jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0582
 Návrh nařízení Rady kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 769/2002 z dovozu kumarinu pocházejícího z Čínské lidové republiky na dovoz kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoli /* KOM/2006/0582 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.10.2006KOM(2006) 582 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 769/2002 z dovozu kumarinu pocházejícího z Čínské lidové republiky na dovoz kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoli(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (dále jen „základní nařízení“) v řízení o dovozu kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoli . |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 769/2002 (dále jen „původní nařízení“) konečné antidumpingové clo z dovozu kumarinu kódu KN ex 2932 21 00 pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 3 479 EUR za tunu. V prosinci 2004, kdy byly zjištěny praktiky obcházení opatření přes Indii a Thajsko, byla tato opatření nařízením Rady (ES) č. 2272/2004 rozšířena na dovoz kumarinu zasílaného z Indie nebo Thajska, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indie nebo Thajska či nikoli. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZůčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Zúčastněným stranám byla poskytnuta možnost, aby ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení sdělily písemně své připomínky a požádaly o slyšení. Všechny strany byly informovány, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k závěrům založeným pouze na dostupných skutečnostech. |Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Nebyly předloženy žádné odpovědi. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Dne 13. února 2006 Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení, aby provedla šetření údajného obcházení antidumpingových opatření, která byla uložena z dovozu kumarinu pocházejícího z ČLR (dále jen „žádost“). Žádost jménem jediného výrobce ve Společenství podala Evropská rada chemického průmyslu (CEFIC) (dále jen „žadatel“). Nařízením (ES) č. 499/2006 (dále jen „zahajovací nařízení“) Komise zahájila šetření údajného obcházení antidumpingových opatření uložených z dovozu kumarinu pocházejícího z ČLR dovozem kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie či nikoli, a podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení dala pokyn celním orgánům, aby evidovaly dovoz kumarinu kódu KN ex 2932 21 00 (kód TARIC 2932 21 00 16) zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoli. Šetření prokázalo obcházení ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Stávající antidumpingová opatření uvalená na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR je proto nutno rozšířit na tentýž výrobek zasílaný z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie či nikoli. Jako rozšířené clo je třeba použít clo stanovené v čl. 1 odst. 2 původního nařízení. Podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že veškerá rozšířená opatření budou vůči dováženým výrobkům zavedena ode dne celní evidence, je třeba provádět výběr antidumpingového cla z dovozu kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, jenž vstoupil na území Společenství na základě celní evidence uložené zahajovacím nařízením. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství.. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba v návrhu uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu. Jiné prostředky by nebyly přiměřené, neboť základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1. NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 769/2002 z dovozu kumarinu pocházejícího z Čínské lidové republiky na dovoz kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoliRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení ")a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Platné opatření(1) Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) 769/2002[2] č. 769/2002 (dále jen „původní nařízení“) konečné antidumpingové clo z dovozu kumarinu kódu KN ex 2932 21 00 pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 3 479 EUR za tunu.(2) V prosinci 2004, kdy byly zjištěny praktiky obcházení opatření přes Indii a Thajsko, byla tato opatření rozšířena nařízením (ES) č. 2272/2004[3] na dovoz kumarinu zasílaného z Indie nebo Thajska, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indie nebo Thajska, či nikoli.2. Žádost(3) Dne 13. února 2006 Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení, aby provedla šetření údajného obcházení antidumpingových opatření, která byla uložena z dovozu kumarinu pocházejícího z ČLR (dále jen „žádost“). Žádost jménem jediného výrobce ve Společenství podala Evropská rada chemického průmyslu (CEFIC) (dále jen „žadatel“).(4) Žádost obsahovala dostatečné zřejmé důkazy toho, že poté, co byla na dovoz kumarinu pocházejícího z ČLR uložena stávající antidumpingová opatření a opatření proti obcházení, došlo ke změně struktury obchodu, která se projevila významným růstem dovozu téhož výrobku z Indonésie a Malajsie.(5) Podle žádosti je příčinou této změny struktury obchodu překládka kumarinu pocházejícího z ČLR v Indonésii a Malajsii. Dále bylo vysloveno tvrzení, že pro tyto praktiky neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, vyjma existence antidumpingových opatření na dovoz kumarinu pocházejícího z ČLR.(6) Žadatel také předložil důkazy, že vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opatření na kumarin pocházející z ČLR byly znehodnoceny, a to jak vzhledem k množství, tak k cenám. Dovoz kumarinu z ČLR byl zřejmě nahrazen dovozem značného objemu kumarinu z Indonésie a Malajsie. Kromě toho existovaly dostatečné doklady o tom, že nárůst dovozu se uskutečňuje za ceny, kterou jsou mnohem nižší než cena nepůsobící újmu, stanovená při šetření, které vedlo k stávajícím opatřením, a že dochází k dumpingu proti běžné hodnotě, která byla pro kumarin pocházející z ČLR stanovena.3. Zahájení(7) Komise nařízením Rady (ES) č. 499/2006[4] (dále jen „zahajovací nařízení“) zahájila šetření údajného obcházení antidumpingových opatření, která byla uložena na dovoz kumarinu pocházejícího z ČLR a na dovoz kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie či nikoli, a podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení dala pokyn celním orgánům, aby evidovaly dovoz kumarinu kódu KN ex 2932 21 00 (kód TARIC 2932 21 00 16) zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie či nikoli.4. Šetření(8) Komise oficiálně vyrozuměla orgány ČLR, Indonésie a Malajsie, výrobce / vývozce, dovozce ve Společenství, o nichž je známo, že se jich záležitost dotýká, a rovněž žadatele o zahájení šetření. Byly rozeslány dotazníky a výrobcům/vývozcům v ČLR a rovněž dovozcům ve Společenství uvedeným v žádosti. V Indonésii a Malajsii nejsou známi žádní existující výrobci. Zúčastněným stranám byla poskytnuta možnost, aby ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení sdělily písemně své připomínky a požádaly o slyšení. Všechny strany byly informovány, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k závěrům založeným pouze na dostupných skutečnostech.(9) Na dotazník nepředložil odpovědi žádný výrobce nebo vývozce v ČLR, Indonésii nebo Malajsii. Indonéské orgány odpověděly, že v Indonésii není znám žádný existující výrobce.5. Období šetření(10) Období šetření trvalo od 1. března 2005 do 28. února 2006 (dále jen „OŠ“). Pro potřeby šetření údajné změny struktury obchodu byly shromážděny údaje od roku 2002 do konce období šetření.B. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ1. Obecné úvahy / míra spoluprácea) Indonésie a Malajsie(11) Při šetření se nepřihlásili ani nespolupracovali žádní výrobci ani vývozci kumarinu v Indonésii a Malajsii. Vzhledem k tomu bylo nutno zjištění o vývozu kumarinu zasílaného z Indonésie a Malajsie do Společenství založit na dostupných údajích podle článku 18 základního nařízení. Při zahájení šetření byly orgány Indonésie a Malajsie informovány o důsledcích nedostatečné spolupráce podle ustanovení čl. 18 odst. 6 základního nařízení.b) ČLR(12) Při šetření nespolupracovali žádní čínští výrobci ani vývozci.(13) Známé společnosti byly jednoznačně informovány, že nedostatečná spolupráce může vést k uplatnění článku 18 základního nařízení.2. Dotyčný výrobek a obdobný výrobek(14) Dotyčný výrobek, který je předmětem údajného obcházení, je podle definice původního nařízení kumarin, který je v současnosti zařazen pod kód KN ex 2932 21 00. Kumarin je bělavý krystalický prášek s charakteristickou vůní čerstvě posečeného sena. Používá se hlavně jako aroma a jako fixační přípravek při přípravě vonných látek, které potom slouží k výrobě čisticích prostředků, kosmetiky a parfémů.(15) Kumarin lze vyrábět dvěma různými výrobními postupy: syntézou fenolu ze salicylaldehydu (Perkinova reakce) nebo syntézou orthocresolu (Raschigova reakce). Kumarin vyrobený libovolným z obou uvedených postupů má shodné základní fyzikální a chemické vlastnosti a shodné použití.(16) Vzhledem k chybějící spolupráci ze strany Indonésie a Malajsie je na základě dostupných údajů a při nedostatku jakýchkoli opačných důkazů nutno vyvodit, že kumarin dovážený do Společenství z ČLR a kumarin zasílaný z Indonésie a Malajsie má shodné základní fyzikální a chemické vlastnosti a shodné použití. Je proto třeba pokládat je za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.3. Změna struktury obchodu(17) Jak uvedeno výše, změna struktury obchodu údajně vyplývá z překládky v Indonésii a Malajsii.Indonésie(18) Jelikož žádná indonéská společnost nespolupracovala při šetření, závěry o vývozu z Indonésie do Společenství bylo nutno stanovit na základě dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. Pro stanovení vývozních cen a objemů dovozu z Indonésie byly proto jako nejvhodnější dostupné použity údaje Eurostatu.(19) Dovoz významných množství z Indonésie do Společenství započal bezprostředně po zahájení předchozího šetření proti obcházení vůči Indii a Thajsku, v objemech 12,5 tuny v roce 2004, 15 tun v roce 2005 a 10 tun během období šetření (což představuje 1,7 % spotřeby EU). Souběžně s tím se rozvinul čínský vývoz do Indonésie z 57 tun v roce 2003 na 83,8 tuny během období šetření.(20) Vzhledem k chybějící spolupráci a nedostatku opačných důkazů je vyvozen závěr, že od roku 2004 do konce období šetření došlo ke změně struktury obchodu mezi ČLR, Indonésií a Společenstvím, která vyplynula z překládky kumarinu pocházejícího z ČLR a jeho dopravu přes Indonésii.Malajsie(21) Jelikož žádná malajská společnost nespolupracovala při šetření, závěry o vývozu z Malajsie do Společenství bylo nutno stanovit na základě dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. Pro stanovení vývozních cen a objemů dovozu z Malajsie byly proto jako nejvhodnější dostupné použity údaje Eurostatu.(22) Dovoz z Malajsie do Společenství započal v roce 2005, dosáhl úrovně 13 tun v roce 2005 a pak 23 tun během období šetření (což představuje 3,9 % spotřeby EU). Ve stejném období čínský vývoz do Malajsie vzrostl z 23,6 tuny v roce 2004 na 43,76 tuny během období šetření.(23) Vzhledem k chybějící spolupráci a nedostatku opačných důkazů je vyvozen závěr, že od roku 2005 do konce období šetření došlo ke změně struktury obchodu mezi ČLR, Malajsií a Společenstvím, která vyplynula z překládky kumarinu pocházejícího z ČLR a jeho dopravu přes Malajsii.4. Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvodIndonésie(24) Vzhledem k chybějící spolupráci a nedostatku opačných důkazů je vyvozen závěr, že jelikož vývoz započal bezprostředně po zahájení předchozího šetření proti obcházení vůči Indii a Thajsku, souběžně se zvýšením čínského vývozu kumarinu do Indonésie, vyplynula změna struktury obchodu z existence antidumpingových opatření a nikoli z nějakého jiného dostatečného opodstatnění nebo hospodářského důvodu ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že neexistuje žádný důkaz o skutečné výrobě kumarinu v Indonésii.Malajsie(25) Vzhledem k chybějící spolupráci a nedostatku opačných důkazů je vyvozen závěr, že jelikož vývoz započal v roce 2005, po rozšíření opatření na dovoz kumarinu zasílaného z Indie nebo Thajska, přičemž souběžně vzrostl čínský vývoz do Malajsie z 23,6 tuny v roce 2004 na 43,76 tuny v roce 2005, vyplynula změna struktury obchodu z existence antidumpingových opatření a nikoli z nějakého jiného dostatečného opodstatnění nebo hospodářského důvodu ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že neexistuje žádný důkaz o skutečné výrobě kumarinu v Malajsii.5. Znehodnocování nápravných účinků cla vzhledem k cenám a/nebo množství obdobných výrobkůIndonésie(26) Na základě provedení výše uvedené analýzy obchodních toků bylo zjištěno, že změna ve struktuře dovozu Společenství souvisí se skutečností, že byla zavedena opatření proti dumpingu a obcházení. Dovoz s původem deklarovaným v Indonésii se na trhu Společenství sice před rokem 2003 nevyskytl, avšak dosáhl 4 tun v roce 2003, vzrostl na 12,5 tuny v roce 2004, 15 tun v roce 2005 a na 10 tun během období šetření, což představuje 1,7 % spotřeby Společenství.(27) Šetření odhalilo, že dovoz z Indonésie se uskutečňoval za ceny, které jsou nižší než vývozní cena dle původního šetření a výrazně nižší než původní běžná hodnota.(28) Na základě výše uvedeného se vyvozuje závěr, že tato změna obchodních toků spolu s neobvykle nízkými cenami vývozu z Indonésie, maří vyrovnávací účinky antidumpingových opatření, a to pokud jde množství i ceny obdobných výrobků.Malajsie(29) Na základě provedení výše uvedené analýzy obchodních toků bylo zjištěno, že změna struktury obchodu souvisí se skutečností, že byla zavedena opatření proti dumpingu a obcházení. Dovoz kumarinu do Společenství se sice před rokem 2005 nevyskytl, avšak dosáhl 13 tun v r. 2005 a 23 tun během období šetření.(30) Šetření odhalilo, že dovoz z Malajsie se uskutečňoval za ceny, které jsou nižší než vývozní cena dle původního šetření a výrazně nižší než původní běžná hodnota.(31) Na základě výše uvedeného se vyvozuje závěr, že tato změna obchodních toků spolu s neobvykle nízkými cenami vývozu z Malajsie maří vyrovnávací účinky antidumpingových opatření, a to pokud jde o množství i ceny obdobných výrobků.6. Důkazy o dumpingu vzhledem k běžným hodnotám stanoveným dříve pro stejné nebo obdobné výrobkyIndonésie(32) Pro určení toho, zda lze v období šetření nalézt důkazy existence dumpingu, pokud jde o vývoz kumarinu z Indonésie do Společenství, byly použity údaje Eurostatu podle článku 18 základního nařízení.(33) Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje důkazy o dumpingu, pokud jde o běžné hodnoty stanovené dříve pro stejné nebo obdobné výrobky.(34) Aby se zajistilo spravedlivé srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny, formou úprav se přihlédlo k některým rozdílům, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Tyto úpravy podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se týkaly dopravného a pojistného a byly provedeny na základě dostupných údajů, tj. uvedených v žádosti, v souladu s článkem 18 základního nařízení.(35) V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení ukázalo srovnání váženého průměru běžné hodnoty stanoveného při předchozím šetření s váženým průměrem vývozních cen za současné období šetření, vyjádřené jako procentní podíl cen CIF na hranice Společenství před proclením, že existuje dumping dovozu kumarinu do Společenství z Indonésie. Dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl cen CIF na hranice Společenství před proclením, překračovalo úroveň 100 %.Malajsie(36) Pro určení toho, zda lze v období šetření nalézt důkazy existence dumpingu, pokud jde o vývoz kumarinu z Malajsie do Společenství, byly použity údaje Eurostatu podle článku 18 základního nařízení.(37) Pro účely správného srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou se formou úprav přihlédlo k některým rozdílům, které se promítly do cen a jejich srovnatelnosti. Tyto úpravy podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se týkaly se dopravného a pojistného a byly provedeny na základě dostupných údajů, tj. uvedených v žádosti, v souladu s článkem 18 základního nařízení.(38) V souladu s čl. 2 odst. 11 a odst. 12 základního nařízení ukázalo srovnání váženého průměru běžné hodnoty stanoveného při předchozím šetření s váženým průměrem vývozních cen za současné období šetření, vyjádřené jako procentní podíl cen CIF na hranice Společenství před proclením, že existuje dumping dovozu kumarinu do Společenství z Malajsie. Dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl cen CIF na hranice Společenství před proclením, překračovalo úroveň 100 %.C. OPATŘENÍ(39) S ohledem na výše uvedené poznatky o obcházení ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení je proto nutno stávající antidumpingová opatření na dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z ČLR rozšířit na stejný výrobek zasílaný z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie či nikoli.(40) Jako rozšířené clo je třeba použít clo stanovené v čl. 1 odst. 2 původního nařízení.(41) Podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že veškerá rozšířená opatření budou vůči dováženým výrobkům zavedena ode dne celní evidence, je třeba provádět výběr antidumpingového cla z dovozu kumarinu zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, jenž vstoupil na území Společenství v rámci evidence uložené zahajovacím nařízením.D. ŽÁDOSTI O VÝJIMKU(42) Přestože v průběhu tohoto šetření nebyla zjištěna ani existence žádného skutečného výrobce kumarinu v Indonésii nebo Malajsii ani se žádný takový výrobce nepřihlásil Komisi, dává se nicméně na vědomí novým výrobcům, kteří případně budou zvažovat předložení žádosti o udělení výjimky z rozšířeného antidumpingového opatření podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, že od nich bude vyžadováno vyplnění dotazníku, aby tak Komise měla možnost určit, zda lze výjimku opodstatnit. Výjimku tohoto druhu lze udělit po posouzení kupříkladu tržní situace dotyčného výrobku, výrobní kapacity a využívání kapacity, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti přetrvávání praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, jakož i důkazů o dumpingu. Komise za obvyklých okolností provede inspekci na místě. Žádost je nutno zaslat Komisi bez odkladu, spolu se všemi příslušnými údaji, zejména pokud jde o jakékoli změny činnosti společnosti v souvislosti s výrobou a prodejem.(43) Dovozci mohou nadále využívat výhod výjimky z opatření tehdy, jestliže jejich dovoz pochází od vyvážejících výrobců, jimž byla taková výjimka udělena, a to v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení.(44) Jestliže bude pro výjimku existovat opodstatnění, Rada toto nařízení příslušným způsobem pozmění. Následně pak bude každá udělená výjimka Komisí sledována, aby bylo zajištěno dodržování stanovených podmínek výjimky.E. ŘÍZENÍ(45) Zúčastněným stranám byly podány informace o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě dospěla Rada k závěru rozšířit platná konečná antidumpingová opatření, a byla jim poskytnuta možnost, aby vyjádřily své připomínky a požádaly o slyšení. Žádné připomínky, které by svou povahou mohly vést ke změně uvedených závěrů, nebyly obdrženy,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 769/2002 z dovozu kumarinu pocházejícího z Čínské lidové republiky, zařazeného pod kód KN ex 2932 21 00, se tímto rozšiřuje na dovoz kumarinu zařazeného pod kód KN ex 2932 21 00, zasílaného z Indonésie nebo Malajsie, bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Indonésie a Malajsie, či nikoli (kód TARIC 2932 21 00 16).2. Clo rozšířené odstavcem 1 se bude vybírat z dovozu evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení Komise (ES) č. 499/2006 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 384/96.3. Použijí se platná ustanovení o clech.Článek 21. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Společenství a musí být podepsány osobou, která je zmocněna k zastupování žadatele. Žádost musí být zaslána na adresu:European CommissionDirectorate-General for TradeDirectorate BOffice: J-79 05/17B - 1049 BrusselsFax (32 2) 295 65 052. V souladu čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se Rada může rozhodnout, že ze cla rozšířeného článkem 1 udělí výjimku, a to v případě dovozu, při kterém nedochází k obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 769/2002.Článek 3Celním orgánům se nařizuje přerušit evidenci dovozu výrobků stanovených v souladu s článkem 2 nařízení Komise (ES) č. 499/2006.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] Úř. věst. L 123, 9.5.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1854/2003 (Úř. věst. L 272, 23.10.2003, s. 1).[3] Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 18.[4] Úř. věst. L 91, 29.3.2006, s. 3.


type: other

text:
VSL sodba I Cp 441/2013
 ECLI:SI:VSLJ:2013:I.CP.441.2013
 VSL0079512
 LOVSTVO - PREKRŠKI - PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO
 pravica do lova - disciplinski ukrep - prepoved lova - sodno varstvo - dokazovanje kršitve - dokazni standard - prosta presoja dokazov
 Ali je bil storjen prekršek po ZDLov-1, je treba ugotavljati z dokaznimi standardi, kot veljajo v prekrškovnem pravu in jih ureja ZP-1.
 I. Pritožba se zavrne in izpodbijana sodba potrdi.
 1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke na odpravo odločbe disciplinske komisije Lovske družine Š. ter odločbe občnega zbora toženke in na plačilo 1.000,00 EUR odškodnine zaradi kršenja pravice do lova ter prepovedi bodočega kršenja članskih pravic tožnika. Tožniku je naložilo, da je dolžan toženki povrniti 276,70 EUR pravdnih stroškov.
 2. Zoper sodbo vlaga pritožbo tožnik iz vseh dopustnih pritožbenih razlogov, s predlogom, da višje sodišče sodbo spremeni tako, da tožbenemu v celoti ugodi, podrejeno pa, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Odločitev sodišča je napačna in krivična, saj temelji zgolj na domnevi, da je le tožnik krmil divjad na krmišču, ki ni bilo predvideno z načrtom lovsko upravljalskega območja. Za takšen sklep v izvedenem dokaznem postopku ni nikakršne dejanske podlage. V primeru presoje zakonitosti disciplinskega postopka v društvu je sodišče vezano tudi s temeljnimi načeli kazenske zakonodaje. Pri tem v postopku pred rednim sodiščem ni mogoče sanirati bistvenih kršitev disciplinskega postopka. Sodišče je kršilo temeljno načelo kazenskega prava, da je treba obdolženca v dvomu oprostiti krivde. Za dokazni zaključek sodišča, da je bil tožnik tisti, ki je ob kaluži metal koruzo in brikete pesnih rezancev, ni podlage, ki bi to brez resnega dvoma potrjevala. Sodišče ne more sklepati na dejstva samo iz posrednih dokazov in ne more uporabiti 8. člena ZPP ter po svojem prepričanju odločiti, katera dejstva se štejejo za dokazana. Sodišče je napačno ravnalo pri odmeri stroškov tožniku glede nepriznanega plačila sodne takse in nepriznanega povračila stroškov izvedenca lovske stroke. Čeprav ob koncu obravnave pooblaščenec tožnika ni izrecno zahteval povračila takse in stroškov, še ne pomeni, da se je temu odrekel.
 4. Pritožnik v obravnavani zadevi zahteva odpravo odločitve disciplinske komisije LD Š. v zvezi z odločbo občnega zbora te lovske družine, s katero je bil spoznan za krivega, ker je kot lovec omenjene lovske družine naredil krmišče, na katerem je v nasprotju s prvim odstavkom 41. člena ZDLov-1 in načrti lovsko upravljalskih območij ter LD Š. krmil divjad. Izrečen mu je bil disciplinski ukrep prepovedi lova na vso divjad za dobo dveh let. Po določilu 14. člena Zakona o društvih (ZDru-1) ima vsak član društva pravico, da v roku enega leta od sprejetja dokončne odločbe pred sodiščem izpodbija odločitve organov društva, ki so bile sprejete v nasprotju z zakonom ali temeljnim oziroma drugim splošnih aktom društva. Osrednji predmet presoje v tem postopku torej je, ali je disciplinski organ društva svojo odločitev sprejel zakonito, skladno s pravili LD Š..
 5. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da krmljenje divjadi izven lokacij, predvidenih z načrti lovsko upravljalskih območij po določilu prvega odstavka 41. člena ZDLov-1 ni dovoljena, takšna kršitev pa predstavlja tudi disciplinsko kršitev, za katero je mogoče izreči celo najhujšo disciplinsko sankcijo po 7. alineji 34. člena Pravil LD Š., torej izključitev iz lovske družine. Tožnik v pritožbi ponavlja svoje trditve, da kršitve ni zagrešil, zato ni bilo podlage za izrek disciplinskega ukrepa. Vendar pritožbeno sodišče pritrjuje dokazni oceni sodišča prve stopnje, da so disciplinski organi tožnika utemeljeno spoznali za krivega krmljenja živali v nasprotju z določbo ZDLov-1. Ali je bil storjen prekršek po določilu tega zakona, je treba ugotavljati z dokaznimi standardi, kot veljajo v prekrškovnem pravu in jih ureja Zakon o prekrških (ZP-1). Ta se na določbe kazenskega postopka sklicuje le glede posameznih institutov, izrecno obravnavanih v 67. členu, sicer pa vsebuje posebna določila postopka. Med njimi tudi načelo proste presoje dokazov, vsebovano v 71. členu ZP-1. Sodišče ni vezano na nobena formalna dokazna pravila in z njimi tudi ni omejeno. Tožena stranka je že v disciplinskem postopku podrobno navedla okoliščine, ki so prepričale disciplinski organ, da je bil prav tožnik tisti, ki je nedovoljeno krmil živali. Tožnik v svojo obrambo ni navedel nikakršnih trditev, ki bi vzbujale razumen dvom, da temu ni bilo tako, čeprav bi to lahko storil. Tožnik namreč priznava, da je postavil prežo ter nasul sol v kalužo in opazoval živali. Torej bi prav on moral vedeti, komu vse je bila postavitev preže znana in kdo bi še imel interes, da bi se tam nahajale živali ter bi jih zato privabljal s hrano. Da se je ta poleg kaluže ob tožnikovi preži nedvomno nahajala, je namreč razvidno iz priloženih fotografij, ki jim verodostojnosti ni nihče oporekal. Zgolj zatrjevanje tožnika, da sam ni storilec prekrška, je po oceni pritožbenega sodišča premalo, da bi glede na izvedene dokaze vzbujalo dvom v zaključek disciplinskega organa, ki je tožnika spoznal za krivega. Odločba disciplinskega organa je bila zato vsebinsko pravilna ter sprejeta po zakonitem postopku. Nasprotne pritožbene navedbe pa niso utemeljene. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo ter potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje na podlagi določila 353. člena ZPP.
 6. Tožnik v pritožbi graja stroškovno odločitev in izpostavlja, da bi mu sodišče moralo prisoditi pravdne stroške za plačilo glavnice in izvedenca. Ker je tožnik v pravdi v celoti propadel, mu pravdni stroški ne gredo, temveč je on tisti, ki jih mora skladno z načelom uspeha v pravdi (prvi odstavek 154. člena ZPP) povrniti nasprotni stranki.
 7. Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na določilu prvega odstavka 165. v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP.
 ZP-1 člen 71.
 ZDLov-1 člen 41, 41/1.
 P2RvYy0yMDEyMDMyMTEzMDY0MDI0


type: wikipedia

text:
Total Club Manager 2003 – strategiczno-sportowa gra komputerowa.
 Gracz wciela się w trenera piłkarskiego. Na początku rozdziela punkty zdolności pomiędzy kilka cech trenerskich. Grając, wypełnia różne cele, na przykład wygrywa kilka meczów z rzędu i awansuje na wyższe poziomy doświadczenia. Przed podjęciem pracy gracz negocjuje długość kontraktu, wysokość gaży i zadania do spełnienia. Jeśli warunki umowy zostają złamane, dostaje wysokie odszkodowanie. Ważne są kontakty z prasą i zaufanie kibiców.
 Gra liczy 34 lig, 20 tysięcy piłkarzy i 40 tysięcy juniorów.
 2002 w grach komputerowych
 Gry na platformę Windows
 Gry z serii FIFA
 Gry wydane przez Electronic Arts
 Gry z wyłączonymi serwerami do rozgrywki wieloosobowej