine sin a ainmniú, de réir Airteagal 44(1) den Chomhaontú.
 Baineann an leasú leis an mbuiséad riaracháin agus le ranníocaíochtaí na mBall (Airteagal 25); leathnú na gcuspóirí, na staidéar, na meastóireachtaí agus na ngníomhaíochtaí taighde chun gur féidir táirgí eile atá bainteach le siúcra a chuimsiú (Airteagail 1, 32, 33 agus 34) agus na rialacha maidir leis an Stiúrthóir Feidhmiúcháin a cheapadh (Airteagal 23).
 Go háirithe, tugtar le hAirteagal 25 modh ríofa athbhreithnithe agus sásra coigeartaithe nuashonraithe níos éifeachtaí chun sciar an Aontais de na costais bhuiséadacha agus den fhreagracht bhuiséadach laistigh de ISO a normalú.
 5.
 IMPLEACHTAÍ AIRGEADAIS
 TRÉIMHSE 12 MHÍ
 (EUR milliún)
 AN BHLIAIN AIRGEADAIS REATHA
 2022
 (EUR milliún)
 AN CHÉAD BHLIAIN AIRGEADAIS EILE
 2023
 (EUR milliún)
 5.0
 CAITEACHAS
 -
 ARNA MHUIREARÚ AR BHUISÉAD AN AONTAIS
 (AISÍOCAÍOCHTAÍ/IDIRGHABHÁLACHA)
 -
 ÚDARÁIS NÁISIÚNTA
 -
 EILE
 -
 -
 -
 5.1
 IONCAM
 -
 ACMHAINNÍ DÍLSE AN AONTAIS
 (TOBHAIGH/DLEACHTANNA CUSTAIM)
 -
 NÁISIÚNTA
 2024 (EUR milliún)
 5.0.1
 CAITEACHAS MEASTA
 -
 5.1.1
 IONCAM MEASTA
 5.2
 MODH RÍOFA:
 6.0
 AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ Ó LEITHREASUITHE A CUIREADH ISTEACH I gCAIBIDIL ÁBHARTHA AN BHUISÉID ATÁ ANN FAOI LÁTHAIR?
 IS FÉIDIR
 6.1
 AN FÉIDIR AN TIONSCADAL A MHAOINIÚ TRÍ AISTRIÚ A DHÉANAMH IDIR CAIBIDLÍ AN BHUISÉID ATÁ ANN FAOI LÁTHAIR?
 -
 6.2
 AN mBEIDH GÁ LE BUISÉAD FORLÍONTACH?
 -
 6.3
 AN mBEIDH GÁ LE LEITHREASUITHE A CHUR ISTEACH I mBUISÉID AMACH ANSEO?
 IS FÉIDIR
 NÓTAÍ:
 Is féidir go mbeidh iarmhairtí airgeadais ag an togra ó 2024 ach ní féidir iad a chainníochtú faoi láthair. Braithfidh sciar an Aontais den ranníocaíocht airgeadais ar líon críochnaitheach na vótaí a gheobhaidh an tAontas i ndiaidh chomhaontú an leasaithe. Is é is dóichí go laghdófar sciar an Aontais.
 (1)
 1
 Cinneadh ón gComhairle an 13 Samhain 1992 maidir le síniú agus tabhairt i gcrích an Chomhaontaithe Idirnáisiúnta Siúcra 1992 (92/580/CEE) (IO L 379, 23.12.1992, lch. 15).
 (2)
 2
 Cinneadh (AE) 2017/2242 ón gComhairle an 30 Samhain 2017 lena n‐údaraítear tús a chur le caibidlíocht chun an Comhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 a leasú (IO L 322, 7.12.2017, lch. 29).
 (3)
 3
 Cinneadh (AE) 2019/2136 ón gComhairle an 5 Nollaig 2019 lena n‐údaraítear tús a chur le caibidlíocht chun an Comhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 a leasú (IO L 324, 13.12.2019, lch. 3–4).
 (4)
 4
 Baintear úsáid as líon na vótaí, a chinntear i gcomhréir le hAirteagal 25, mar aon leis an méid in aghaidh an vóta chun ranníocaíocht airgeadais gach Baill i mbuiséad bliantúil ISO a ríomh.
 (5)
 Cinneadh ón gComhairle an 13 Samhain 1992 maidir le síniú agus tabhairt i gcrích an Chomhaontaithe Idirnáisiúnta Siúcra 1992 (92/580/CEE) (IO L 379, 23.12.1992, lch. 15).
 (6)
 Cinneadh (AE) 2017/2242 ón gComhairle an 30 Samhain 2017 lena n‐údaraítear tús a chur le caibidlíocht chun an Comhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 a leasú (IO L 322, 7.12.2017, lch. 29).
 (7)
 Cinneadh (AE) 2019/2136 ón gComhairle an 5 Nollaig 2019 lena n‐údaraítear tús a chur le caibidlíocht chun an Comhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 a leasú (IO L 324, 13.12.2019, lch. 3‐4).
 (8)
 Cinneadh (AE) 2021/1851 ón gComhairle an 15 Deireadh Fómhair 2021 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhairle Siúcra Idirnáisiúnta a mhéid a bhaineann leis na leasuithe ar an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 agus leis an tráthchlár chun iad a chur chun feidhme (IO L 374, 22.10.2021, p. 49–51).
 (9)
 Foilseoidh Ardrúnaíocht na Comhairle dáta theacht i bhfeidhm an Chomhaontaithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 ---documentbreak---
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,21.3.2022
 COM(2022) 117 final
 IARSCRÍBHINN
 a ghabhann leis an
 Togra le haghaidhCINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir le tabhairt i gcrích leasuithe áirithe maidir leis an gComhaontú Idirnáisiúnta Siúcra, 1992
 IARSCRÍBHINN
 Déantar an Comhaontú Idirnáisiúnta Siúcra 1992 (‘an Comhaontú’) a leasú mar a leanas:
 (1) cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 1:
 ‘Airteagal 1
 Cuspóirí
 Is éard atá i gcuspóirí an Chomhaontaithe Idirnáisiúnta Siúcra, 1992 (dá ngairtear an Comhaontú anseo feasta) i bhfianaise théarmaí rún 93 (IV) arna ghlacadh ag Comhdháil na Náisiún Aontaithe ar Thrádáil agus Forbairt, an méid seo a leanas:
 (a)Comhar idirnáisiúnta feabhsaithe a áirithiú i gcúrsaí siúcra agus milseoirí domhanda chomh maith le saincheisteanna gaolmhara, lena n‐áirítear táirgeadh bithfhuinnimh agus eatánóil breosla ó bharra siúcra;
 (b)Fóram a chur ar bun le haghaidh comhairliúcháin idir-rialtasacha maidir le margaí siúcra agus milseoirí agus maidir le margaí fhotháirgí an tionscail siúcra agus eatánóil breosla bunaithe ar bharra siúcra;
 (c)An trádáil a éascú trí fhaisnéis a bhailiú agus a chur ar fáil ar an margadh domhanda siúcra agus milseoirí eile, chomh maith le bithfhuinneamh agus eatánól breosla bunaithe ar bharra siúcra;
 (d)Éileamh méadaithe ar shiúcra agus ar bharra siúcra a spreagadh, le haghaidh úsáidí neamhbhia go háirithe.’;
 (2)in Airteagal 23, cuirtear an méid seo a leanas in ionad mhír 1:
 ‘1. Is le vóta speisialta a cheapfaidh an Chomhairle an Stiúrthóir Feidhmiúcháin go ceann tréimhse 4 bliana. Déanfaidh an Chomhairle an ceapachán 6 mhí ar a laghad roimh thús thréimhse oifige an Stiúrthóra Feidhmiúcháin. Féadfaidh an Chomhairle an Stiúrthóir Feidhmiúcháin a athcheapadh le vóta speisialta go ceann tréimhse 4 bliana eile. Ní dhéanfar an Stiúrthóir Feidhmiúcháin a cheapadh ar feadh níos mó ná dhá théarma. Déanfaidh an Chomhairle téarmaí sonracha ceapacháin an Stiúrthóra Feidhmiúcháin a chinneadh.’;
 (3)cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 25:
 ‘Airteagal 25
 An buiséad riaracháin a ghlacadh agus ranníocaíochtaí na mBall
 1. Chun críoch an Airteagail seo beidh 2 000 vóta ag na Baill.
 2. (a)Beidh líon áirithe vótaí ag gach Ball agus déanfar an líon sin a chinneadh i gcomhréir le mír 3 thíos.
 (b)Ní bheidh níos lú ná 6 vóta ag aon Bhall.
 (c)Ní bheidh aon vóta codánach ann. Ceadófar slánú sa phróiseas ríofa agus chun a áirithiú go leithdháilfear an líon vótaí iomlán.
 3.Déanfar na vótaí a chinneadh ar bhonn bliantúil de réir an nós imeachta seo a leanas: gach bliain ó 2023 amach, tráth fhoilsithe Bhliainirise an tSiúcra ag an Eagraíocht Idirnáisiúnta Siúcra, déanfar an líon vótaí le haghaidh gach Baill a ríomh ar bhonn na dtáscairí seo a leanas agus a n‐ualaithe choibhneasta:
 ·20 % de na vótaí bunaithe ar sciar pro rata an Bhaill sin d’onnmhairí Iomlána na mBall, móide
 ·20 % de na vótaí bunaithe ar sciar pro rata an Bhaill sin d’allmhairí Iomlána na mBall, móide
 ·20 % de na vótaí bunaithe ar sciar pro rata an Bhaill sin de tháirge Iomlán na mBall, móide
 ·20 % de na vótaí bunaithe ar sciar pro rata an Bhaill sin de thomhaltas Iomlán na mBall, móide
 ·20 % de na vótaí bunaithe ar sciar pro rata an Bhaill sin de Chumas Íocaíochta Iomlán na mBall (APF). Tá APF comhionann leis na measúnuithe le haghaidh leithdháileadh chostais na Náisiún Aontaithe.
 Déanfar líon vótaí gach Baill a ríomh, le haghaidh gach ceann de na táscairí thuas, trí úsáid a bhaint as meán an táscaire sin le haghaidh na 5 bliana dheireanacha a foilsíodh san eagrán is déanaí de Bhliainiris Siúcra na hEagraíochta. Is é an Stiúrthóir Feidhmiúcháin a ríomhfaidh sciar gach Baill in iomlán na mBall uile le haghaidh na dtáscairí thuasluaite. Dáilfear na sonraí go léir thuas ar na Baill tráth a ndéanfar na ríomhanna.
 4.I gcás aontachas Ball tar éis theacht i bhfeidhm am Chomhaontaithe déanfar a vótaí a chinneadh de réir na heochrach ríofa faoi mhíreanna 2 agus 3 thuas. Déanfar vótaí na mBall atá ann cheana a athríomh dá réir sin ionas gur 2 000 vóta a bheidh in iomlán na vótaí go fóill.
 5.I gcás ina dtarraingíonn Baill siar, déanfar vótaí na mBall a tharraingíonn siar a athdháileadh ar na Baill eile bunaithe ar sciartha athríofa 5 tháscaire na mBall ionas gur 2 000 vóta a bheidh in iomlán vótaí na mBall go fóill.
 6. Socrú idirthréimhseach:
 (a)Chun pointe tosaithe a bhunú le haghaidh coigeartuithe a ríomh, glacfar leis an mBallraíocht agus an staid vótála sa bhliain 2022 mar bhonn.
 (b)Le linn na chéad 5 bliana den idirthréimhse ní bheidh líon vótaí gach Baill níos mó ná 15 % níos airde ná níos ísle ná na vótaí a aontaíodh don bhliain roimhe sin, agus, le linn an dara 5 bliana den idirthréimhse ní fhéadfaidh líon vótaí gach Baill a bheith níos mó ná 20 % níos airde ná níos ísle ná na vótaí a aontaíodh don bhliain roimhe sin. Ach amháin i gcás, i gcomhréir le forálacha mhír 2(c), inarb é a thiocfaidh as slánú gur mó an líon vótaí a leithdháiltear ar Bhall na ná céatadáin arna gcomhaontú, ceadófar sin.
 (c)Chun an ranníocaíocht in aghaidh an vóta a bhunú, ní dhéanfar vótaí nach nglacfar leo de bharr chur i bhfeidhm mhír 6 (b) a ath-leithdháileadh ar na Baill eile. Dá bhrí sin, déanfar an ranníocaíocht in aghaidh an vóta a chinneadh ar bhonn líon athríofa na vótaí foriomlána, ar choinníoll nach mó sin na 2 000 vóta.
 (d)Beidh deireadh leis an socrú idirthréimhseach laistigh de 10 mbliana.
 7. Forálacha Airteagal 26, mír 2, a bhaineann le cearta vótála a chur ar fionraí de dheasca neamh-chomhlíonadh oibleagáidí, ní bheidh feidhm acu maidir leis an airteagal seo.
 8. Le linn an dara leath de gach bliain, glacfaidh an Chomhairle buiséad riaracháin na hEagraíochta don bhliain ina dhiaidh sin agus cinnfidh sí ranníocaíocht na mBall in aghaidh an vóta is gá le haghaidh an bhuiséid sin, tar éis forálacha mhír 6 den airteagal seo a chur san áireamh.
 9.Déanfar ranníocaíocht gach Baill leis an mbuiséad riaracháin a ríomh tríd an ranníocaíocht in aghaidh an vóta a iolrú le líon na vótaí atá ina sheilbh aige faoin airteagal sin, mar a leanas:
 (a)I ndáil leis na Baill sin ar Baill iad tráth ghlacadh deireanach an bhuiséid riaracháin, an líon vótaí atá ina seilbh ag an am sin; agus
 (b)I ndáil leis na Baill sin a ghlac ballraíocht tar éis ghlacadh an bhuiséid riaracháin, an líon vótaí a fhaigheann siad an tráth a ghlacann siad ballraíocht, arna choigeartú i gcoibhéis le fuílleach na tréimhse a chumhdaítear leis na buiséid; na hathbhreithnithe a dhéantar ar Bhaill eile, ní dhéanfar athrú orthu sin.
 10.Féadfaidh an Chomhairle, le vóta speisialta, beart a dhéanamh de réir mar a mheasfadh sí a bheith iomchuí, chun maolú a dhéanamh ar na héifeachtaí ar ranníocaíochtaí Ball a thiocfadh as ballraíocht a d’fhéadfadh a bheith teoranta tráth buiséad riaracháin 2024 a ghlacadh nó as aon mhórlaghdú ar an mballraíocht ina dhiaidh sin.’;
 (4)cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 32:
 ‘Airteagal 32
 Faisnéis agus staidéir
 1.Gníomhóidh an Eagraíocht mar lárionad le haghaidh bailiú agus foilsiú faisnéise staidrimh agus staidéir ar tháirge domhanda, praghsanna, onnmhairithe agus allmhairithe, tomhaltas agus stoic tháirgí siúcra, chomh maith le cánacha ar tháirgí siúcra.
 2. Gabhann na Baill orthu féin a chur ar fáil laistigh den am a fhéadtar a fhorordú sna rialacha nós imeachta na staitisticí agus an fhaisnéis uile atá ar fáil a fhéadtar a shainaithint sna rialacha sin gur rialacha iad is gá chun a chumasú don Eagraíocht a fheidhmeanna a chomhlíonadh faoin gcomhaontú seo. I gcás inar gá sin, bainfidh an Eagraíocht úsáid as aon fhaisnéis ábhartha den chineál sin a d’fhéadfadh a bheith ar fáil ó fhoinsí eile. Maidir le hoibríochtaí daoine nó cuideachtaí a tháirgeann nó a phróiseálann táirgí siúcra nó a chuireann ar an margadh iad, ní dhéanfaidh an Eagraíocht aon fhaisnéis a fhoilsiú a d’fhéadfaí a úsáid chun an hoibríochtaí sin a shainaithint.’;
 (5)cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 33:
 ‘Airteagal 33
 Meastóireacht margaidh, tomhaltas agus staitisticí
 1. Bunóidh an Chomhairle Coiste Táirgí Siúcra um Meastóireacht Mhargaidh, Tomhaltas agus Staitisticí, ina mbeidh na Baill uile, faoi Chathaoirleacht an Stiúrthóra Feidhmiúcháin.
 2. Déanfaidh an Coiste athbhreithniú leanúnach ar ábhair a bhaineann le geilleagar domhanda na dtáirgí siúcra agus coinneoidh sé na Baill ar an eolas ar an méid a phléitear agus tionólfaidh sé cruinniú chuige sin dhá uair sa bhliain de ghnáth. Maidir leis an bhfaisnéis uile a bhaileoidh an eagraíocht de bhun airteagal 32, cuirfidh an Coiste é sin san áireamh.
 3. Tabharfaidh an Coiste faoi obair sna réimsí seo a leanas:
 (a)Staitisticí maidir leis an táirge siúcra a ullmhú agus anailís staitistiúil a dhéanamh ar thairgeadh, tomhaltas agus stoic an táirge siúcra agus an trádáil idirnáisiúnta ann agus praghsanna;
 (b)Anailís ar iompraíochtaí margaidh agus ar na himthosca a dhéanann difear dóibh agus tagairt ar leith á déanamh do rannpháirtíocht tíortha i mbéal forbartha sa trádáil dhomhanda;
 (c)Anailís ar an éileamh ar tháirgí siúcra, lena n‐áirítear na héifeachtaí a bhíonn ag an úsáid a bhaintear as ionadaigh shiúcra nádúrtha nó shaorga ar an trádáil dhomhanda i dtáirgí siúcra nó ar a dtomhailt;
 (d)Saincheisteanna eile de réir mar a fhormheasann an Chomhairle.
 4. Gach bliain, déanfaidh an Chomhairle dréachtchlár oibre don todhchaí a bhreith, arna ullmhú ag an Stiúrthóir Feidhmiúcháin, ina bheidh meastachán ar na riachtanais acmhainní.’;
 (6)cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 34:
 ‘Airteagal 34
 Taighde agus forbairt
 Chun na cuspóirí a leagtar amach in Airteagal 1 a bhaint amach, féadfaidh an Chomhairle cúnamh a thabhairt taighde agus forbairt a dhéanamh i ngeilleagair táirgí siúcra agus na torthaí a fhaightear sa réimse sin a scaipeadh. Chun na críche sin, féadfaidh an Chomhairle oibriú i gcomhar le heagraíochtaí agus institiúidí taighde idirnáisiúnta ar choinníoll nach dtabhaíonn an Chomhairle aon oibleagáidí airgeadais eile.’;
 (7)cuirtear an méid seo a leanas in ionad theideal na hIarscríbhinne:
 ‘An leithdháileadh vótaí a chomhaontaíodh den chéad uair in 1992’.


type: contracts

text:
 11/Sv. 091
 HR
 Službeni list Europske unije
 127
 21999D0173
 L 061/33
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 26.11.1999.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 173/1999
 od 26. studenoga 1999.
 o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom koji prilagođava Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegove članke 86. i 98.,
 budući da:
 (1)
 Protokol 31 uz Sporazum je zadnje izmijenjen Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 8/94 od 7. lipnja 1994. (1)
 (2)
 Prikladno je proširiti suradnju ugovornih stranaka Sporazuma kako bi uključivala opći okvir aktivnosti Zajednice u korist potrošača (Odluka br. 283/1999/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) (2).
 (3)
 Protokol 31 uz Sporazum bi stoga trebalo izmijeniti kako bi omogućio ovoj proširenoj suradnji da započne od 1. siječnja 2000.,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Članku 6. Protokola 31 uz Sporazum, iza stavka 2., dodaju se sljedeći stavci:
 „3. Države članice EFTA-e od 1. siječnja 2000. sudjeluju u aktivnostima Zajednice što može biti posljedica sljedećeg akta kao i akata koji iz njega proizlaze:
 —
 399 D 0283: Odluka br. 283/1999/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. siječnja 1999. o općem okviru za aktivnosti Zajednice u korist potrošača (SL L 34, 9.2.1999., str. 1).
 4. Države članice EFTA-e financijski doprinose aktivnostima navedenima u stavku 3. u skladu s člankom 82. stavkom 1. točkom (a) Sporazuma.
 5. Države članice EFTA-e od početka suradnje u aktivnostima navedenima u stavku 3. u potpunosti surađuju u odborima EZ-a i drugim tijelima koja pomažu Komisiji u vođenju ili razvoju tih aktivnosti.”
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2000. pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a.
 Članak 3.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europskih zajednica.
 Sastavljeno u Bruxellesu 26. studenoga 1999.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 N. v. LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 198, 30.7.1994., str. 142.
 (2) SL L 34, 9.2.1999., str. 1.


jurisdiction: US

text:
 115 HR 2332 IH: Assisting Family Farmers through Insurance Reform Measures Act
 U.S. House of Representatives
 2017-05-03
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I115th CONGRESS1st SessionH. R. 2332IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESMay 3, 2017Mr. Kind (for himself and Mr. Sensenbrenner) introduced the following bill; which was referred to the Committee on AgricultureA BILLTo reform the Federal Crop Insurance Act and reduce Federal spending on crop insurance.
 1.Short title; table of contents
 (a)Short titleThis Act may be cited as the Assisting Family Farmers through Insurance Reform Measures Act or the AFFIRM Act. (b)Table of contentsThe table of contents for this Act is as follows:
 Sec. 1. Short title; table of contents.
 Sec. 2. Adjusted gross income and per person limitations on share of insurance premiums paid by
 Corporation.
 Sec. 3. Cap on reimbursements for administrative and operating expenses of crop insurance
 providers.
 Sec. 4. Renegotiation of Standard Reinsurance Agreement.
 Sec. 5. Cap on overall rate of return for crop insurance providers.
 Sec. 6. Prohibition on premium subsidy for harvest price policies.
 Sec. 7. Crop insurance premium subsidies disclosure in the public interest.
 2.Adjusted gross income and per person limitations on share of insurance premiums paid by CorporationSection 508(e)(1) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1508(e)(1)) is amended— (1)by striking For the purpose and inserting the following:
 (A)Payment authoritySubject to subparagraphs (B) and (C), for the purpose; and (2)by adding at the end the following:
 (B)Adjusted gross income limitationThe Corporation shall not pay a part of the premium for additional coverage for any person or legal entity that has an average adjusted gross income (as defined in section 1001D(a) of the Food Security Act of 1985 (7 U.S.C. 1308–3a(a))) that is greater than $250,000.
 (C)Per person limitationThe Corporation shall not pay more than $40,000 for any reinsurance year to any person or legal entity for premiums under this section..
 3.Cap on reimbursements for administrative and operating expenses of crop insurance providersSection 508(k)(4) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1508(k)(4)) is amended by adding at the end the following:
 (G)Additional cap on reimbursements
 (i)In generalNotwithstanding subparagraphs (A) through (F), the total amount of reimbursements for administrative and operating costs for the 2018 reinsurance year for all types of policies and plans of insurance shall not exceed $900,000,000.
 (ii)AdjustmentFor the 2019 reinsurance year and each subsequent reinsurance year, the dollar amount in effect pursuant to clause (i) shall be increased by the inflation factor established for the administrative and operating costs limitation in the 2011 Standard Reinsurance Agreement..
 4.Renegotiation of Standard Reinsurance AgreementSection 508(k)(8) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1508(k)(8)) is amended by striking subparagraph (F).
 5.Cap on overall rate of return for crop insurance providersSection 508(k)(3) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1508(k)(3)) is amended— (1)by striking (3) Share of risk.—The and inserting the following:
 (3)Risk
 (A)Share of riskThe; and (2)by adding at the end the following:
 (B)Limitation on average rate of returnThe target average rate of return for reinsured companies for the 2018 reinsurance year and each subsequent reinsurance year shall be 8.9 percent of retained premiums..
 6.Prohibition on premium subsidy for harvest price policiesSection 508(e) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1508(e)) is amended by adding at the end the following:
 (9)Prohibition on premium subsidy for harvest price policiesNotwithstanding any other provision of law, beginning with the 2018 reinsurance year, the Corporation shall not pay any amount of premium subsidy in the case of a policy or plan of insurance that is based on the actual market price of an agricultural commodity on the date of harvest..
 7.Crop insurance premium subsidies disclosure in the public interestSection 502(c)(2) of the Federal Crop Insurance Act (7 U.S.C. 1502(c)(2)) is amended— (1)by redesignating subparagraphs (A) and (B) as subparagraphs (C) and (D) respectively; and
 (2)by inserting before subparagraph (C) (as so redesignated) the following: (A)Disclosure in the public interestNotwithstanding paragraph (1) or any other provision of law, except as provided in subparagraph (B), the Secretary shall on an annual basis make available to the public—
 (i)
 (I)the name of each individual or entity that obtained a federally subsidized crop insurance, livestock, or forage policy or plan of insurance during the previous reinsurance year;
 (II)the amount of premium subsidy received by the individual or entity from the Corporation; and (III)the amount of any Federal portion of indemnities paid in the event of a loss for that reinsurance year for each policy associated with that individual or entity; and
 (ii)for each private insurance provider, a description by the name of the private insurance provider of—
 (I)the underwriting gains earned through participation in the federally subsidized crop insurance program; and
 (II)the amount paid under this subtitle for— (aa)administrative and operating expenses;
 (bb)any Federal portion of indemnities and reinsurance; and (cc)any other purpose.
 (B)LimitationThe Secretary shall not disclose under subparagraph (A) information relating to individuals and entities covered by a catastrophic risk protection plan offered under section 508(b)..


text:
 5.10.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 260/13
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 987/2011
 z 30. septembra 2011,
 ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Nanoški sir (CHOP)]
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (1), a najmä na jeho článok 7 ods. 4 prvý pododsek,
 keďže:
 (1)
 Žiadosť Slovinska o zápis názvu „Nanoški sir“ do registra bola v súlade s článkom 6 ods. 2 prvým pododsekom nariadenia (ES) č. 510/2006 uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie
 (2).
 (2)
 Keďže Komisii nebola v súlade s článkom 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 oznámená žiadna námietka, tento názov sa musí zapísať do registra,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Názov uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu sa zapisuje do registra.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 30. septembra 2011
 Za Komisiu v mene predsedu
 Dacian CIOLOȘ
 člen Komisie
 (1) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12.
 (2) Ú. v. EÚ C 340, 15.12.2010, s. 28.
 PRÍLOHA
 Poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu uvedené v prílohe I k zmluve:
 Trieda 1.3. Syry
 SLOVINSKO
 Nanoški sir (CHOP)


text:
 2.10.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 257/30
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/1761 AL COMISIEI
 din 1 octombrie 2015
 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 378/2005 al Comisiei în ceea ce privește rapoartele și taxele laboratorului comunitar de referință și laboratoarele enumerate în anexa II
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind aditivii din hrana animalelor (1), în special articolul 7 alineatul (4) primul paragraf și articolul 21 al treilea paragraf,
 după consultarea Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară,
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 stabilește procedura de autorizare a introducerii pe piață și a utilizării aditivilor pentru hrana animalelor. Regulamentul prevede că orice persoană care dorește să obțină o autorizație pentru un aditiv pentru hrana animalelor sau pentru o nouă utilizare a unui aditiv pentru hrana animalelor trebuie să prezinte o cerere de autorizare, în conformitate cu regulamentul menționat.
 (2)
 Regulamentul (CE) nr. 378/2005 al Comisiei (2) stabilește normele de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1831/2003 în ceea ce privește cererile de autorizare pentru un aditiv pentru hrana animalelor sau pentru o nouă utilizare a unui aditiv pentru hrana animalelor și funcțiile și atribuțiile laboratorului comunitar de referință (LCR).
 (3)
 Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 378/2005 prevede ca LCR să prezinte un raport complet de evaluare Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) pentru fiecare cerere de autorizare a unui aditiv pentru hrana animalelor. Se fac excepții de la obligația de a prezenta un raport de evaluare în cazul cererilor de autorizare pentru o nouă utilizare a unui aditiv pentru hrana animalelor sau al cererilor de modificare a condițiilor unei autorizații existente, atunci când condițiile propuse pentru noua utilizare sau pentru modificarea condițiilor autorizației intră sub incidența domeniului de aplicare al metodei de analiză prezentate anterior, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 429/2008 al Comisiei (3), care au fost deja evaluate. Mai mult, articolul 4 din respectivul regulament prevede că LCR trebuie să impună solicitanților taxe pentru prezentarea cererilor de autorizare. Se face o excepție în cazul în care nu sunt necesare eșantioane și în care LCR nu trebuie să emită un raport, deoarece metoda de analiză a fost deja evaluată. Cu toate acestea, cererile de reînnoire a autorizațiilor pentru aditivi pentru hrana animalelor nu beneficiază de respectivele excepții.
 (4)
 Experiența a arătat că excepțiile de la cerințele privind rapoartele de evaluare și taxele pentru depunerea cererilor ar trebui să fie extinse, de asemenea, la cererile de reînnoire a autorizațiilor pentru aditivi pentru hrana animalelor. Prin urmare, articolul 5 și anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 378/2005 ar trebui modificate în consecință.
 (5)
 Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 378/2005 stabilește o listă a laboratoarelor naționale de referință care asistă LCR în scopul îndeplinirii funcțiilor și atribuțiilor sale. Mai multe state membre au informat Comisia că laboratoarele lor naționale de referință care fac parte din grup s-au schimbat, fie pentru că au fost desemnate alte laboratoare în acest scop, fie pentru că numele sau adresa laboratoarelor s-au schimbat. Prin urmare, anexa II la Regulamentul (CE) nr. 378/2005 ar trebui adaptată în consecință.
 (6)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Regulamentul (CE) nr. 378/2005 se modifică după cum urmează:
 1.
 La articolul 5, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
 „(4) Nu se solicită un raport de evaluare pentru:
 (a)
 cererile privind o nouă utilizare a unui aditiv pentru hrana animalelor în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003, în cazul în care condițiile de introducere pe piață a aditivului pentru hrana animalelor propuse pentru noua utilizare intră sub incidența domeniului de aplicare a metodei de analiză prezentate anterior în conformitate cu anexa II punctul 2.6 la Regulamentul (CE) nr. 429/2008 și deja evaluate de LCR;
 (b)
 cererile de modificare a condițiilor unei autorizații existente, prezentate în conformitate cu articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003, în cazul în care modificarea propusă sau noile condiții de introducere pe piață a aditivului pentru hrana animalelor intră sub incidența domeniului de aplicare a metodei de analiză prezentate anterior în conformitate cu anexa II punctul 2.6 la Regulamentul (CE) nr. 429/2008 și deja evaluate de LCR;
 (c)
 cererile de reînnoire a unei autorizații existente, prezentate în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003, în cazul în care condițiile de introducere pe piață a aditivului pentru hrana animalelor intră sub incidența domeniului de aplicare a metodei de analiză prezentate anterior în conformitate cu anexa II punctul 2.6 la Regulamentul (CE) nr. 429/2008 și deja evaluate de LCR.
 Fără a aduce atingere alineatului (4), Comisia, LCR sau autoritatea, pe baza unor factori legitimi relevanți pentru cerere, pot considera că este necesară o nouă evaluare a metodelor de analiză. În acest caz, solicitantul este informat de LCR cu privire la acest aspect.”
 2.
 Anexa II se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
 3.
 În anexa IV, la titlul „Niveluri ale taxei în funcție de tipul de cerere de autorizare a unui aditiv pentru hrana animalelor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1831/2003”, punctul 5 se înlocuiește cu următorul text:
 „5.
 Reînnoirea unei autorizații pentru un aditiv pentru hrana animalelor [articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003]:
 —
 Taxa = Componenta 2 = 4 000 EUR
 —
 În cazul în care se aplică articolul 5 alineatul (4) litera (c): Taxa = 0 EUR”
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 1 octombrie 2015.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) JO L 268, 18.10.2003, p. 29.
 (2) Regulamentul (CE) nr. 378/2005 al Comisiei din 4 martie 2005 privind normele de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului referitor la funcțiile și atribuțiile Laboratorului Comunitar de Referință cu privire la cererile de autorizare a unor aditivi pentru hrana animalelor (JO L 59, 5.3.2005, p. 8).
 (3) Regulamentul (CE) nr. 429/2008 al Comisiei din 25 aprilie 2008 privind normele de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la pregătirea și prezentarea cererilor, precum și la evaluarea și autorizarea aditivilor din hrana animalelor (JO L 133, 22.5.2008, p. 1).
 ANEXĂ
 „ANEXA II
 Laboratorul comunitar de referință și grupul laboratoarelor naționale de referință, astfel cum sunt menționate la articolul 6 alineatul (2)
 LABORATORUL COMUNITAR DE REFERINȚĂ
 Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene. Institutul pentru Materiale de Referință și Măsurători, Geel, Belgia.
 LABORATOARE NAȚIONALE DE REFERINȚĂ ALE STATELOR MEMBRE
 Belgique/België
 —
 Federaal Laboratorium voor de Voedselveiligheid Tervuren (FLVVT-FAVV);
 —
 Vlaamse Instelling voor Technologisch Onderzoek (VITO), Mol;
 —
 Centre wallon de Recherches agronomiques (CRA-W), Gembloux.
 Česká republika
 —
 Ústřední kontrolní a zkušební ústav zemědělský (ÚKZÚZ), Praha.
 Danmark
 —
 Fødevarestyrelsens Laboratorie Aarhus (kemisk);
 —
 Fødevarestyrelsens Laboratorie Ringsted (kemisk og mikrobiologisk).
 Deutschland
 —
 Sachgebiet Futtermittel des Bayrischen Landesamtes für Gesundheit und Lebensmittelsicherheit (LGL), Oberschleißheim;
 —
 Landwirtschaftliche Untersuchungs- und Forschungsanstalt (LUFA), Speyer;
 —
 Staatliche Betriebsgesellschaft für Umwelt und Landwirtschaft. Geschäftsbereich 6 – Labore Landwirtschaft, Nossen;
 —
 Thüringer Landesanstalt für Landwirtschaft (TLL). Abteilung Untersuchungswesen. Jena.
 Eesti
 —
 Põllumajandusuuringute Keskus (PMK). Jääkide ja saasteainete labor, Saku, Harjumaa;
 —
 Põllumajandusuuringute Keskus (PMK), Taimse materjali labor, Saku, Harjumaa.
 España
 —
 Laboratorio Arbitral Agroalimentario. Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente, Madrid;
 —
 Laboratori Agroalimentari, Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural. Generalitat de Catalunya, Cabrils.
 France
 —
 Laboratoire de Rennes (SCL L35), Service Commun des Laboratoires DGCCRF et DGDDI, Rennes.
 Eire/Ireland
 —
 The State Laboratory, Kildare.
 Ελλάδα
 —
 Εργαστήριο Ελέγχου Κυκλοφορίας Ζωοτροφών Θεσσαλονίκης.
 Italia
 —
 Istituto Superiore di Sanità. Dipartimento di Sanità Pubblica Veterinaria e Sicurezza Alimentare, Roma;
 —
 Centro di referenza nazionale per la sorveglienza ed il controllo degli alimenti per gli animali (CReAA), Torino.
 Kypros
 —
 Feedingstuffs Analytical Laboratory, Department of Agriculture, Nicosia.
 Latvija
 —
 Pārtikas drošības, dzīvnieku veselības un vides zinātniskais institūts BIOR, Rīga.
 Lietuva
 —
 Nacionalinis maisto ir veterinarijos rizikos vertinimo institutas, Vilnius.
 Luxemburg
 —
 Laboratoire de Contrôle et d'essais – ASTA, Ettelbruck.
 Magyarország
 —
 Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal, Élelmiszer- és Takarmánybiztonsági Igazgatóság, Takarmányvizsgáló Nemzeti Referencia Laboratórium, Budapest.
 Nederland
 —
 RIKILT Wageningen UR, Wageningen.
 Österreich
 —
 Österreichische Agentur für Gesundheit und Ernährungssicherheit (AGES), Wien.
 Polska
 —
 Instytut Zootechniki – Państwowy Instytut Badawczy, Krajowe Laboratorium Pasz, Lublin;
 —
 Państwowy Instytut Weterynaryjny, Pulawy.
 Portugal
 —
 Instituto Nacional de Investigaçăo Agrária e Veterinária, I.P. (INIAV,IP), Lisboa.
 Slovenija
 —
 Univerza v Ljubljani. Veterinarska fakulteta. Nacionalni veterinarski inštitut. Enota za patologijo prehrane in higieno okolja, Ljubljana;
 —
 Kmetijski inštitut Slovenije, Ljubljana.
 Slovensko
 —
 Skúšobné laboratórium analýzy krmív, Ústredný kontrolný a skúšobný ústav poľnohospodársky, Bratislava.
 Suomi/Finland
 —
 Elintarviketurvallisuusvirasto/Livsmedelssäkerhetsverket (Evira), Helsinki/Helsingfors.
 Sverige
 —
 Avdelningen för kemi, miljö och fodersäkerhet, Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA), Uppsala.
 United Kingdom
 —
 LGC Ltd, Teddington.
 LABORATOARE NAȚIONALE DE REFERINȚĂ ALE ȚĂRILOR AELS
 Norway
 —
 The National Institute of Nutrition and Seafood Research (NIFES), Bergen.”


type: caselaw

text:
 6.3.2017
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 70/30
 2017 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Weber-Stephen Products LLC/EUIPO (iGrill)
 (Byla T-35/17)
 (2017/C 070/39)
 Proceso kalba: anglų
 Šalys
 Ieškovė: Weber-Stephen Products LLC (Palatainas, Ilinojus, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų R. Niebel ir A. Jauch
 Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
 Su procedūra EUIPO susijusi informacija
 Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungoje galiojanti žodinio prekių „iGrill“ tarptautinė registracija Nr. 1 258 162.
 Ginčijamas sprendimas: 2016 m. lapkričio 4 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 538/2016-2
 Reikalavimai
 Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
 —
 panaikinti ginčijamą sprendimą,
 —
 priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.
 Pagrindas, kuriuo remiamasi
 —
 Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


type: wikipedia

text:
Soodla on küla Harju maakonnas Anija vallas Jägala–Käravete maantee ääres, umbes 35 km kaugusel Tallinnast.
 Jägala–Käravete maanteel (registrinumbriga 13, Piibe maantee) on bussipeatused Soodla ja Soodla kauplus.
 Kõrgus merepinnast on 64 m.
 Soodla küla juures suubub Soodla jõgi Jägala jõkke.
 Soodla veehoidla on osa Tallinna pinnaveehaardesüsteemist.
 Külas (Soodla jõe suudmes) asub Gabrieli poolsaar, mis on kaitse alla võetud kui "Gabrieli poolsaar mändidega" (registrikood: KLO4001055, üksikobjekt – pinnavorm, esmakanne 1958).
 Soodlat on esimest korda mainitud aastal 1241 (Sotal).
 19. sajandi alguses Soodla küla mõisastati.
 Küla rajati uuesti 20. sajandi esimesel poolel.
 Vaata ka
 Gabrieli poolsaar
 Jägala–Käravete maantee
 Kiiu–Soodla tee
 Soodla sild
 Soodla veehoidla
 Viited
 Kasutatud allikad ja publikatsioonid
 Eesti Nõukogude Entsüklopeedia. Kirjastus Valgus, köide VII (RUND-TING), lk 218, Tallinn, 1975.
 Gabrieli poolsaar. Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013) keskkonnaregistris
 Keskkonnaregistri pidamise täpsustatud kord, Keskkonnaministri määrus, Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Veeseadus, Riigikogu seadus, Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Soodla jõgi (Registrikood VEE1087000)1993 , Andmesiire Veekatastrist. Jõed kantud nimistusse vastavalt Vabariigi Valitsuse 18. juuni 1993. a määrusele nr 184 Riigi veekatastri põhimääruse kinnitamine. Andmestiku aluseks Eesti NSV jõgede, ojade ja kraavide ametlik nimestik, 1986.Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Välislingid
 Kaart
 Soodla sild
 Soodla veehoidla
 Kohanimeseadus (lühend - KNS), VV määrus, Haldusõigus, Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Keskkonnaregistri seadus (lühend - KeRS), VV määrus, Haldusõigus/Keskkonnaõigus, Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Anija valla külade elanikud (seisuga 31.12.2012). Anija vallavalitsus, Veebiversioon (vaadatud 28.04.2013)
 Anija vald
 Harju maakonna külad


text:
C 331/34 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 24.11.2001
 Bei einer Kontrolle der gewährten Beihilfen bei der Klägerin Klagegründe und wesentliche Argumente
 stellte die interne Rechnungsprüfungsgruppe von Eurostat fest,
 dass Beihilfen ausgezahlt, jedoch nicht verwendet worden Zur Stützung seiner Klage beruft sich der Kläger auf einen
 seien und dass nicht erstattungsfähige Kosten getätigt worden Verstoß gegen den Wortlaut der Ausschreibung, auf einen
 seien. Die Kommission wollte daraufhin den betreffenden Fehler bei der Auslegung dieses Wortlauts sowie auf einen
 Betrag wiedereinziehen. Verstoß gegen den Grundsatz des Vertrauensschutzes. Außer-
 dem rügt der Kläger einen Verstoß gegen den Grundsatz der
 Die Klägerin macht geltend, die Rechnungsprüfung durch die Gleichbehandlung von Bewerbern aus dem Gerichtshof und
 Kommission messe bestimmten Tatsachen und Angaben nicht solchen von außerhalb dadurch, dass den internen Bewerbern
 den richtigen Wert bei und wende nicht die geltenden zugute gekommen sei, dass sie der Anstellungsbehörde be-
 Grundsätze für interne Rechnungsprüfungen der Kommission kannt gewesen seien.
 an. Ferner sei die Rechnungsprüfung einseitig und von einer
 Stelle durchgeführt worden, die von einer der Vertragsparteien
 abhängig sei. Bei der Rechnungsprüfung seien nicht alle zur
 Verfügung gestellten Unterlagen berücksichtigt worden.
 Streichung der Rechtssache T-53/01 (1)
 (2001/C 331/57)
 (Verfahrenssprache: Italienisch)
 Klage des Jean-Louis Cougnon gegen den Gerichtshof der
 Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 2. Oktober
 2001 Mit Beschluss vom 11. September 2001 hat der Präsident der
 Fünften erweiterten Kammer des Gerichts erster Instanz der
 (Rechtssache T-240/01) Europäischen Gemeinschaften die Streichung der Rechtssache
 T-53/01 — Poste Italiane SpA gegen Kommission der Euro-
 päischen Gemeinschaften — angeordnet.
 (2001/C 331/56)
 (1) ABl. C 134 vom 5.5.2001.
 (Verfahrenssprache: Französisch)
 Jean-Louis Cougnon, wohnhaft in Capellen (Luxemburg), hat
 am 2. Oktober 2001 eine Klage gegen den Gerichtshof der
 Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der Streichung der Rechtssache T-98/01 (1)
 Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozessbevoll-
 mächtigte des Klägers ist Rechtsanwältin Joëlle Choucroun, (2001/C 331/58)
 Zustellungsanschrift in Luxemburg.
 (Verfahrenssprache: Französisch)
 Der Kläger beantragt,
 — das Verfahren zur Besetzung des in der am 17. Oktober Mit Beschluss vom 30. Juli 2001 hat der Präsident der
 2000 zugegangenen und ausgehängten Stellenausschrei- Fünften erweiterten Kammer des Gerichts erster Instanz der
 bung CJ 78/00 bezeichneten Dienstpostens des Direktors Europäischen Gemeinschaften die Streichung der Rechtssache
 für Personal und Finanzen — Laufbahn A 2 — aufzuhe- T-98/01 — Filippos Pierros gegen Kommission der Euro-
 ben; päischen Gemeinschaften — angeordnet.
 — dem Beklagten die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen. (1) ABl. C 186 vom 30.6.2001.


text:
 Avis juridique important
 |
 21982A0216(01)
 Konzertierungsabkommen Gemeinschaft-COST über eine konzertierte Aktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm (Aktion COST 68ter)
 Amtsblatt Nr. L 388 vom 31/12/1981 S. 0038
 ++++ KONZERTIERUNGSABKOMMEN GEMEINSCHAFT - COST über eine konzertierte Aktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm ( Aktion COST 68ter ) DIE EUROPÄISCHE WIRTSCHAFTSGEMEINSCHAFT , nachstehend " Gemeinschaft " genannt , DIE UNTERZEICHNERSTAATEN DIESES ABKOMMENS , nachstehend " beteiligte Nichtmitgliedstaaten " genannt - in Erwägung nachstehender Gründe : Eine konzertierte europäische Forschungsaktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm kann wirksam zur Verringerung der Umweltverschmutzung und zu einer wirtschaftlicheren Nutzung der natürlichen Hilfsquellen beitragen . Ein Konzertierungsabkommen Gemeinschaft - COST über eine konzertierte Aktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm ( COST-Aktion 68bis ) wurde zwischen der Gemeinschaft und einigen Nichtmitgliedstaaten , die sich an der Europäischen Zusammenarbeit auf dem Gebiet der wissenschaftlichen und technischen Forschung ( COST ) beteiligen , am 26 . Juli 1979 geschlossen und ist am 18 . Oktober 1980 ausgelaufen . Die genannte konzertierte Aktion hat sehr ermutigende Ergebnisse gezeitigt . Der Rat der Europäischen Gemeinschaften hat mit dem Beschluß vom 3 . März 1981 ein sektorielles Forschungs - und Entwicklungsprogramm auf dem Gebiet der Umwelt ( Umweltschutz und Klimatologie ) - indirekte und konzertierte Aktionen - ( 1981 - 1985 ) einschließlich einer neuen konzertierten Aktion über die Behandlung und Verwendung von Klärschlamm , die in der Zeit vom 1 . Januar 1981 bis zum 31 . Dezember 1983 durchgeführt werden soll , verabschiedet . Die Mitgliedstaaten der Gemeinschaft und die beteiligten Nichtmitgliedstaaten , nachstehend " Staaten " genannt , beabsichtigen , vorbehaltlich der auf ihre nationalen Programme anwendbaren Regeln und Vorschriften die in Anhang A beschriebenen Forschungsarbeiten durchzuführen , und sind gewillt , diese in einen Konzertierungsprozeß einzubeziehen , der nach ihrer Ansicht allen Beteiligten Vorteile bringen wird . Die Durchführung der in der konzertierten Aktion vorgesehenen Forschungsarbeiten erfordert seitens der Staaten einen finanziellen Aufwand von etwa 10 Millionen ECU - SIND WIE FOLGT ÜBEREINGEKOMMEN : Artikel 1 Die Gemeinschaft und die beteiligten Nichtmitgliedstaaten , nachstehend " Vertragsparteien " genannt , beteiligen sich vom 1 . Januar 1981 bis zum 31 . Dezember 1983 an einer konzertierten Aktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm . Diese Aktion besteht aus der Abstimmung zwischen dem Programm der konzertierten Aktion der Gemeinschaft und den einschlägigen Programmen der beteiligten Nichtmitgliedstaaten . Die unter dieses Abkommen fallenden Forschungsbereiche sind in Anhang A aufgeführt . Die Staaten bleiben für die von ihren nationalen Instituten oder Gremien durchgeführten Forschungsarbeiten voll verantwortlich . Artikel 2 Die Abstimmung zwischen den Vertragsparteien wird im Rahmen eines Konzertierungsausschusses Gemeinschaft-COST durchgeführt , nachstehend " Ausschuß " genannt . Der Ausschuß gibt sich eine Geschäftsordnung . Die Sekretariatsaufgaben werden von der Kommission der Europäischen Gemeinschaften , nachstehend " Kommission " genannt , wahrgenommen . Mandat und Zusammensetzung des Ausschusses sind in Anhang B festgelegt . Artikel 3 Um eine grösstmögliche Effizienz bei der Durchführung der konzertierten Aktion zu gewährleisten , kann die Kommission im Einvernehmen mit dem Ausschuß einen Projektleiter ernennen . Artikel 4 Der finanzielle Hoechstbeitrag der Vertragsparteien zu den Koordinierungskosten wird festgesetzt auf - 200 000 ECU für die Gemeinschaft , - 20 000 ECU für jeden beteiligten Nichtmitgliedstaat für den in Artikel 1 Absatz 1 bezeichneten Zeitraum . Die ECU wird durch die geltende Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften und die in Anwendung dieser Haushaltsordnung getroffenen Finanzvorschriften definiert . Die Vorschriften für die finanzielle Durchführung des Abkommens sind Gegenstand von Anhang C . Artikel 5 ( 1 ) Die Staaten tauschen im Rahmen des Ausschusses regelmässig alle sachdienlichen Informationen über die Durchführung der Forschungsarbeiten , die Gegenstand der konzertierten Aktion sind , aus . Sie bemühen sich ausserdem , Informationen über ähnliche , von anderen Gremien geplante oder durchgeführte Forschungsarbeiten zu liefern . Alle Informationen werden vertraulich behandelt , wenn der Staat , der sie erteilt hat , dies verlangt . ( 2 ) Im Einvernehmen mit dem Ausschuß arbeitet die Kommission anhand der ihr gelieferten Informationen jährliche Tätigkeitsberichte aus und übermittelt sie den Staaten . ( 3 ) Am Ende des für die konzertierte Aktion vorgesehenen Zeitraums übermittelt die Kommission im Einvernehmen mit dem Ausschuß den Staaten einen zusammenfassenden Bericht über Durchführung und Ergebnisse der Aktion . Sie veröffentlicht ihn nicht später als sechs Monate nach seiner Übermittlung , es sei denn , daß ein Staat dagegen Einspruch erhebt . In diesem Fall ist der Bericht vertraulich zu behandeln und wird mit Zustimmung des Ausschusses auf Antrag nur an Einrichtungen und Unternehmen verteilt , deren Forschung oder Produktion den Zugang zu den Forschungsergebnissen der konzertierten Aktion rechtfertigt . Artikel 6 ( 1 ) Dieses Abkommen liegt für die Gemeinschaft und für die Nichtmitgliedstaaten der Gemeinschaft , die an der Ministerkonferenz in Brüssel am 22 . und 23 . November 1971 teilgenommen haben , zur Unterzeichnung auf . ( 2 ) Als Vorbedingung für eine Beteiligung an der in Artikel 1 definierten konzertierten Aktion muß jede Vertragspartei nach Unterzeichnung dieses Abkommens dem Generalsekretär des Rates der Europäischen Gemeinschaften bis zum 30 . Juni 1982 den Abschluß der Verfahren mitgeteilt haben , die nach ihren internen Bestimmungen zur Inkraftsetzung dieses Abkommens erforderlich sind . ( 3 ) Für die Vertragsparteien , die die in Absatz 2 vorgesehene Notifizierung vorgenommen haben , tritt dieses Abkommen am ersten Tag des Monats in Kraft , der auf den Monat folgt , in dem die Gemeinschaft und mindestens ein beteiligter Nichtmitgliedstaat die Notifizierung vorgenommen haben . Für die Vertragsparteien , die die Notifizierung nach Inkrafttreten dieses Abkommens vornehmen , tritt es am ersten Tag des zweiten Monats in Kraft , der auf den Monat folgt , in dem die Notifizierung vorgenommen wurde . Die Vertragsparteien , die die Notifizierung zum Zeitpunkt des Inkrafttretens dieses Abkommens nicht vorgenommen haben , können bis zum 30 . Juni 1982 ohne Stimmrecht an den Arbeiten des Ausschusses teilnehmen . ( 4 ) Der Generalsekretär des Rates der Europäischen Gemeinschaften teilt jeder Vertragspartei die in Absatz 2 vorgesehenen Notifizierungen sowie den Zeitpunkt des Inkrafttretens dieses Abkommens mit . Artikel 7 Dieses Abkommen ist in einer Urschrift in dänischer , deutscher , englischer , französischer , griechischer , italienischer und niederländischer Sprache abgefasst , wobei jeder Wortlaut gleichermassen verbindlich ist ; es wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Gemeinschaften hinterlegt , das allen Vertragsparteien eine beglaubigte Abschrift übermittelt . ANHANG A UNTER DAS ABKOMMEN FALLENDE FORSCHUNGSBEREICHE 1 . Schlammstabilisierung und Geruchsprobleme : - Definition und Bestimmung des " Stabilitätsgrades " und dessen Zusammenhang mit der Geruchsbelästigung - Vergleichende Bewertung der verschiedenen Stabilisierungsverfahren 2 . Fragen der Schlammentwässerung : - Erforschung der Wasserbindungskräfte - Entwicklung und Normung von Verfahren für die Bewertung von Entwässerungseigenschaften - Probleme im Zusammenhang mit dem Einsatz von Flockungsmitteln - Vergleichende Bewertung von Ausrüstungen zum Eindicken und zur Entwässerung 3 . Analyseprobleme im Zusammenhang mit der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm : - Charakterisierung pathogener Organismen und Bewertung von Desinfektionsverfahren - Charakterisierung und Bestimmung von Schadstoffen ( Schwermetalle , langlebige organische Verbindungen ) im Schlamm und Entwicklung einheitlicher Analyseverfahren 4 . Umweltprobleme bei der Verwendung von Klärschlamm : - Sonderbehandlung von Klärschlamm für landwirtschaftliche Nutzung ( z.B . Kompostierung ) , einschließlich Verbesserung der Verfahren zur Desinfektion und Schadstoffbeseitigung - Übertragung der Schadstoffe auf Pflanzen und schädliche Auswirkungen auf die Vegetation - Auswirkungen der weiträumigen Verwendung von Schlamm auf Bodenqualität und Grundwasser - Optimale Nutzung von Klärschlamm auf dem Lande , einschließlich der Schlämme aus Phosphatfällungsanlagen . ANHANG B MANDAT UND ZUSAMMENSETZUNG DES KONZERTIERUNGSAUSSCHUSSES GEMEINSCHAFT - COST " BEHANDLUNG UND VERWENDUNG VON KLÄRSCHLAMM " 1 . Der Ausschuß 1.1 . trägt zur optimalen Durchführung der konzertierten Aktion bei , indem er zu allen ihren Aspekten Stellung nimmt ; 1.2 . beurteilt die Ergebnisse der Aktion und zieht daraus Schlußfolgerungen für ihre Anwendung ; 1.3 . gewährleistet den in Artikel 5 Absatz 1 des Abkommens genannten Informationsaustausch ; 1.4 . gibt dem Projektleiter richtungweisende Hinweise . 2 . Die Berichte und Stellungnahmen des Ausschusses werden den Staaten zugeleitet . 3 . Der Ausschuß setzt sich zusammen aus einem Vertreter der Kommission als Koordinator der Gemeinschaftsaktion , einem Delegierten für jeden beteiligten Nichtmitgliedstaat , einem Delegierten für jeden Mitgliedstaat als Vertreter seines nationalen Programms und dem Projektleiter . Jedes Mitglied des Ausschusses kann sich von Sachverständigen begleiten lassen . ANHANG C FINANZIERUNGSVORSCHRIFTEN Artikel 1 Diese Vorschriften regeln die finanzielle Durchführung gemäß Artikel 4 des Konzertierungsabkommens Gemeinschaft - COST über eine konzertierte Aktion auf dem Gebiet der Behandlung und Verwendung von Klärschlamm ( Aktion COST 68ter ) . Artikel 2 Zu Beginn jedes Haushaltsjahres richtet die Kommission an jeden beteiligten Nichtmitgliedstaat einen Abruf der Mittel gemäß seinem Anteil an den jährlichen Koordinierungskosten im Rahmen des Abkommens ; diese Mittel werden im Verhältnis zu den in Artikel 4 des Abkommens festgelegten Hoechstbeträgen berechnet . Der Beitrag wird sowohl in ECU als auch in Landeswährung des jeweiligen beteiligten Nichtmitgliedstaats ausgedrückt ; der Wert der ECU ist in der Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften definiert und wird am Tag des Mittelabrufs festgelegt . Die Gesamtbeiträge umfassen zusätzlich zu den eigentlichen Koordinierungskosten die Reise - und Aufenthaltskosten der Delegierten des Ausschusses . Jeder beteiligte Nichtmitgliedstaat überweist seinen jährlichen Beitrag zu den Koordinierungskosten im Rahmen des Abkommens jeweils zu Beginn des Jahres , spätestens jedoch am 31 . März . Bei Verzögerung in der Zahlung des jährlichen Beitrags hat der betreffende beteiligte Nichtmitgliedstaat Zinsen zu einem Satz zu zahlen , der dem höchsten Diskontsatz entspricht , welcher am Fälligkeitstag in den Staaten in Kraft ist . Dieser Satz wird für jeden Monat Verzögerung um 0,25 Prozentpunkte erhöht . Der erhöhte Satz ist während des gesamten Zeitraums der Verzögerung anwendbar . Diese Zinsen sind jedoch nur fällig , wenn die Überweisung mehr als drei Monate nach Übersendung eines Mittelabrufs durch die Kommission erfolgt . Artikel 3 Die von den beteiligten Nichtmitgliedstaaten gezahlten Mittel werden der konzertierten Aktion als Haushaltseinnahmen gutgeschrieben , die unter einem Kapitel im Einnahmenansatz des Haushalts der Kommission erfasst werden . Artikel 4 Der in Artikel 4 des Abkommens vorgesehene vorläufige Fälligkeitsplan für die Koordinierungskosten ist diesem Anhang beigefügt . Artikel 5 Für die Verwaltung der Mittel findet die geltende Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften Anwendung . Artikel 6 Nach dem Ende jedes Haushaltsjahres wird ein Bericht über den Stand der Mittel für die konzertierte Aktion erstellt und den beteiligten Nichtmitgliedstaaten zur Unterrichtung übermittelt . Anlage zu Anhang C VORLÄUFIGER FÄLLIGKEITSPLAN FÜR DIE KONZERTIERTE AKTION " BEHANDLUNG UND VERWENDUNG VON KLÄRSCHLAMM " ( ABKOMMEN COST 68ter ) * ( in ECU ) * * 1981 * 1982 * 1983 * ZUSAMMEN * * AC * AP * AC * AP * AC * AP * AC * AP * 1 . Erste Schätzung des Gesamtbedarfs * * * * * * * * * - Personal * - * - * - * - * - * - * - * - * - Laufende Verwaltungsausgaben * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 60 000 * 60 000 * 200 000 * 200 000 * - Verträge * - * - * - * - * - * - * - * - * INSGESAMT * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 70 000 * 60 000 * 60 000 * 200 000 * 200 000 * 2 . Revidierte Schätzung der Ausgaben unter Berücksichtigung des zusätzlichen Bedarfs infolge des Beitritts beteiligter Nichtmitgliedstaaten * * * * * * * * * - Personal * - * - * - * - * - * - * - * - * - Laufende Verwaltungsausgaben * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * - Verträge * - * - * - * - * - * - * - * - * NEUER GESAMTBETRAG * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 70 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 60 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 200 000 ( 1 + n/10 ) * 3 . Differenz zwischen 1 und 2 , zu decken aus dem Beitrag der beteiligten Nichtmitgliedstaaten * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 70 000 * n/10 60 000 * n/10 60 000 * n/10 200 000 * n/10 200 000 * n = Anzahl der beteiligten Nichtmitgliedstaaten AC = gutgeschrieben AP = bezahlt


text:
Panfilo Ballanti (Ascoli Piceno, - Rome, ) est un homme politique italien.
 Biographie
 Il a été député du royaume d'Italie durant les VIII, XIII, XIV et XV législatures.
 Notes et références
 Naissance en 1818
 Décès en février 1884
 Décès à Rome
 Député de la VIIIe législature du royaume d'Italie
 Député de la XIIIe législature du royaume d'Italie
 Député de la XIVe législature du royaume d'Italie
 Député de la XVe législature du royaume d'Italie


text:
 15.12.2016
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 341/29
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 142/2015
 dell'11 giugno 2015
 che modifica l'allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell'accordo SEE [2016/2177]
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo («l'accordo SEE»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Occorre integrare nell'accordo SEE il regolamento (UE) 2015/562 della Commissione, dell'8 aprile 2015, recante modifica del regolamento (UE) n. 347/2012, che attua il regolamento (CE) n. 661/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i requisiti per l'omologazione di talune categorie di veicoli a motore relativamente ai dispositivi avanzati di frenata d'emergenza (1).
 (2)
 Occorre pertanto modificare opportunamente l'allegato II dell'accordo SEE,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 Al punto 45zzp [regolamento (UE) n. 347/2012 della Commissione] del capitolo I dell'allegato II dell'accordo SEE è aggiunto quanto segue:
 «, modificato da:
 —
 32015 R 0562: Regolamento (UE) n. 2015/562 della Commissione, dell'8 aprile 2015 (GU L 93 del 9.4.2015, pag. 35).»
 Articolo 2
 I testi del regolamento (UE) 2015/562 nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 12 giugno 2015, purché siano state effettuate tutte le notifiche previste all'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo SEE (*1).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, l'11 giugno 2015.
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Gianluca GRIPPA
 (1) GU L 93 del 9.4.2015, pag. 35.
 (*1) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


text:
GRUNDLAGSUTSKOTTETS UTLÅTANDE 10/2014 rd
 GrUU 10/2014 rd - RP 214/2013 rd
 Riksdagen remitterade den 11 februari 2014 regeringens proposition med förslag till miljöskyddslag och till lagar om ändring av vissa lagar som har samband med den (RP 214/2013 rd) till miljöutskottet för beredning och bestämde samtidigt att grundlagsutskottet ska lämna utlåtande om ärendet till miljöutskottet.
 lagstiftningsdirektör Riitta Rönn ja regeringsråd Oili Rahnasto, miljöministeriet
 I propositionen föreslår regeringen att det stiftas en ny miljöskyddslag. Dessutom föreslås det ändringar i flera andra lagar, mestadels tekniska justeringar.
 Omarbetningen syftar till att modernisera miljöskyddslagen så att den överensstämmer med Europeiska unionens reviderade lagstiftning och tolkningen av bestämmelserna i grundlagen. Samtidigt föreslås vissa ändringar som ska få tillstånds- och anmälningssystemet enligt miljöskyddslagen att fungera bättre.
 Tillämpningsområdet och de centrala principerna och skyldigheterna kvarstår huvudsakligen oförändrade. Bestämmelserna om skyldigheter preciseras dock. Avsikten är också att bemyndigandena att utfärda förordning kompletteras och preciseras.
 Miljöskyddslagen ska innehålla en bestämmelse om förläggningen av torvutvinning, som föreskriver att verksamheten ska placeras så att nationellt eller regionalt värdefulla naturvärden inte förstörs på verksamhetsplatsen.
 Lagarna avses träda i kraft så snart som möjligt efter det att de har stadfästs.
 I de omfattande motiven till lagstiftningsordningen bedömer regeringen lagförslaget med avseende på ansvaret för miljön (20 §), rättsskyddet (21 §), näringsfriheten (18 § 1 mom.), egendomsskyddet (15 §), skyddet för privatlivet, hemfriden och personuppgifter (10 §) och den straffrättsliga legalitetsprincipen (8 §) i grundlagen. Dessutom bedömer regeringen förslaget med avseende på utfärdande av förordningar och delegering av lagstiftningsbehörighet (80 §) och den kommunala självstyrelsen (121 §). Lagförslagen kan enligt regeringens uppfattning behandlas i vanlig lagstiftningsordning. På grund av de konstitutionella aspekterna anser regeringen det dock vara önskvärt att utlåtande begärs av grundlagsutskottet.
 I propositionen föreslår regeringen att det stiftas en ny miljöskyddslag. Ett av de viktigaste målen med reformen är att modernisera miljöskyddslagen för att den ska stämma överens med EU-lagstiftningen, som har uppdaterats. Syftet är att miljöskyddslagen bättre ska motsvara kraven i grundlagen. Följaktligen preciseras bland annat befogenheterna att utfärda förordning och vissa andra grundläggande bestämmelser. Dessutom har regeringen förtydligat lagen på det sätt som grundlagsutskottet har förutsatt (GrUU 44/2010 rd och GrUU 23/2009 rd).
 Miljöskyddslagen spelar en central roll för att förhindra miljöförstöring. Med avseende på de grundläggande fri- och rättigheterna kan det allmänt taget anses att miljöskyddslagen verkställer det ansvar för miljön som enligt 20 § i grundlagen hör till alla och det allmännas skyldighet att tillförsäkra alla rätt till en sund miljö och möjlighet för var och en att påverka beslut i frågor som gäller den egna livsmiljön. På grund av bestämmelserna om allmänna skyldigheter, principer och förbud och tillståndsregleringen måste lagförslaget också bedömas med avseende på egendomsskyddet enligt 15 § och näringsfriheten enligt 18 § 1 mom. i grundlagen. I likhet med andra miljöbestämmelser bygger förslaget på omfattande delegering av lagstiftningsbehörighet. Följaktligen är det också av betydelse med avseende på 80 § i grundlagen, som gäller utfärdande av förordningar och delegering av lagstiftningsbehörighet. Enskilda bestämmelser i miljöskyddslagen har också kopplingar till ett flertal andra bestämmelser i grundlagen.
 Den gällande miljöskyddslagen har kommit till med grundlagsutskottets medverkan (GrUU 11/1999 rd). Senare har utskottet också behandlat vissa förslag till ändring av miljöskyddslagen (GrUU 44/2010 rd och GrUU 23/2009 rd). Förslaget är en genomgripande reform, men rent materiellt skiljer sig lagförslaget inte särskilt mycket från den gällande lagen. Propositionen innehåller mycket omfattande och ingående motiv till lagstiftningsordningen, och utskottet ställer sig huvudsakligen bakom motiveringen. Därför kommenterar utskottet bara vissa grundläggande frågor och detaljer samt bestämmelserna om samerna, eftersom regeringen inte går in på dem i motiven till lagstiftningsordningen.
 Regeringen fokuserar särskilt på att precisera de grundläggande bestämmelserna om verksamhetsutövare och på bemyndigandena att utfärda förordningar. Det är en betydande förbättring i det här hänseendet — och med avseende på begränsning av näringsfriheten — att till exempel förteckningen över tillståndspliktiga verksamheter inte längre ska finnas i en förordning utan i en bilaga till lagen (jfr GrUU 11/1999 rd). Trots det bygger förslaget i stor utsträckning på delegering av lagstiftningsbehörighet. Bestämmelserna måste således bedömas utifrån 80 § 1 mom. i grundlagen. Enligt det momentet får förordningar utfärdas med stöd av ett bemyndigande i grundlagen eller i någon annan lag. Bestämmelser om grunderna för individens rättigheter och skyldigheter samt om frågor som enligt grundlagen i övrigt hör till området för lag ska däremot utfärdas genom lag.
 I sin praxis har grundlagsutskottet krävt att normgivningsbemyndigandena ska vara exakta och noggrant avgränsade. Å andra sidan har utskottet påpekat att det är typiskt för miljölagstiftningen att en betydande del av den detaljerade regleringen ingår i författningar på lägre nivå än lag (se t.ex. GrUU 58/2010 rd och GrUU 11/1999 rd). Det beror i stor utsträckning på att bestämmelserna behöver vara synnerligen detaljerade och av teknisk karaktär. Dessutom behövs det ofta bemyndigandena när Europeiska unionens relativt omfattande och detaljerade lagstiftning ska genomföras. I miljölagstiftningen kan det vara motiverat att förpliktelser som varierar mellan branscher och verksamheter ingår i förordningar, eftersom lagbestämmelserna annars lätt blir onödigt detaljerade och fallspecifika (GrUU 1/2013 rd och GrUU 58/2010 rd). Utskottet har emellertid påpekat att bemyndigandena inte heller då kan vara helt öppna bland annat beträffande motiven till skyldigheterna (GrUU 58/2010 rd).
 Utöver detta brukar grundlagsutskottet i liknande sammanhang påpeka att observeras bör att bestämmelserna i grundlagen under alla omständigheter direkt begränsar tolkningen av bemyndigandebestämmelserna och innehållet i de bestämmelser som utfärdas med stöd av bemyndigandena. Därmed går det inte att genom förordning utfärda allmänna rättsregler om frågor som hör till området för lag (se t.ex. GrUU 58/2010 rd och GrUU 44/2010 rd). Utskottet har specifikt bedömt bemyndigandebestämmelserna i den gällande miljöskyddslagen i detta hänseende i utlåtande GrUU 44/2010 rd. Utskottet ansåg då att avloppsvattenförordningen, som hade utfärdats med stöd av 11 och 18 § i miljöskyddslagen och som innehöll väsentliga skyldigheter för individen och undantag från dem, helt uppenbart inte bara hade enbart bestämmelser som 80 § i grundlagen tillåter. Formellt sett är det dessutom osäkert om de relativt generellt formulerade bemyndigandebestämmelserna i 11 och 18 § i miljöskyddslagen ens ursprungligen har räckt till för att ta in vissa bestämmelser i avloppsvattenförordningen. I utlåtandet ansåg utskottet det nödvändigt att riksdagen i sin behandling av ärendet bedömer till vilka delar avloppsvattenförordningen innehöll den typen av normer som enligt 80 § i grundlagen hade krävt bestämmelser på lagnivå och förutsatte att regleringen anpassas för att stämma överens med grundlagen (GrUU 44/2010 rd). Därför kompletterades miljöskyddslagen med ett nytt 3 a kap. under riksdagsbehandlingen. Kapitlet innehåller kriterierna för de allmänna kraven på behandling av avloppsvatten (se MiUB 18/2010 rd). Likadana bestämmelser ingår i 16 kap. i förslaget till miljöskyddslag.
 De viktigaste och samtidigt mest öppna bemyndigandena att utfärda förordning ingår i 2 kap. (9 och 10 §), men det finns liknande bemyndiganden på andra ställen i lagen. En betydande del av skyldigheterna kommer att basera sig på förordningar utan att de kan förutses exakt på grundval av miljöskyddslagen. Detta är, som det sägs ovan, i och för sig förståeligt när det handlar om miljöbestämmelser. När det gäller genomförande av detaljerade EU-bestämmelser inom miljöområdet kan det ur det perspektivet vara motiverat att ha mer generösa delegeringsbestämmelser. Den regleringen kan försvaras också när det gäller näringsutövare inom något av de områden som nämns i lagen och ingående skyldigheter för dem (se t.ex. GrUU 1/2013 rd, GrUU 58/2010 rd och GrUU 1/2004 rd). Bestämmelser i förordningar får inte ha karaktären av normer, som innehåller grunder för individens rättigheter och skyldigheter. Därför kan detta regleringsmetoden en del problem med valet av regleringsnivå i likhet med de som kom fram i samband med avloppsvattenförordningen. Det är svårt att i förväg förutse den här typen av situationer. På ett praktiskt plan handlar det i hög grad om vilken typ av förordningar som ska utfärdas med stöd av bemyndigandena. När statsrådet i fortsättningen utfärdar förordningar med stöd av miljöskyddslagen bör det noggrant utreda, om det går att reglera frågorna i förordning på ett sätt som uppfyller kraven i grundlagen eller om det krävs nya grundläggande bestämmelser i lag, som i förekommande fall kan kompletteras med ett bemyndigande att utfärda närmare bestämmelser genom förordning.
 Torvutvinning får enligt 13 § 1 mom. i förslaget inte förläggas så att nationellt eller regionalt betydelsefulla naturvärden förstörs. Momentet anger också vad som ska beaktas när det bedöms om naturvärdena är betydelsefulla. I sak är det fråga om ett kriterium för att ge avslag på ansökan om miljötillstånd. Enligt propositionen (RP, s. 68) kan man i och med förslaget vid miljötillståndsprövning inte bara beakta föroreningar i omfattande utsträckning utan också de konsekvenser som en fysisk ändring av ett verksamhetsområde kan få för naturvärdena. På grund av undantagsregeln i 2 mom. är bestämmelsen ändå inte ett ovillkorligt hinder för att medge tillstånd. Dessutom ska avslagskriteriet på grundval av 3 mom. inte tillämpas om naturvärdena har beaktats i landskapsplanen eller i en generalplan.
 Egendomsskyddet enligt 15 § i grundlagen innefattar bland annat frihet för ägaren att använda sin egendom. För ägaren innebär ett avslag att denne inte kan använda sina myrar för torvutvinning. Konstitutionellt sett är det alltså fråga om begränsning i rätten att använda sin egendom, men effekterna kan trots det inte jämställas med expropriation. Situationen måste därför bedömas med avseende på 15 § 1 mom. i grundlagen. Därmed begränsar sig den konstitutionella bedömningen till de allmänna förutsättningarna för att inskränka de grundläggande fri- och rättigheterna (se GrUU 24/2012 rd och GrUU 6/2010 rd). Å andra sidan är bestämmelserna avsedda att medverka till att fullfölja ansvaret för miljön, som 20 § 1 mom. i grundlagen föreskriver om. I bedömningen av den här typen av egendomsbestämmelser har utskottet särskilt uppmärksammat att den inbördes relationen mellan bestämmelsen om egendomsskyddet och bestämmelsen om ansvar för miljön bygger på en avvägning. Å ena sidan har utskottet konstaterat att 20 § i grundlagen inte konstituerar individuellt konstaterbara förpliktelser och inte heller utgör en särskild grund för att inrikta toleransförpliktelser speciellt på markägarna. Å andra sidan utgör båda delar av samma regeluppsättning för grundläggande fri- och rättigheter och kan därmed inverka på tolkningen av vardera i ett sammanhang där målet bland annat är att lagstiftningsvägen främja en hållbar balans mellan människan och naturen (se t.ex. GrUU 36/2013 rd, GrUU 32/2010 rd, GrUU 20/2010 rd och GrUU 6/2010 rd). I sin bedömning av huruvida inskränkningar i användningsrätten är godtagbara och proportionella har utskottet lagt särskild vikt vid de grunder som är förankrade i 20 § i grundlagen (se t.ex. GrUU 36/2013 rd och GrUU 6/2010 rd).
 Utskottet påpekar att regeringen i motiven till lagstiftningsordningen (RP, s. 203) säger att de flesta torvutvinningsprojekt som kräver miljötillstånd är myrmarker som innehas av torvutvinnings- och energiföretag. Därför anses konsekvenserna av bestämmelsen huvudsakligen gälla företag. Då har lagstiftaren i princip större svängrum med avseende på egendomsskyddet. Denna syn grundar sig visserligen på utskottets praxis, men i det här sammanhanget har den ingen avgörande betydelse för bedömningen eftersom en del av de myrmarker som lämpar sig för torvutvinning innehas av privatpersoner eller småföretagare.
 Enligt propositionen (RP, s. 202) avser bestämmelserna att förhindra att förekomster av nationellt eller regionalt betydelsefulla arter eller biotoper som har bedömts vara utrotningshotade och förekommer på myrarna förstörs. Förslaget bidrar således till att stoppa utarmningen av mångfalden. Det finns utan tvivel godtagbara och tungt vägande samhälleliga skäl för förslaget, som är förankrade i 20 § i grundlagen.
 För proportionaliteten är det av relevans att det är hög tröskel för avslag beträffande betydelsefulla naturvärden och graden av skadlighet ("betydelsefulla naturvärden förstörs"). Avslagskriteriet är inte heller absolut eftersom verksamheten trots 1 mom. får placeras på ett visst område, om detta inte äventyrar möjligheterna att bevara naturvärdena i den aktuella delen av landet eller om avslagskriteriet förhindrar att någon verksamhet som är viktig för allmänintresset ordnas. Dessutom gäller inskränkningen bara ett användningsändamål för egendomen och det kan i och för sig beroende på objektet vara det ekonomiskt viktigaste sättet att använda egendomen.
 Lagförslaget ger inte den sökande rätt att få ersättning vid avslag. Grundlagsutskottets vedertagna syn har varit att det av 15 § 1 mom. i grundlagen inte följer något krav på att ersätta ägaren för vilken inskränkning av användningen som helst och inte något krav på full ersättning när ersättningar beviljas. Ersättning för inskränkning i användningen av egendomen är bara en delfaktor som inverkar på totalbedömningen och som tas i beaktande vid bedömningen av om en begränsning i rätten att använda egendom är tillåten med avseende på grundlagsskyddet för egendom (se t.ex. GrUU 24/2012 rd, GrUU 20/2010 rd, GrUU 6/2010 rd).
 Vid avslag på ansökan om miljötillstånd ger varken den gällande eller den föreslagna miljöskyddslagen någon rätt att få ersättning. Det är ett motiverat förslag, anser grundlagsutskottet. Ingen kan med hänvisning till skäl i grundlagen anses ha rätt att få ersättning för att ägaren inte kan använda sin egendom för verksamhet som inte uppfyller de lagstadgade kriterierna för placering som hindrar att miljön förstörs. Å ena sidan påpekar utskottet att grundlagen inte hindrar att det införs en bestämmelse om riktad ersättning. Inom ramen för sin prövningsrätt kan lagstiftaren ta hänsyn till bland annat att det allmänna kan ha bättre möjligheter att svara för kostnaderna för skyddet än enskilda. Å andra sidan inskränks regleringen om ersättning av att de förväntade ersättningarna därför inte får bli så höga att man tvingas införa avsevärda begränsningar i det ansvar för naturen och dess mångfald som 20 § 1 mom. i grundlagen föreskriver om (jfr GrUU 20/2010 rd och GrUU 6/2010 rd).Med avseende på att begränsningar i de grundläggande fri- och rättigheterna ska vara noggranna och exakt avgränsade vill utskottet påpeka att 13 § 1 mom. är relativt löst formulerat ("Torvutvinning får inte förläggas så att nationellt eller regionalt betydelsefulla naturvärden förstörs"). De omständigheter som enligt momentet ska beaktas vid en bedömning av naturvärdenas betydelse tillför inte avslagskriterierna något väsentligt nytt. Begreppet naturvärde är redan etablerat i lagstiftningen. Motiven till propositionen (se RP, s. 96—98 och 202—203) har en ingående utredning av kriterierna för bedömning av hur betydelsefullt ett naturvärde är. Den typen av flexibel formulering som ingår i bestämmelsen kan anses vara sedvanliga i reglering av miljörättslig tillståndsprövning. Följaktligen kommer bedömningen och konsekvensen i bedömningen i hög grad att bero på tillämpningspraxis. Trots att detta gör det mer förståeligt att bestämmelserna är mycket generella ser utskottet det som ett problem att det utifrån regleringen är mycket svårt att förutse när man inte får tillstånd för torvutvinning. Med avseende på 80 § 1 mom. i grundlagen är det också problematiskt att bedömningskriterierna enligt den sista meningen i 1 mom. kommer att finnas i en förordning av statsrådet med närmare bestämmelser, eftersom den grundläggande bestämmelsen är så generellt formulerad. Sett ur det perspektivet måste man ta hänsyn till att det inte handlar om bestämmelser som ska täcka in skyldigheter som skiljer sig inom olika verksamheter och branscher eller genomföra EU-lagstiftning.
 Av den anledningen anser grundlagsutskottet det nödvändigt att 13 § i det första lagförslaget kompletteras för att det ska kunna behandlas i vanlig lagstiftningsordning. I motiven (RP, s. 96—97) sägs det att bestämmelsen ska tillämpas på ett sätt som överensstämmer med riktlinjerna för myrars naturtillstånd i statsrådets principbeslut om ett hållbart och ansvarsfullt nyttjande och skydd av myr- och torvmarker och med riktlinjerna för förläggning av torvproduktionen i den nationella energi- och klimatstrategin. I motiven går regeringen också in på vilken betydelse den naturtillståndsskala som ingår i statsrådets principbeslut har för tillämpningen. I en utredning till utskottet anser miljöministeriet att naturtillståndsskalan inte kan tas in i lagen som den är, eftersom den är ett hjälpmedel i den översiktliga planeringen av markanvändningen av myrar och torvmark enligt de nationella målen för områdesanvändningen. Skalan är enligt ministeriet inte tänkt att användas fristående utan den kombineras alltid med utdikningsgraden för myrarna och torvmarken och de särskilda naturvärdena. Grundlagsutskottet anser att det inte är lämpligt att bara koppla avslagskriterierna exempelvis till naturtillståndsskalan trots att en bedömning av naturvärdenas betydelse i och för sig kan bygga på skalan. Däremot kan lagtexten kompletteras så att den i enlighet med förslaget i propositionen och i motsvarighet till det materiella innehållet i naturtillståndsskalan visar på vilka typer av myrar bestämmelsen inte alls tillämpas. Grundlagsutskottet anser att en komplettering av paragrafen till exempel på detta sätt uppfyller de krav på exakthet och noggrann avgränsning som gäller för begränsning av de grundläggande fri- och rättigheterna. Efter en sådan komplettering preciseras också bemyndigandet att utfärda förordning på ett sätt som är godtagbart med avseende på 80 § 1 mom. i grundlagen.
 Grundlagsutskottet har bedömt bestämmelserna om myndigheternas rätt att få och skyldighet att lämna ut uppgifter med avseende på skyddet för privatliv och personuppgifter i 10 § 1 mom. i grundlagen och då noterat bland annat vad och vem rätten att få uppgifter gäller och hur rätten är kopplad till nödvändighetskriteriet. Myndigheternas rätt att få och möjlighet att lämna ut uppgifter kan enligt utskottet gälla "behövliga uppgifter" för ett visst syfte, om lagen ger en uttömmande förteckning över innehållet i uppgifterna. Om innehållet däremot inte anges i form av en förteckning, ska det i lagstiftningen ingå ett krav på att "uppgifterna är nödvändiga" för ett visst syfte (se t.ex. GrUU 19/2012 rd och GrUU 62/2010 rd).
 Sett mot bakgrunden av utskottets praxis är 172 § 1 mom. 1 punkten problematisk eftersom den är alltför generellt utformad. Enligt den har en myndighet, som i och för sig är preciserad på behörigt sätt, rätt att för sitt uppdrag trots sekretessbestämmelserna få behövliga upplysningar av myndigheter och verksamhetsutövare. Därför måste 172 § 1 mom. 1 punkten i lagförslag 1 ändras så att rätten att få uppgifter antingen kopplas till nödvändighetskravet eller att innehållet i uppgifterna preciseras. En sådan ändring är en förutsättning för att lagförslaget ska kunna behandlas i vanlig lagstiftningsordning.
 För att miljötillstånd ska kunna beviljas krävs det enligt 49 § 6 punkten att verksamheten, med beaktande av tillståndsvillkoren och placeringen av verksamheten, inte i sig eller tillsammans med andra verksamheter medför väsentlig försämring i förutsättningarna att på samernas hembygdsområde bedriva traditionella samenäringar eller annars bevara och utveckla samekulturen eller väsentlig försämring i skolternas levnadsförhållanden eller möjligheter att driva de naturnäringar som avses i skoltlagen på skoltområdet.
 I bedömningen av liknande bestämmelser i förslaget till gruvlag påpekade utskottet med hänvisning till 17 § 3 mom. i grundlagen och artikel 27 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (MP-konventionen) att de krav på väsentlighet som finns i bestämmelserna förefaller att utgöra en relativt hög tröskel för att beakta samernas rättigheter, när hinder för att bevilja tillstånd bedöms. Utskottet ansåg det dessutom viktigt att väsentlighetskriterierna tolkas och tillämpas på ett positivt sätt med tanke på grundlagen, och att hänsyn också tas till praxis enligt artikel 27 MP-konventionen från FN:s kommitté för mänskliga rättigheter (GrUU 32/2010 rd). När bestämmelsen i förslaget till miljöskyddslag tolkas och tillämpas bör samma omständigheter beaktas som när förslaget till gruvlag var aktuell, även om formuleringarna skiljer sig något från varandra, anser grundlagsutskottet.
 att lagförslagen kan behandlas i vanlig lagstiftningsordning, men lagförslag 1 bara om utskottets konstitutionella anmärkningar till 13 § och 172 § 1 mom. 1 punkten beaktas på behörigt sätt.


text:
 8.11.2008
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 285/16
 Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
 (Asia C-333/08)
 (2008/C 285/27)
 Oikeudenkäyntikieli: ranska
 Asianosaiset
 Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Stromsky)
 Vastaaja: Ranskan tasavalta
 Vaatimukset
 —
 on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on suhteellisuusperiaatetta noudattamatta säätänyt ennakkolupajärjestelmästä valmistuksen apuaineille ja elintarvikkeille, joiden valmistuksessa on käytetty valmistuksen apuaineita, jotka ovat peräisin muista jäsenvaltioista, joissa ne on laillisesti valmistettu ja/tai saatettu markkinoille
 —
 Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Kanteellaan komissio vetoaa Ranskan lainsäädännöstä aiheutuviin valmistuksen apuaineiden kaupan rajoituksiin. Säätämällä ennakkolupajärjestelmästä näille tuotteille samoin kuin elintarvikkeille, joiden valmistuksessa on käytetty muista jäsenvaltioista peräisin olevia, siellä laillisesti valmistettuja ja/tai markkinoille saatettuja valmistuksen apuaineita, tämä säännöstö tekisi näiden elintarvikkeiden ja aineiden markkinoille saattamisen vaikeammaksi ja kalliimmaksi ja rajoittaisi näin yhteisönsisäistä kauppaa.
 Komission mukaan ennakkolupajärjestelmä voisi tietyissä olosuhteissa olla oikeutettu kansanterveydellisellä perusteella, mutta järjestelmän pitäisi joka tapauksessa täyttää suhteellisuuskriteeri ja vastata oikeuskäytännössä asetettuja edellytyksiä, erityisesti niitä, jotka on ilmaistu yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-24/00, komissio v. Ranska, 5.2.2004 antamassa tuomiossa. Käsiteltävänä olevassa asiassa useat näistä ehdoista eivät kuitenkaan täyty, sillä säännöstössä tarkoitettuihin menettelyihin pääseminen ei ole helppoa eikä nopeaa ja kielteinen lupapäätös voi johtaa kanteeseen tuomioistuimessa.