type: wikipedia

text:
Pascoli a Castiglioncello è un quadro di Telemaco Signorini, realizzato a Castiglioncello nell’agosto del 1861. L'artista espose il quadro definitivo alla Prima Esposizione Nazionale che si tenne a Firenze nel settembre di quello stesso anno.
 Descrizione e stile
 In questo quadro i contorni sono nitidi, quasi sfumati. Ciò che varia nettamente è la qualità della luce che si fa accecante, una tecnica completamente nuova per la pittura di Signorini: "Come se il colore del sole fuoriuscisse dalla tela dando all'opera una forza straordinaria".
 Tutti gli elementi che compongono il quadro vengono resi vividi dalla luce calda dell'estate che crea ombre intense sul terreno. La macchia è in questo caso morbida e non smorzata. La costruzione dell'immagine non si affida più al solo violento contrasto del chiaroscuro; questo quadro indica conclusa ormai la fase della sperimentazione macchiaiola.
 Un bozzetto del quadro fu pubblicato nel 1861 con l’erroneo titolo Pietramala sul Catalogo Bolaffi della pittura italiana dell'800.
 Note
 Bibliografia
 I macchiaioli (edizione illustrata), Raffaele Monti, Giunti editore, 1998, ISBN 8809760271, pag. 66
 Catalogo online Artgate della Fondazione Cariplo, a cura di Laura Casone: Telemaco Signorini, 2010, CC-BY-SA.
 Il Nuovo dopo la Macchia, origini e affermazione del Naturalismo toscano, T. Panconi, Pisa, 2008.
 Signorini e il Naturalismo Europeo, Raffaele Monti, Roma, 1984.
 Signorini e il suo tempo, T. Panconi, Pistoia, 2010.
 I Macchiaioli: la storia, gli artisti, le opere, Silvestra Bietoletti, Giunti Editore, 2001, pag. 240.
 Telemaco Signorini e la pittura in Europa, Marsilio, 2009, ISBN 9788831798402, pag. 255.
 Collegamenti esterni
 Dipinti in Toscana
 Dipinti di Telemaco Signorini
 Montecatini Terme
 Dipinti a soggetto quotidiano


text:
Luciano Micallef (twieled fl-1 ta' Novembru 1954) huwa artist Malti magħruf primarjament għall-arti astratta tiegħu.
 Ħajja
 Huwa twieled f'Birkirkara fl-1 ta' Novembru 1954. Fl-età ta' 10 snin huwa beda jistudja l-arti privatament taħt l-artist Malti Ġużeppi Briffa. Aktar tard attenda l-Iskola tal-Arti ta' Malta. Ingħata borża ta' studju mill-Gvern Taljan biex jistudja l-arti fl-Accademia di Belli Arti di Firenze. Huwa meqjus bħala wieħed mill-aktar artisti Maltin prominenti tal-seklu għoxrin permezz tal-arti astratta tiegħu.
 Xogħlijiet
 Arti
 Fl-1991 għamel l-ewwel wirja tiegħu ta' pitturi astratti fis-Sala Kontemporanja tal-Mużew Nazzjonali tal-Arti ta' Malta, filwaqt li esebixxa wkoll bħala parti minn grupp fi ħdan l-istess Mużew iżda f'żewġ postijiet oħra, dawk tas-Salon fl-Auberge de Provence u ex-Preti Rooms, Auberge de Provence, Malta
 Apparti x-xogħlijiet astratti, Micallef huwa magħruf ukoll għall-pitturi ta' personalitajiet ewlenin b'stil ikkulurit distintiv. Fost dawn il-kwadri insibu dawk tal-Perit Renzo Piano, Roberto Benigni, Luciano Benetton u Gilberto Benetton, Ornella Muti, u politiċi Maltin bħal Eddie Fenech Adami u Ugo Mifsud Bonnici fost oħrajn.
 Micallef tella wirjiet kemm f'Malta kif ukoll barra minn Malta. L-ispazju tal-wiri tiegħu Gallerija 5 fin-Naxxar fejn isiru wirjiet regolari ta' xogħlijiet tiegħu kien inawgurat fl-1996.
 Fl-2010 ġie kkummissjonat biex iwettaq tliet xogħlijiet kbar bil-ħġieġ imdewweb għall-Knisja tal-Ħniena Divina f'San Pawl tat-Tarġa.
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali
 Nies ħajjin
 Twieldu fl-1954
 Artisti Maltin
 Pitturi Maltin


type: other

text:
Inimõiguste kohus leidis, et eluaegsest vangist kaebaja haiglavisiitidel ohjeldusmeetmete kohaldamine oli õigustatud, kuid heitis ette, et Eesti kohtud ei olnud ühte kaebaja kaebust sisuliselt hinnanud | Välisministeerium
 Avaleht Uudised Inimõiguste kohus leidis, et eluaegsest vangist ka...
 14. November 2018 - 9:12
 13.11.2018 otsuses kohtuasjas A.T. vs. Eesti (kaebus nr 23183/15) leidis Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 7-liikmeline koda, et Eesti ei ole kaebaja õigusi ohjeldusmeetmete kohaldamisega rikkunud, ent leidis artikli 8 positiivse kohustuse rikkumise, kuna ühte kaebaja kaebust ei olnud piisavalt uuritud.
 A.T. (kaebaja) on Viru vanglas eluaegset vangistust kandev kinnipeetav. Kaebaja pidas oma õiguste rikkumiseks seda, et tema 2010. ja 2011. aastal haiglas toimunud arstlike läbivaatuste ajal kohaldati tema suhtes käe- ja jalaraudade ühendkomplekti ning vanglaametnikud olid läbivaatuste juures ja kuulasid pealt konfidentsiaalseid vestlusi arstiga. Samuti pidas ta oma õiguste rikkumiseks seda, et vangla toimetas ta lastehaiglasse oma vastsündinud last vaatama valel ajal ja ta sai last näha vaid 10 minutit ning kaasas olnud vanglaametnikud ei lubanud tal last puudutada.
 EIK-sse esitas kaebaja kaebuse konventsiooni artikli 3 (piinamise, ebainimliku ja alandava kohtlemise keeld), artikli 8 (õigus era- ja perekonnaelu austamisele) ja artikli 6 lõike 1 (õigus õiglasele kohtumenetlusele) väidetava rikkumise peale. Artikli 6 all kaebas kaebaja selle peale, et Eesti kohtud ei vastanud lastehaigla visiidiga seotud kaebusele. Kuigi Tartu Halduskohus ja Tartu Ringkonnakohus jätsid kaebaja kaebused tervikuna rahuldamata, ei vastanud kohtud kaebusele kaebaja valel ajal lastehaiglasse viimise kohta ega käsitlenud vanglaametnike poolt lapse puudutamise keeldu. Riigikohus kaebaja kassatsioonkaebust menetlusse ei võtnud.
 Valitsuse vastuväited ja EIK otsused
 A. Ohjeldusmeetmete kohaldamise kooskõla konventsiooni artiklitega 3 ja 8 haiglasse toimunud visiitide ajal
 Valitsus leidis, et käe- ja jalaraudade kohaldamisel isiku vanglast väljaviimisel oli seaduslik alus ning kaebaja isikust – eluaegset vangistust kandev isik, kes on pannud toime vägivaldseid kuritegusid – tulenevalt olid ohjeldusmeetmed õigustatud. Kaebaja kuriteod olid kogu aeg raskemaks läinud ning ka vanglas olles oli ta rünnanud nii vanglaametnikke kui kaasvange. Arvestades samal ajal kaebaja head füüsilist vormi, tema vanust (kõnealusel ajal 35) ja sugu ning et ta oli vanglas hinnatud kõrgohtlikuks, tuli vanglal võtta kõik meetmed, et vältida põgenemisohtu vanglast väljaviimisel, samuti meditsiinilise personali julgeolekut arstiga kohtumiste ajal. Mis puudutas kaebaja väiteid isikliku riietuse kandmise keelu kohta, siis märkis valitsus, et vanglariietust ei saa pidada alandavaks, eriti arvestades, et see on vajalik isiku üle järelevalve tõhusaks tagamiseks. Väljaviimise juures olnud saatemeeskond kandis tavapärast varustust, kuid tervishoiutöötaja juures (valves viibides) tuleb võimalusel kanda relvi varjatult. Kaebaja avalikkusele eksponeerimine ei olnud valitsuse hinnangul tõendatud – vastupidi, ta viidi arsti juurde nii, et ta oleks teistest isikutest võimalikult eraldi. See on vajalik ka julgeoleku kaalutlustel.
 Mis puudutab kaebaja ja arsti suhtlust arsti vastuvõttudel, siis selgitas valitsus, et kaebaja ohtlikkusest tulenevalt pidi saatemeeskonnal olema saadetavaga visuaalne kontakt ning kohustus teostada järelevalvet kestis ka arsti vastuvõtu ajal. See aga ei tähenda, et vanglateenistuse ametnikud oleksid vaadanud uuringut vahetult pealt või oleksid kuulanud pealt arsti ja patsiendi vestlust. Saatemeeskond viibis sirmi taga ning piisavas kauguses kaebajast – seda ka taktikalistel põhjustel. Teiseks ei anta informatsiooni isiku seisundi kohta terviseuuringu teostamise ajal, vaid tulemused saadetakse hiljem vangla meditsiiniosakonnale, kes on kinnipeetava eriarsti juurde saatnud. Seega ei saa julgeolekut teostavatele vanglaametnikele teatavaks mingit arsti-patsiendi konfidentsiaalset informatsiooni.
 Valitsus leidis, et kaebaja väidetu ei anna alust rikkumiste tuvastamiseks ei konventsiooni artikli 3 ega artikli 8 alusel.
 EIK selgitas esmalt oma kohtupraktika põhimõtteid, mille kohaselt konventsiooni artikkel 3 sisaldab üht demokraatliku ühiskonna põhiväärtustest. Väärkohtlemine peab olema minimaalse tõsidusastmega, et see kuuluks artikli 3 kohaldamisalasse. Asjaomane hinnang oleneb kohtuasja kõikidest asjaoludest, näiteks kohtlemise kestus, selle füüsilised või vaimsed tagajärjed ja mõnel juhul kannatanu sugu, vanus ja tervislik seisund. EIK kordas, et käeraudade kohaldamine ei anna üldjuhul alust rääkida konventsiooni artikli 3 rikkumisest, kui seda meedet on kohaldatud seaduslikul alusel ning kui see ei hõlma - üle mõistlikult vajaliku - jõu kasutamist või isiku avalikkusele eksponeerimist. Seejuures tuleb võtta arvesse isiku põgenemisohtu, samuti seda, kas ta võib tekitada kahju. Kuna sama kaebust hinnati ka artikli 8 alusel, selgitas EIK, et artikkel 8 võib samuti hõlmata isiku vaimset ja füüsilist terviklikkust. Teatud juhtudel, mis ei too kaasa artikli 3 rikkumist, võib artiklit 8 siiski rikutud olla. EIK kinnitas, et patsiendiinfo kuulub igal juhul artikliga 8 kaitstud isiku eraelu mõiste alla.
 Konkreetse kaebuse asjaolude juurde minnes tõi EIK esmalt välja, et kinnipeetavatele arstiabi tagamisel on riigil ühelt poolt kohustus tagada kinnipeetavate tervis ning vajalik arstiabi; teiselt poolt on riigil konventsiooni artiklist 1 tulenev kohustus tagada kõikide tema jurisdiktsiooni all olevate isikute õigused ja vabadused. Olukorras, kus kinnipeetav vajab vanglavälist arstiabi, kaasneb oht, et kinnipeetav võib põgeneda, või oht, et ta tekitab kahju teistele (sh meditsiinipersonalile või teistele patsientidele) või endale. EIK möönis, et haigla meditsiinipersonalilt ei saa eeldada samasugust ettevalmistust – osata käituda kinnipeetavast lähtuva ohu korral adekvaatselt – kui vanglaametnikelt endilt. Niisiis peab riik ennetavalt hindama, millist ohtu konkreetne kinnipeetav endast võib kujutada.
 Käesoleval juhul oli kaebajale kohaldatud meetmetel riigisiseses õiguses seaduslik alus ning lubatud eesmärk – põgenemise ja teiste isikute kahjustamise vältimine. EIK võttis arvesse, et enne kaebajale ohjeldusmeetmete kohaldamist oli vangla saatmisplaani koostamisel võtnud arvesse kaebaja kriminaalset minevikku, sh seda, et tema kuriteod olid läinud ajas aina raskemaks, samuti kaebaja käitumist vanglas. Kaebajale antud hinnangu kohaselt ei austanud kaebaja vanglarežiimi, oli agressiivne ning võimeline ründama nii teisi kui ka kahjustama iseennast. Seetõttu otsustati kohaldada kaebajale käe- ja jalaraudu ning tema saatemeeskonnas oli erinevatel juhtudel kolm kuni kuus ametnikku. EIK leidis, et vangla, kellel oli kinnipeetavaga igapäevane kontakt ja kes teadis, millist ohtu kaebaja endast kujutab, tegi ohjeldusmeetmete määramisel pärast hoolikat kaalumist põhjendatud otsuse. Asjaolu, et kaebaja ei olnud varem proovinud põgeneda, ei omanud tähtsust, sest kaebaja puhul oli oluline temast lähtuv oht teistele ja iseendale. EIK nõustus, et kaebajale kohaldatud ohjeldusmeetmed lähtusid kaebaja enda käitumisest. EIK ei tuvastanud ka mingeid tervisega seotud asjaolusid, mis oleksid välistanud ohjeldusmeetmete kohaldamise. Kuigi käe- ja jalarauad jätavad nahale mingid märgid, ei olnud kaebaja suhtes kasutatud nende paigaldamisel ülemäärast jõudu.
 Mis puudutab arsti-patsiendis suhte konfidentsiaalsust, siis rõhutas EIK, et see õigus kohaldub ka kinnipeetavatele. Kuigi käesolevas asjas jäid kaebaja ja valitsus konkreetsete visiitide toimumise asjaolude osas eriarvamusele, ei pidanud EIK seda oluliseks, kuna asus seisukohale, et sekkumine kaebaja eraelusse oli antud juhul põhjendatud samadel põhjustel nagu käe- ja jalaraudade kohaldamine, st tulenevalt konkreetse kaebaja ohtlikkusest.
 Mis puudutab vanglariietust ja relvade kandmist saatemeeskonna poolt, siis ei nõustunud EIK kaebajaga, et kaebajat oleks ebakohaselt või tahtlikult tema arstivisiitide ajal avalikkuses eksponeeritud.
 Kokkuvõttes asus EIK seisukohale, et mis puudutab kaebajale haiglas toimunud visiitide ajal kohaldatud ohjeldus- ja muid meetmeid, ei ole konventsiooni artiklit 3 ega artiklit 8 rikutud, kuna kaebaja suhtes oli koostatud kohane ohuhinnang ning kohaldatud meetmed ei hõlmanud jõu kasutamist või kaebaja ebakohast avalikku eksponeerimist. Samal ajal olid kohaldatud meetmed vajalikud ühiskondliku turvalisuse ning teiste isikute õiguste ja vabaduste kaitseks.
 B. Artiklite 6 ja 8 all esitatud kaebused seoses kaebaja visiidiga lastehaiglasse
 Valitsus ei nõustunud kaebaja käsitlusega 31.01.2012 kaebaja visiidi kohta lastehaiglasse. Valitsus selgitas, et külastusaeg oli kokku lepitud kaebaja huve arvestades – see seati üldisest külastusajast väljapoole, et vältida võimalikult palju kokkupuuteid kolmandate isikutega, kuna kaebajat häiris, kui kolmandad isikud teda vaatasid. Vanglalt saadud teabe kohaselt lõpetas kaebaja ise visiidi enne ettenähtud aega. Mis puudutab kaebaja väidet, et saatemeeskond ei lubanud tal last puudutada, siis haigla info kohaselt otsustab lapse puudutamise ja süllevõtmise õde koos lapse raviarstiga. Last oli just intensiivravi osakonnas opereeritud ning tõenäoliselt seetõttu ka last puudutada ei lubatud. Valitsus vaidles vastu ka sellele, et valvemeeskond oleks kuulanud pealt arsti ja kaebaja vestlust lapse tervise üle. Eeltoodust tulenevalt leidis valitsus, et riik ei ole selles küsimuses artiklit 8 rikkunud.
 Valitsus vaidles vastu ka kaebaja konventsiooni artikli 6 alusel esitatud kaebusele. Valitsus selgitas, et kuigi halduskohus ei andnud vastust igale kaebaja väitele, siis ei pööranud kaebaja apellatsioonkaebuse esitamisel ise sellistele puudujääkidele tähelepanu. Nende aspektide kohta, mida kaebaja apellatsioonkaebuses eraldi rõhutas, on ringkonnakohus vastuse andnud.
 EIK pidas selle kaebuse lahendamisel siiski oluliseks, et kaebaja oli tõstatanud asjaomase kaebuse Eesti kohtutes, kuid ükski kohus ei vastanud konkreetselt tema väidetele. Sellises olukorras ei saa EIK välistada, et sekkumine kaebaja artikliga 8 tagatud õigustesse on toimunud. Kuigi valitsus esitas EIK menetluses kirjaliku tõendina haigla esindaja seletuse, asus EIK seisukohale, et see ei käsitlenud konkreetselt 31.01.2012 visiiti. Samuti ei pidanud EIK piisavaks saatemeeskonna juhi ühepoolset seletust. Samas ei olnud ka kaebaja esitanud mingeid konkreetseid tõendeid. EIK asus seisukohale, et kuna ta ei saa seda kaebust sisuliselt hinnata, ei saa ta siiski jätta kõrvale asjaolu, et Eesti kohtud oleksid pidanud kaebaja väidetele hinnangu andma, sh vajadusel tuvastama asjaomaseid fakte ning kaebuse rahuldamata jätmise korral seda põhjendama. Kuna Eesti kohtud jätsid kaebaja kaebuse rahuldamata ilma lastehaigla intsidenti üldse sisuliselt hindamata, asus EIK seisukohal, et artiklist 8 tulenevat riigi positiivset kohustust on rikutud.
 Kuigi kaebaja oli taotlenud mittevaralise kahjuna 15 000 eurot, mõistis EIK kaebajale 1500 eurot.
 Eestikeelne otsus: https://vm.ee/sites/default/files/content-editors/legal/a.t._vs._eesti_otsus_et.pdf (PDF)
 Otsus jõustub kolme kuu pärast otsuse avaldamisest, kui menetlusosalised ei ole taotlenud asja EIK 17-liikmelisele suurkohale üleandmist.


text:
Ο χάρτης του Πίρι Ρέις όπως είναι γνωστός, έχει ορθογώνιο σχήμα με διαστάσεις περίπου 60x86 cm και περιλαμβάνει την Πορτογαλία, την Ισπανία, τη δυτική Αφρική, τον κεντρικό και νότιο Ατλαντικό, την Καραϊβική, το ανατολικό μισό της νότιας Αμερικής και στο κατώτατο τμήμα του τα χρακτηριστικά της Ανταρκτικής, απαλλαγμένης όμως από τα στρώματα πάγου που την καλύπτουν. Τον ανακάλυψε τυχαία τον Νοέμβριο του 1929 ο Καλίλ Εντέμ, ο διευθυντής του Εθνικού Μουσείου της Τουρκίας, αρχειοθετώντας κάποια έγγραφα. Η έρευνα έδειξε πως ήταν ένα αυθεντικό έγγραφο που σχεδιάστηκε το 1513 πάνω σε δέρμα γαζέλας από τον Πίρι Ρέις, διάσημο ναύαρχο του τουρκικού στόλου κατά τον 16ο αιώνα.
 Τον Σεπτέμβριο του 1931 ο γερμανός ακαδημαϊκός Πάουλ Κάλε ανακοίνωσε την ανακάλυψη σε μια μικρή συγκέντρωση του 18ου Συνεδρίου Ανατολιστών στο Λέιντεν. Το ευρύ κοινό έμαθε για την ύπαρξη του χάρτη στις 27 Φεβρουαρίου του 1932 σε μια έκδοση του Illustrated London News. Αυτό που λείπει από το χάρτη, εξαιτίας μερικής καταστροφής του, είναι το δυτικό μισό της νότιας Αμερικής, αλλά και πιθανώς λόγω χώρου η βόρεια Αμερική και το υπόλοιπο ανατολικό μισό του κόσμου. Ο ίδιος ο Πίρι Ρέις αναφέρει ότι στο χάρτη περιέλαβε τις ινδικές και κινεζικές θάλασσες με γεωμετρική απεικόνιση, οπότε θα πρέπει να υποθέσουμε ότι ένα μεγάλο μέρος του αρχικού έργου έχει χαθεί.
 Στις 23 Ιουλίου του 1932 στο ίδιο περιοδικό γράφτηκε ένα μεγαλύτερο άρθρο για το θέμα από τον Ακούρα Γιουσούρ, πρόεδρο της Τουρκικής Εταιρίας για την Ιστορική Έρευνα. Εδώ ο τούρκος επιστήμονας ρίχνει μια ματιά σε αυτά που έγραψε ο Πίρι Ρέις πάνω στο χάρτη και τις πηγές που χρησιμοποίησε. Ο ίδιος ο Πίρι Ρέις εξηγεί σε μια από τις σημειώσεις του στο περιθώριο του χάρτη με ποιο τρόπο τον σχεδίασε. Σε αυτό το τμήμα εξηγείται ο τρόπος με τον οποίο σχεδιάστηκε ο χάρτης:
 «Είναι ο μοναδικός χάρτης στο είδος του που υπάρχει πλέον. Εγώ προσωπικά τον σχεδίασα και τον ετοίμασα. Για το σχεδιασμό του χρησιμοποίησα περίπου είκοσι παλιούς χάρτες και οκτώ Τζαφερίγιε (παγκόσμιους χάρτες, που σχεδιάστηκαν από εποχής Μεγάλου Αλεξάνδρου και περιείχαν τον τότε γνωστό κόσμο). Οι χάρτες των Δ. Ινδιών και οι νέοι χάρτες που σχεδιάστηκαν από τέσσερις Πορτογάλους και απεικονίζουν την Ινδική και την Κινεζική Θάλασσα απεικονίζονται εδώ γεωμετρικά. Μελέτησα επίσης το χάρτη που σχεδίασε ο Χριστόφορος Κολόμβος για τη Δύση. Συμπυκνώνοντας όλους αυτούς τους χάρτες σε έναν, ολοκλήρωσα τον παρόντα χάρτη. Ο χάρτης μου είναι τόσο σωστός και αξιόπιστος για τις επτά θάλασσες, όσο οι χάρτες που απεικονίζουν τις θάλασσες των χωρών μας». Ο Γιουσούφ υποδεικνύει εδώ ένα σημαντικό σημείο στο άρθρο του «...ο χάρτης που έχουμε στην κατοχή μας είναι απόσπασμα ενός μεγαλύτερου χάρτη. Αν δεν είχε χαθεί το άλλο κομμάτι, θα είχαμε έναν τουρκικό χάρτη σχεδιασμένο το 1513, που θα έδειχνε τον Παλαιό και τον Νέο Κόσμο μαζί».
 Για την ακρίβεια του χάρτη έχουν προταθεί αρκετές θεωρίες, αρκετές από τις οποίες περνούν στο χώρο της επιστημονικής φαντασίας, καθώς προϋποθέτουν εναέρια παρατήρηση. Η ακρίβεια, ωστόσο, του χάρτη προϋποθέτει γνώσεις σφαιρικής τριγωνομετρίας και γνώση της μεθόδου της αζιμουθιακής προβολής των ίσων αποστάσεων. Η παραδοχή του τούρκου ναυάρχου ότι χρησιμοποίησε παλαιότερους χάρτες, οδηγεί στην υπόθεση ότι υπήρχε η δυνατότητα τέτοιου είδους μετρήσεων σε παλαιότερες περιόδους της ιστορίας.
 Πιθανές ερμηνείες
 Στο φθινοπωρινό τεύχος του 21ος Αιώνας υπάρχει ένα άρθρο του Ρικ Σάντερς, που ρίχνει αρκετό φως στην υπόθεση με τίτλο «Οι αρχαίοι Θαλασσοπόροι Μπορούσαν να Μετρήσουν το Γεωγραφικό Μήκος». Μαζί με το φίλο του αστρονόμο Μπερτ Κούπερ, ο Σάντερς αφηγείται την ιστορία του αιγύπτιου ναυτικού Ράτα και του πλοηγού του Μάουϊ, οι οποίοι ταξίδεψαν από την Αίγυπτο ως τη δυτική Νέα Γουινέα, το 232 Π.Κ.Ε.. Ο Μάουϊ, χρησιμοποιώντας μια υπολογιστική συσκευή που ονομαζόταν τανάβα, η οποία μπορούσε να καθορίσει μετρήσεις των σχετικών θέσεων της Σελήνης σε σχέση με τα άστρα, υπολόγισε το γεωγραφικό τους μήκος.
 Οι Σάντερς και Κούπερ πιστεύουν ότι ήταν θεωρητικά δυνατό να έχουν οι αρχαίοι Αιγύπτιοι τη δυνατότητα υπολογισμού του γεωγραφικού μήκους με απόκλιση 10 ́ της μοίρας. Αν κάτι τέτοιο συμβαίνει πραγματικά, τότε το μυστήριο της ακρίβειας του χάρτη μπορεί να επιλυθεί και δε χρειάζεται κανείς την υπόθεση της ύπαρξης ενός προηγμένου τεχνολογικά πολιτισμού για να επιλύσει το πρόβλημα.
 Ωστόσο, η προβολή που χρησιμοποιήθηκε από τον τούρκο ναύαρχο για το σχεδιασμό του χάρτη παραμένει μυστήριο. Καταρχήν, είναι εντελώς σύγχρονη τεχνική και ονομάζεται αζιμουθιακή προβολή ίσων αποστάσεων. Απαιτεί ένα συγκεκριμένο κέντρο, το οποίο ο Χάπγκουντ τοποθετεί ανάμεσα στη Συήνη ή τον Τροπικό του Καρκίνου. Στην πραγματικότητα το κέντρο φαίνεται πως είναι ένας συνδυασμός και των δύο. Σε μια δεδομένη χρονολογική στιγμή ο Τροπικός του Καρκίνου και η Συήνη ταυτίζονταν. Συνεπώς, η προβολή του χάρτη του Πίρι Ρέις δεν υποδεικνύει μόνον έναν ιδιαίτερο τόπο αλλά και έναν ιδιαίτερο χρόνο. Ο Τροπικός του Καρκίνου πάντα αντικατοπτρίζει τη γωνία κλίσης του άξονα της γης, η οποία ποικίλει σε μια περίοδο 41.000 χρόνων από το μέγιστο των 23:30 στο ελάχιστο των 22:06 μοιρών. Σήμερα η κλίση του άξονα είναι 23:27 μοίρες από τον Ισημερινό. Αφού η κλίση της γης αλλάζει σχετικά ομοιόμορφα με το χρόνο, έχουμε ένα μέτρο χρονολόγησης της εποχής κατά την οποία η Συήνη και ο Τροπικός του Καρκίνου συνέπιπταν.
 Φαίνεται πως ακριβώς σε αυτή τη χρονική στιγμή κατασκευάστηκε ο χάρτης ή οι χάρτες από τους οποίους άντλησε τις πηγές του ο Πίρι Ρέις. Κατά σύμπτωση τη Συήνη επέλεξε και ένας βιβλιοθηκάριος της αλεξανδρινής βιβλιοθήκης, ο διάσημος Ερατοσθένης, προκειμένου να υπολογίσει το μήκος της περιφέρειας της γης. Πιο συγκεκριμένα χρησιμοποίησε την απόσταση Συήνης και Αλεξάνδρειας. Αν μάλιστα γνώριζε πως η απόσταση Συήνης και Αλεξάνδρειας είναι 4.530 και όχι 5.000 στάδια, όπως εκτίμησε, θα ήταν ακριβής με περιθώριο λάθους μόλις το 1% και όχι το 14,7% που υπολόγισε. Στην ουσία αρκετοί ερευνητές επί του θέματος εκτιμούν πως ο Ερατοσθένης χρησιμοποίησε για τις μελέτες του αρχαίους χάρτες, διαθέσιμους στη Βιβλιοθήκη της Αλεξάνδρειας. Προφανώς αυτοί οι χάρτες είχαν σχεδιαστεί κατά την περίοδο που η Συήνη και ο Τροπικός του Καρκίνου συνέπιπταν.
 Η σύμπτωση
 Πότε έγινε αυτό; Η απάντηση είναι σχετικά απλή, αν συνειδητοποιήσουμε πως η αργή μετατόπιση του Τροπικού του Καρκίνου νότια, αντανακλά στην πραγματικότητα τη μετατόπιση της κλίσης του άξονα της γης (λοξότητα). Τούτη η αλλαγή είναι αρκετά κανονική, ώστε να μας επιτρέπονται μετρήσεις για το πότε ο Τροπικός του Καρκίνου και η Συήνη μοιράζονταν το ίδιο γεωγραφικό πλάτος. Μπορούμε να υπολογίσουμε τη διαφορά σε απόσταση από το σημερινή θέση του Τροπικού του Καρκίνου (23:27 Βόρεια) από εκείνη της Συήνης (24:05:30 Βόρεια).
 Οι αστρονόμοι έχουν συμπεράνει ότι χρειάζεται ένας αιώνας για να μετατοπιστεί ο Τροπικός του Καρκίνου 40 ́ ́ ως προς το πλάτος. Έτσι έχουμε τον απαραίτητο τύπο για τους υπολογισμούς μας. Η Συήνη απέχει 00:38:30 μοίρες από τον Τροπικό του Καρκίνου σήμερα, δηλαδή 2.310 ́ ́. Διαιρούμε με το 40 και το αποτέλεσμα είναι 57,75 αιώνες. Δηλαδή η Συήνη συνέπιπτε με τον Τροπικό του Καρκίνου πριν από 5.775 χρόνια, περίπου το 3.772 π.Χ. Αν αυτή είναι η ημερομηνία σχεδίασης του χάρτη που υπήρξε πηγή έμπνευσης για τον Πίρι Ρέις, τότε αιτιολογούνται αρκετές από τις υποθέσεις που έχουν κατά καιρούς εμφανιστεί, ακόμη και η υπόθεση του Χάπγκουντ για τη μετατόπιση της Ανταρκτικής, που την τοποθετεί κοντά στο 4000 π.Χ.
 Είναι γεγονός πως οι αρχαίοι Αιγύπτιοι κατασκεύασαν αρκετά μνημεία και έχτισαν αρκετές πόλεις κοντά ή πάνω στον Τροπικό του Καρκίνου. Βόρεια της Συήνης βρίσκονται οι περίφημοι Τάφοι των Ευγενών, τους οποίους οι αρχαιολόγοι χρονολογούν στην προδυναστική περίοδο, περίπου στο 3900-3100 Π.Κ.Ε. Ο ίδιος υπολογισμός υποδεικνύει πως ταυτίζονταν με τον Τροπικό του Καρκίνου το 3850 Π.Κ.Ε.
 Οπωσδήποτε τέτοιου είδους συμπτώσεις προβληματίζουν, ανεξάρτητα από το αν πείθεται κανείς ή όχι από τις απόψεις του Σάντερς. Πολύ περισσότερο μάλιστα όταν οι χρονολογήσεις των αρχαιολόγων συμπίπτουν με τις απόψεις των αστρονόμων. Τότε, είτε το θέλουμε είτε όχι γεννιέται μέσα μας το στοίχειωμα της πιθανότητας να υπήρξε στο μακρινό παρελθόν ένας άγνωστος έως σήμερα πολιτισμός, που δε διέθετε μεν την απαραίτητη τεχνολογία για να κάνει αέριες παρατηρήσεις, ωστόσο γνώριζε πώς να παρατηρεί τον ουρανό. Αυτός ο πολιτισμός είναι πιθανό να έγινε πηγή έμπνευσης για τους Αιγύπτιους της προδυναστικής περιόδου. Αν κάτι τέτοιο είναι αληθινό ή στηριχθεί με περισσότερα ευρήματα, τότε θα μπορούμε να υποθέσουμε ότι ο χάρτης ή οι χάρτες πάνω στους οποίους στηρίχθηκε ο χάρτης του Πίρι Ρέις είναι τουλάχιστον δέκα φορές παλαιότερος.
 Γεγονότα και παραμυθίες
 Για την ημερομηνία που φέρει ο χάρτης (1513), παρουσιάζει καταπληκτικές λεπτομέρειες. Οι σημειώσεις πάνω στο χάρτη εξηγούν ότι συντέθηκε από περίπου 20 χάρτες, πολλοί από τους οποίους αντλήθηκαν από ισπανικά και πορτογαλικά σκάφη στη Μεσόγειο. Συμπληρώθηκε, επίσης, από αφηγήσεις συλληφθέντων ισπανών και πορτογάλων ναυτικών. Θεωρούμενος υπό αυτή την έννοια ο πορτολάνος του Πίρι Ρέις δεν είναι χάρτης που σχεδιάστηκε από κάποιο αρχαίο ατλάντειο πολιτισμό, ούτε εξωγήινους, όπως έχει προταθεί από διάφορους, αλλά ένας πρώτης τάξης χάρτης που συντέθηκε από μια ναυτική ιδιοφυΐα και ο Πίρι Ρέις ήταν μια τέτοια ιδιοφυΐα σε πρακτικό, θεωρητικό και οργανωτικό επίπεδο. Εξετάζοντας μάλιστα το γεγονός ότι δημιουργήθηκε από έναν ναυτικό που δε συμμετείχε ποτέ στην εποχή των εξερευνήσεων και ότι σχεδιάστηκε από δευτερογενείς πηγές, είναι ένα καταπληκτικό έργο. Φαίνεται να περιέχει σημαντικές λεπτομέρειες που προέρχονται από χάρτες εχθρικών χωρών, με αρκετά καλά κρυμμένα μυστικά, γεγονός που ευνοούσε σημαντικά τις κινήσεις του τουρκικού στόλου.
 Σημειώσεις - παραπομπές
 Piri Reis- Piri Reis Haritasz (ομοιοτυπία).Istanbul 1935, T.T.K. No. I
 Kahle, P., Piri, Reis Bahnye, Das turkisches Segelhandbuch frr dos Mittelldndische Meer vom Jahre 1521. Berlin-Leipzig 1926 και 1933
 Akcura, Yusur –«Map drawn by Pin Reis. Turkish interest in America in 1513: Pin Reis' Chart of the Atlantic Made some ten years after Columbus' first discoveries and seven years before Magellan rounded Cape Horn!» στο Illustrated London News, 23, luly 1932. σσ.142-143
 Rick Sanders, «Ancient Navigators Could Have Measured Longitude!», στο 21st Century (Fall 2001), σσ. 38-40
 Αποκρυπτογράφηση επιγραφών υποδεικνύει το ταξίδι ενός αιγυπτιακού στολίσκου, περίπου το 232 Π.Κ.Ε., κατά τη διάρκεια της βασιλείας του Πτολεμαίου III. Τα έξι πλοία ταξίδεψαν υπό την διεύθυνση του Ράτα και του πλοηγού Μάουϊ φίλου του αστρονόμου Ερατοσθένη (π. 275-194 Π.Κ.Ε.)
 Η αποστολή του έγινε υπό την καθοδήγηση του Ερατοσθένη. Ένα από τα όργανα πλοήγησης που είχε ο Μάουϊ στη διάθεσή του ήταν ένα τανάβα, γνωστό το 1492, ως torquetum.
 Βλ. Svat Soucek, Piri Reis and Turkish Mapmaking after Columbus, Oxford University Press, (London and New York, 1996), σελ. 44 και 57-68.
 Βιβλιογραφία
 Kahle, P., Piri, Reis Bahriye, Das turkisches Segelhandbuch frr dos Mittelldndische Meer vom Jahre 1521. Berlin-Leipzig 1926 και 1933
 Svat Soucek, Piri Reis and Turkish Mapmaking after Columbus, Oxford University Press, (London and New York, 1996)
 Piri Reis- Piri Reis Haritasz. (ομοιοτυπία).Istanbul 1935, T.T.K. No. I
 Akcura, Yusur, «Map drawn by Pin Reis. Turkish interest in America in 1513: Pin Reis' Chart of the Atlantic Made some ten years after Columbus' first discoveries and seven years before Magellan rounded Cape Horn!» στο Illustrated London News, 23, luly 1932.
 Loupis D. K., «Piri Reis's Book on Navigation (Kitab-i Bahriye) as a Geography Handbook: Ottoman Efforts to produce an Atlas during the Reign of Sultan Mehmed IV (1648-1687)», στο The Portolan (Washington Map Society) – 52, 2001/2, σελ. 37-60.
 Rick Sanders, «Ancient Navigators Could Have Measured Longitude!», στο 21st Century (Fall 2001)
 Δικτυακοί τόποι
 Open Directory Project: Ιστορικοί χάρτες
 Gregory C. McIntosh, Η ιστορία των δύο ναυάρχων - Κολόμβος και ο χάρτης του Πίρι Ρέις, 1513, Mercator's World (Maj/June, 2000).
 McNeese State University: Ο αρχαιότερος χάρτης της Αμερικής, σχεδιασμένος από τον Πίρι Ρέις, Prof. Dr. Afetinan
 Ο χάρτης του Πίρι Ρέις Περιλαμβάνει εικόνες υψηλής ανάλυσης, σχόλια για τις σύγχρονες συζητήσεις επί της σημασίας του χάρτη και μετάφραση του σχολίου του χάρτη.
 McNeese State University: The Piri Reis map of 1513 contains notes written on the map in Turkish Citat: "...IV. This map was drawn by Piri Ibn Haji Mehmed, known as the nephew of Kemal Reis, in Gallipoli, in the month of muharrem of the year 919 (that is, between the 9th of March and the 7th of April of the year 1513)...."
 Fra McNeese State University: "Piri Reis and the Columbian Theory" in "Aramco World Magazine" (Jan-Feb 1980) by Paul Lunde Citat: "...There may, in fact, be an even simpler explanation of the presence of "Antarctica" on the Piri Reis map..."
 McNeese State University: 3 MB Piri Reis kortet - høj opløsning
 Piri Reis Map @ Mysterious Earth
 Re: Piri Reis Map Citat: "...William Miller wrote:...The examinations that I have made of it show all sorts of errors that certainly falsify any claim of unusual accuracy for this map..."
 The Mysterious Origins of Man: The Oronteus Finaeus Map of 1532, by Paul Heinrich Paul Heinrich kritiserer her Dr. Charles Hapgood's Antarktis fortolkninger.
 Thorough article On Piri Reis and Oronteus maps debunking the Antarctica claims.
 Webarchive backup: Survive 2012: Piri Reis Citat: "...The projections originate from a point at the intersection of the meridian of Alexandria (30°E) and the Tropic of Cancer....Longitudes were not able to be accurately calculated until the 1770's when John Harrison invented his Chronometer No.4. However, the Piri Reis map has correct and accurate relative longitudes...Maps by Mercator, Oronteus Fineaus and Phillippe Buache also show the pre-glacial Antarctica - before it was discovered ..."
 Webarchive backup: Commander Ohlmeyer's letter Citat: "...The geographical detail shown in the lower part of the map agrees very remarkably with the results of the seismic profile made across the top of the ice-cap by the Swedish-British Antarctic Expedition of 1949. This indicates the coastline had been mapped before it was covered by the ice-cap...."
 Piri Reis map (black and white with comments)
 Piri Re'is Map of 1513 Citat: "...The knowledge of longitude suggests either a people, or a mechanism, that are currently unknown to us. (This is because the ability to determine longitude with any degree of accuracy is not known before AD 1700 (?) ). The map is based on an equidistant projection with its center on the meridian of Alexandria in Egypt....The degree of accuracy contained in the Piri Re'is map is extraordinary...."
 Antarctica Citat: "...One such map is the Orontius Finaeus World Map of 1532. The section of this map indicting Antarctica is shown below..."
 Piri Reis himself explains how he actually drew this map
 Shows how the land mass at the bottom is actually the continuation of South America
 Steven Dutch, Natural and Applied Sciences, University of Wisconsin - Green Bay, The land mass at the bottom is a skewed plot of South America
 Πιρι Ρεις


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 25.8.2007
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 199/44
 Recours introduit le 29 juin 2007 — ITT Manufacturing Enterprises/OHMI — ITT Trademark & Trade (I.T.T.)
 (Affaire T-231/07)
 (2007/C 199/83)
 Langue de dépôt du recours: l'anglais
 Parties
 Partie requérante: ITT Manufacturing Enterprises Inc. (Wilmington, Etats-Unis) (représentant: F. Delord, Solicitor)
 Partie défenderesse: Office de l'harmonisation dans le marché intérieur (marques, dessins et modèles)
 Autre partie devant la chambre de recours: ITT Trademark & Trade GmbH (Munich, Allemagne)
 Conclusions de la partie requérante
 —
 annuler la décision attaquée, confirmer la décision no 565/2005, et condamner l'OHMI aux dépens;
 —
 à titre subsidiaire, réformer la décision attaquée, confirmer la décision no 565/2005 et condamner l'OHMI aux dépens.
 Moyens et principaux arguments
 Demandeur de la marque communautaire: ITT Trademark & Trade GmbH.
 Marque communautaire concernée: la marque communautaire verbale «ITT» pour les biens et services des classes 7, 9 et 11 — demande no 1 152 339.
 Titulaire de la marque ou du signe invoqué à l'appui de l'opposition: ITT Manufacturing Enterprises Inc.
 Marque ou signe invoqué à l'appui de l'opposition: les marques nationales figuratives ainsi que les marques notaires non enregistrées utilisées dans le commerce dans la Communauté contenant ou constituées des éléments «ITT» pour les biens et services de nombreuses classes.
 Décision de la division d'opposition: accueil de l'opposition dans son intégralité.
 Décision de la chambre de recours: rejet de l'opposition.
 Moyens invoqués: la requérante conteste la conclusion de la chambre de recours selon laquelle la division d'opposition a basé sa décision sur une marque incorrecte.


text:
Vasaktsenter on poliitilises spektris koht, kus asuvad Euroopas sotsiaaldemokraadid ja Ameerika Ühendriikides sotsiaalliberaalid (USA Demokraatlik Partei). Selle punkti lähedale jäävad ka "kolmanda tee ideoloogia" ja mõõdukamad rohelised.
 Vasaktsentrismi põhimõtted:
 heaoluriik;
 vabaturumajandus, kuid küllaldase riigisektoriga (juhuks, kui erasektor jänni jääb);
 looduskaitse (mitte küll nii palju kui rohelised); vasaktsentristide keskkonnakaitse põhimõte on loodust minimaalselt kahjustada;
 töökaitse ja sotsiaalpoliitika, mille põhimõtteks on hoolitsus nõrgemate ja rõhutute eest;
 aktiivset kodanikuühiskonda vastandina parempoolsete passiivsele kodanikuühiskonnale;
 sotsiaalne partnerlus, ametiühingute rolli tähtsuse suurendamine ühiskonnas;
 maksupoliitikas: solidaarne, sotsiaalsest õiglusest lähtuv progressiivne tulumaks sotsiaalse heaoluriigi rahastamiseks;
 ametiühingud kui sotsiaalne partner palga- ja tööpoliitikas.
 Nende põhimõtteid rakendades tahavad vasaktsentristid tagada aktiivse toimetuleku kõigile kodanikele.
 Poliitika


type: contracts

text:
 22.6.2018
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 159/17
 ZUSATZPROTOKOLL ZUM ÜBEREINKOMMEN DES EUROPARATS ZUR VERHÜTUNG DES TERRORISMUS
 Riga, 22. Oktober 2015
 DIE MITGLIEDSTAATEN DES EUROPARATS UND DIE ANDEREN VERTRAGSPARTEIEN DES ÜBEREINKOMMENS DES EUROPARATS ZUR VERHÜTUNG DES TERRORISMUS (SEV-Nr. 196), die dieses Protokoll unterzeichnen —
 VON DER ERWÄGUNG GELEITET, dass es das Ziel des Europarats ist, eine engere Verbindung zwischen seinen Mitgliedern herbeizuführen;
 IN DEM WUNSCH, die Anstrengungen zur Verhütung und Bekämpfung des Terrorismus in all seinen Erscheinungsformen sowohl in Europa als auch weltweit unter Wahrung der Menschenrechte und der Rechtsstaatlichkeit weiter zu verstärken;
 UNTER HINWEIS auf die Menschenrechte und Grundfreiheiten, die insbesondere in der Europäischen Konvention zum Schutz der Menschenrechte und Grundfreiheiten (ETS Nr. 5) und seinen Protokollen sowie im Internationalen Pakt über bürgerliche und politische Rechte verankert sind;
 IHRER TIEFEN BESORGNIS ÜBER DIE BEDROHUNG AUSDRUCK GEBEND, welche von Personen ausgeht, die ins Ausland reisen, um terroristische Straftaten zu begehen, zu solchen beizutragen oder an solchen teilzunehmen oder um im Hoheitsgebiet eines anderen Staates eine Ausbildung für terroristische Zwecke durchzuführen oder zu absolvieren;
 UNTER HINWEIS auf die vom Sicherheitsrat der Vereinten Nationen in seiner 7272. Sitzung vom 24. September 2014 angenommene Resolution 2178 (2014), insbesondere Ziffern 4 bis 6;
 IN DER ERWÄGUNG, dass es wünschenswert ist, das Übereinkommen des Europarats zur Verhütung des Terrorismus in bestimmter Hinsicht zu ergänzen —
 SIND WIE FOLGT ÜBEREINGEKOMMEN:
 Artikel 1
 Zweck
 Zweck dieses Protokolls ist es, das am 16. Mai 2005 in Warschau zur Unterzeichnung aufgelegte Übereinkommen des Europarats zur Verhütung des Terrorismus (im Folgenden „Übereinkommen“) durch Bestimmungen über die Strafbarkeit der in den Artikeln 2 bis 6 dieses Protokolls beschriebenen Handlungen zu ergänzen und so die von den Vertragsparteien unternommenen Anstrengungen zur Bekämpfung des Terrorismus und seiner nachteiligen Auswirkungen auf die uneingeschränkte Wahrnehmung der Menschenrechte und insbesondere des Rechts auf Leben sowohl durch Maßnahmen auf nationaler Ebene als auch im Wege der internationalen Zusammenarbeit unter gebührender Berücksichtigung der geltenden mehrseitigen oder zweiseitigen Verträge oder Abkommen zwischen den Vertragsparteien zu verstärken.
 Artikel 2
 Teilnahme an einer Vereinigung oder einer Gruppe für terroristische Zwecke
 (1) Für die Zwecke dieses Protokolls bezeichnet „Teilnahme an einer Vereinigung oder einer Gruppe für terroristische Zwecke“ die Teilnahme an den Handlungen einer Vereinigung oder Gruppe zwecks Begehung einer oder mehrerer terroristischer Straftaten der Vereinigung oder Gruppe oder zwecks Leistung eines Beitrags zu einer oder mehreren von der Vereinigung oder Gruppe begangenen terroristischen Straftaten.
 (2) Jede Vertragspartei trifft die erforderlichen Maßnahmen, um die rechtswidrige und vorsätzliche Teilnahme an einer Vereinigung oder Gruppe für terroristische Zwecke im Sinne von Absatz 1 nach ihrem innerstaatlichen Recht als Straftat zu umschreiben.
 Artikel 3
 Absolvieren einer Ausbildung für terroristische Zwecke
 (1) Für die Zwecke dieses Protokolls bezeichnet „Absolvieren einer Ausbildung für terroristische Zwecke“, sich von einer anderen Person durch Vermittlung von Wissen oder praktischen Fertigkeiten in der Herstellung und Verwendung von Sprengstoffen, Feuer- oder sonstigen Waffen oder schädlichen oder gefährlichen Stoffen oder in anderen spezifischen Methoden oder Techniken für die Begehung einer terroristischen Straftat oder für das Beitragen zu einer terroristischen Straftat unterweisen zu lassen.
 (2) Jede Vertragspartei trifft die erforderlichen Maßnahmen, um das rechtswidrige und vorsätzliche Absolvieren einer Ausbildung für terroristische Zwecke im Sinne von Absatz 1 nach ihrem innerstaatlichen Recht als Straftat festzulegen.
 Artikel 4
 Auslandsreisen für terroristische Zwecke
 (1) Für die Zwecke dieses Protokolls bezeichnet „Auslandsreisen für terroristische Zwecke“ das Reisen in einen Staat, dessen Staatsangehörigkeit der Reisende nicht besitzt und in dem der Reisende nicht seinen Wohnsitz hat, um eine terroristische Straftat zu begehen oder zu einer terroristischen Straftat beizutragen oder um eine Ausbildung für terroristische Zwecke durchzuführen oder zu absolvieren.
 (2) Jede Vertragspartei trifft die erforderlichen Maßnahmen, um rechtswidrige und vorsätzliche Auslandsreisen für terroristische Zwecke im Sinne von Absatz 1 nach ihrem innerstaatlichen Recht als Straftat zu umschreiben. Dabei kann jede Vertragspartei aufgrund ihrer Verfassungsgrundsätze erforderliche und mit diesen im Einklang stehende Bedingungen festlegen.
 (3) Jede Vertragspartei trifft ferner die erforderlichen Maßnahmen, um den Versuch der Begehung einer Straftat im Sinne dieses Artikels nach ihrem innerstaatlichen Recht und in Übereinstimmung mit diesem als Straftat festzulegen.
 Artikel 5
 Finanzielle Unterstützung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke
 (1) Für die Zwecke dieses Protokolls bezeichnet „Finanzielle Unterstützung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke“ die direkte oder indirekte, mit beliebigen Mitteln erfolgende Bereitstellung oder Sammlung von Geldern, die es einer beliebigen Person gänzlich oder teilweise ermöglichen, in dem Wissen, dass die Gelder gänzlich oder teilweise für diese Zwecke bestimmt sind, eine Auslandsreise im Sinne von Artikel 4 Absatz 1 dieses Protokolls zu unternehmen.
 (2) Jede Vertragspartei trifft die erforderlichen Maßnahmen, um die rechtswidrige und vorsätzliche finanzielle Unterstützung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke im Sinne von Absatz 1 nach ihrem innerstaatlichen Recht als Straftat zu umschreiben.
 Artikel 6
 Organisation oder sonstige Erleichterung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke
 (1) Für die Zwecke dieses Protokolls bezeichnet „Organisation oder sonstige Erleichterung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke“ jede organisatorische oder erleichternde Handlung, die eine beliebigen Person darin unterstützt eine Auslandsreise für terroristische Zwecke im Sinne von Artikel 4 Absatz 1 dieses Protokolls zu unternehmen, und die in dem Wissen geschieht, dass diese Unterstützung für terroristische Zwecke erfolgt.
 (2) Jede Vertragspartei trifft die erforderlichen Maßnahmen, um die rechtswidrige und vorsätzliche Organisation oder sonstige Erleichterung von Auslandsreisen für terroristische Zwecke im Sinne von Absatz 1 nach ihrem innerstaatlichen Recht als Straftat festzulegen.
 Artikel 7
 Informationsaustausch
 (1) Unbeschadet des Artikels 3 Absatz 2 Buchstabe a des Übereinkommens und im Einklang mit ihrem innerstaatlichen Recht und ihren internationalen Verpflichtungen trifft jede Vertragspartei die erforderlichen Maßnahmen zur Förderung des rechtzeitigen Austausches aller verfügbaren sachdienlichen Informationen über Personen, die Auslandsreisen für terroristische Zwecke im Sinne von Artikel 4 unternehmen. Zu diesem Zweck benennt jede Vertragspartei eine Kontaktstelle, die rund um die Uhr und sieben Tage pro Woche erreichbar ist.
 (2) Es steht jeder Vertragspartei frei, als Kontaktstelle gemäß Absatz 1 eine bereits bestehende Kontaktstelle zu benennen.
 (3) Jede Kontaktstelle muss in der Lage sein, unverzüglich mit der Kontaktstelle einer anderen Vertragspartei zu kommunizieren.
 Artikel 8
 Bedingungen und Garantien
 (1) Jede Vertragspartei stellt sicher, dass bei der Durchführung dieses Protokolls einschließlich der Schaffung, Durchführung und Anwendung der Strafbarkeit gemäß den Artikeln 2 bis 6 die Menschenrechte — insbesondere das Recht auf Freizügigkeit, das Recht auf freie Meinungsäußerung, das Recht auf Vereinigungsfreiheit und das Recht auf Religionsfreiheit —, wie sie in der Konvention zum Schutz der Menschenrechte und Grundfreiheiten, im Internationalen Pakt über bürgerliche und politische Rechte und in anderen völkerrechtlichen Verpflichtungen enthalten sind, soweit sie jeweils auf die Vertragspartei anwendbar sind, geachtet werden.
 (2) Schaffung, Durchführung und Anwendung der Strafbarkeit gemäß den Artikeln 2 bis 6 dieses Protokolls erfolgen ferner nach dem Grundsatz der Verhältnismäßigkeit im Hinblick auf die Verwirklichung der rechtmäßig verfolgten Ziele und deren Notwendigkeit in einer demokratischen Gesellschaft und schließen jegliche Form der Willkür oder diskriminierender oder rassistischer Behandlung aus.
 Artikel 9
 Beziehung zwischen diesem Protokoll und dem Übereinkommen
 Die in diesem Protokoll verwendeten Wörter und Ausdrücke werden im Sinne des Übereinkommens ausgelegt. Die Vertragsparteien wenden alle Bestimmungen des Übereinkommens mit Ausnahme von Artikel 9 entsprechend an.
 Artikel 10
 Unterzeichnung und Inkrafttreten
 (1) Dieses Protokoll liegt für die Unterzeichner des Übereinkommens zur Unterzeichnung auf. Es bedarf der Ratifikation, Annahme oder Genehmigung. Jeder Unterzeichner kann dieses Protokoll nur ratifizieren, annehmen oder genehmigen, wenn er zuvor das Übereinkommen ratifiziert, angenommen oder genehmigt hat oder dies gleichzeitig tut. Die Ratifikations-, Annahme- oder Genehmigungsurkunden werden beim Generalsekretär des Europarats hinterlegt.
 (2) Dieses Protokoll tritt am ersten Tag des Monats in Kraft, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Hinterlegung der sechsten Ratifikations-, Annahme- oder Genehmigungsurkunde, davon mindestens vier durch Mitgliedstaaten des Europarats, folgt.
 (3) Für jeden Unterzeichner, der danach seine Ratifikations-, Annahme- oder Genehmigungsurkunde hinterlegt, tritt das Übereinkommen am ersten Tag des Monats in Kraft, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Hinterlegung der Ratifikations-, Annahme- oder Genehmigungsurkunde folgt.
 Artikel 11
 Beitritt zum Protokoll
 (1) Nach dem Inkrafttreten dieses Protokolls kann jeder Staat, der dem Übereinkommen beigetreten ist, auch dem Protokoll beitreten oder dies gleichzeitig tun.
 (2) Für jeden Staat, der dem Protokoll nach Absatz 1 beitritt, tritt das Protokoll am ersten Tag des Monats in Kraft, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Hinterlegung der Beitrittsurkunde beim Generalsekretär des Europarats folgt.
 Artikel 12
 Räumlicher Geltungsbereich
 (1) Jeder Staat oder die Europäische Union kann bei der Unterzeichnung dieses Protokolls oder bei der Hinterlegung seiner beziehungsweise ihrer Ratifikations-, Annahme-, Genehmigungs- oder Beitrittsurkunde einzelne oder mehrere Hoheitsgebiete bezeichnen, auf die dieses Protokoll Anwendung findet.
 (2) Jede Vertragspartei kann jederzeit danach durch eine an den Generalsekretär des Europarats gerichtete Erklärung die Anwendung dieses Protokolls auf jedes weitere in der Erklärung bezeichnete Hoheitsgebiet erstrecken. Das Protokoll tritt für dieses Hoheitsgebiet am ersten Tag des Monats in Kraft, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Eingang der Erklärung beim Generalsekretär folgt.
 (3) Jede nach den Absätzen 1 und 2 abgegebene Erklärung kann in Bezug auf jedes darin bezeichnete Hoheitsgebiet durch eine an den Generalsekretär des Europarats gerichtete Notifikation zurückgenommen werden. Die Rücknahme wird am ersten Tag des Monats wirksam, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Eingang der Notifikation beim Generalsekretär folgt.
 Artikel 13
 Kündigung
 (1) Jede Vertragspartei kann dieses Protokoll jederzeit durch eine an den Generalsekretär des Europarats gerichtete Notifikation kündigen.
 (2) Die Kündigung wird am ersten Tag des Monats wirksam, der auf einen Zeitraum von drei Monaten nach Eingang der Notifikation beim Generalsekretär des Europarats folgt.
 (3) Die Kündigung des Übereinkommens zieht automatisch die Kündigung dieses Protokolls nach sich.
 Artikel 14
 Notifikation
 Der Generalsekretär des Europarats notifiziert den Mitgliedstaaten des Europarats, der Europäischen Union, den Nichtmitgliedstaaten, die sich an der Ausarbeitung dieses Protokolls beteiligt haben, sowie jedem Staat, der diesem Protokoll beigetreten ist oder zum Beitritt zu diesem eingeladen worden ist:
 a)
 jede Unterzeichnung;
 b)
 jede Hinterlegung einer Ratifikations-, Annahme-, Genehmigungs- oder Beitrittsurkunde;
 c)
 jeden Zeitpunkt des Inkrafttretens dieses Protokolls nach den Artikeln 10 und 11;
 d)
 jede sonstige Handlung, Notifikation oder Mitteilung im Zusammenhang mit diesem Protokoll.
 ZU URKUND DESSEN haben die gehörig befugten Unterzeichneten ihre Unterschrift unter dieses Protokoll gesetzt.
 Geschehen zu Riga am 22. Oktober 2015 in englischer und französischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist, in einer Urschrift, die im Archiv des Europarats hinterlegt wird. Der Generalsekretär des Europarats übermittelt allen Mitgliedstaaten des Europarats, der Europäischen Union, den Nichtmitgliedstaaten, die sich an der Ausarbeitung dieses Protokolls beteiligt haben, und allen zum Beitritt zu diesem eingeladenen Staaten beglaubigte Abschriften.


text:
Αυτός που ψεύδεται για μια υποτιθέμενη έμπνευσή του από τον Θεό.
 Αυτός που προλέγει κάτι και διαψεύδεται, είτε εξ ιδίας προέλευσης, είτε δήθεν εκ Θεού.
 Σε όλη την Βιβλική περίοδο —τόσο κατά τη χριστιανική εποχή όσο και πριν από αυτή— καταγράφεται ότι υπήρχαν ψευδοπροφήτες σε αντιπαράθεση με τους προφήτες που απέδιδαν την προέλευση των προφητικών λόγων τους στον αληθινό Θεό.
 Πηγές
 «Ψευδοπροφήτης» https://www.ekklisiaonline.gr/eipan/psevdoprofitis/
 Βλέπε επίσης
 Τάξη των προφητών
 Προφήτες
 Βιβλικές εκφράσεις


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52003PC0633
 Ehdotus: neuvoston asetus raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta /* KOM/2003/0633 lopull. - CNS 2003/0251 */
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTTämän neuvoston asetusehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa yhteisön tupakka-alan rahaston rahoitukseen palkkiosta pidätettävä prosenttiosuus satovuonna 2004.Ehdotus on siirtymätoimenpide ennen raakatupakan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen voimaantuloa.Niinpä pidätettävä osuus on sama kuin satovuodeksi 2003 vahvistettu osuus eli 3 prosenttia palkkiosta.2003/251 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1] EUVL C ..., ..., s. ...ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],[2] EUVL C ..., ..., s. ...ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3],[3] EUVL C ..., ..., s. ...ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [4],[4] EUVL C ..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 [5] 13 artiklan 1 kohdan mukaan yhteisön tupakka-alan rahasto rahoitetaan pidättämällä satovuoden 2002 osalta 2 prosenttia ja satovuoden 2003 osalta 3 prosenttia palkkiosta.[5] EYVL L 215, 30.7.1992, s. 70. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).(2) Raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta valmistellaan parhaillaan, ja se koskee myös yhteisön tupakka-alan rahastoa. Uusi lainsäädäntö ei tulle voimaan ennen vuotta 2005. Tämän vuoksi on välttämätöntä vahvistaa pidätettävä prosenttiosuus satovuodeksi 2004, ja säilyttää se siirtymävaiheessa samalla tasolla kuin vuonna 2003.(3) Komissio on asetuksen (ETY) N:o 2075/92 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti esittänyt neuvostolle kertomuksen yhteisön tupakka-alan rahaston käytöstä [6]. Sen päätelmien mukaan 3 prosentin pidätyksellä voidaan kattaa rahaston arvioitu tarve.[6] KOM(2003) XXXX.(4) Tämän vuoksi asetus (ETY) N:o 2075/92 on syytä muuttaa,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaKorvataan asetuksen (ETY) N:o 2075/92 13 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Perustetaan yhteisön tupakka-alan rahasto, jäljempänä 'rahasto', joka rahoitetaan pidättämällä:- 2 prosenttia palkkiosta satovuonna 2002,- 3 prosenttia palkkiosta satovuosina 2003 ja 2004."2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja>TAULUKON PAIKKA>


text:
 Anunţ juridic important
 |
 21999D0173
 Jurnalul Oficial L 061 , 01/03/2001 p. 0033 - 0034 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 LV.ES capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 MT.ES capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 PL.ES capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 SK.ES capitol 11 volum 05 p. 349 - 350 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 05 p. 349 - 350
 Decizia nr. 173/1999 a Comitetului mixt al SEEdin 26 noiembrie 1999de modificare a Protocolului 31 la Acordul SEE privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertățiCOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolele 86 și 98,întrucât:(1) Protocolul 31 la acord a fost modificat prin Decizia nr. 8/94 a Comitetului Mixt al SEE din 7 iunie 1994 [1].(2) Este necesară extinderea cooperării între părțile contractante la acord, în scopul includerii cadrului general privind activitățile comunitare în favoarea consumatorilor [Decizia nr. 283/1999/CE a Parlamentului European și a Consiliului [2] ].(3) Protocolul 31 la acord ar trebui modificat în consecință, pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 1 ianuarie 2000,DECIDE:Articolul 1După articolul 6 alineatul (2) din Protocolul 31 la acord se adaugă următoarele alineate:"(3) Începând cu 1 ianuarie 2000, statele AELS participă la activitățile comunitare care pot rezulta din următorul act, precum și din actele care decurg din acesta:- 399 D 0283: Decizia 283/1999/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 ianuarie 1999 de stabilire a cadrului general privind activitățile comunitare în favoarea consumatorilor (JO L 34, 9.2.1999, p. 1).(4) Statele AELS contribuie financiar la activitățile menționate la alineatul (3) în conformitate cu articolul 82 alineatul (1) litera (a) din acord.(5) De la începutul cooperării în cadrul activităților menționate la alineatul (3), statele AELS participă pe deplin la comitetele CE și la alte organisme care asistă Comisia la punerea în aplicare sau elaborarea acestor activități."Articolul 2Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2000, cu condiția transmiterii prealabile a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul Mixt al SEE.Articolul 3Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 26 noiembrie 1999.Pentru Comitetul Mixt al SEEPreședinteleN. v. Liechtenstein[1] JO L 198, 30.7.1994, p. 142.[2] JO L 34, 9.2.1999, p. 1.--------------------------------------------------


jurisdiction: US

text: b'\x0cThe U.S. International Trade Commission is an independent, nonpartisan, quasi-judicial federal agency\nthat provides trade expertise to both the legislative and executive branches of government, determines the\nimpact of imports on U.S. industries, and directs actions against certain unfair trade practices, such as\npatent, trademark, and copyright infringement. USITC analysts and economists investigate and publish\nreports on U.S. industries and the global trends that affect them. The agency also maintains and publishes\nthe Harmonized Tariff Schedule of the United States.\n\n\n\n\n Commissioners\n Irving A. Williamson, Chairman\n Daniel R. Pearson\n Shara L. Aranoff\n Dean A. Pinkert\n David S. Johanson\n Meredith M. Broadbent\n\x0c UNITED STATES INTERNATIONAL TRADE COMMISSION\n OFFICE OF INSPECTOR GENERAL\n\n WASHINGTON, DC 20436\n\n\n\n\nJune 24, 2013 IG-LL-009\n\nChairman Williamson:\n\nThis memorandum transmits the Office of Inspector General\xe2\x80\x99s final report, Audit of\nPublic-Facing Endpoints, OIG-AR-13-10. This audit focused on whether the\nCommission blocks access to network ports that should not respond to the Internet. In\nfinalizing this report, we analyzed management\xe2\x80\x99s comments to our draft report and have\nincluded those comments in their entirety as Appendix A.\n\nThis audit identified two problem areas that culminated in a lack of security for public-\nfacing endpoints. This report presents three recommendations to address the identified\nproblem areas. In the next 30 days, please provide me with your management decisions\ndescribing the specific actions that you will take to implement each recommendation.\n\nThank you for the courtesies extended to the auditors during this review.\n\n\n\n\nPhilip M. Heneghan\n\x0c\x0c U.S. International Trade Commission\n Audit Report\n\n Table of Contents\n\nResults of Audit............................................................................................. 1\n\nProblem Areas............................................................................................... 2\n Problem Area 1: The Commission did not block access to ports that should not\n respond to the Internet. ................................................................................................... 2\n\n Problem Area 2: The Commission did not perform ongoing scanning to detect\n responding ports.............................................................................................................. 3\n\nObjective, Scope and Methodology............................................................. 4\n\nAppendix A: Management Comments on Draft Report...........................A\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -i-\n\x0c\x0c U.S. International Trade Commission\n Audit Report\n\n\n Results of Audit\nThe purpose of this audit was to answer the question:\n\n Apart from its intrusion prevention systems, has the Commission secured its\n public-facing endpoints?\n\nNo. The Commission did not secure its public-facing endpoints.\n\nTo secure its public-facing endpoints, the Commission must block access to network\nports that should not respond to the Internet.\n\nThe ITC\xe2\x80\x99s computer network has over 500 systems, consisting of servers, desktops,\nlaptops, printers, phones, and network infrastructure devices. Every computer is\nconnected to the network with a unique IP (Internet Protocol) address. For example, a\ndesktop PC on the ITC network might have an address like 192.168.50.40. A typical\nWindows PC could have more than 20 responding ports. Each port serves a function; for\ninstance, an Internet browser connects to port 80 to request web pages from a webserver,\nand email servers use port 25 to transfer messages. It would be normal for an unprotected\nnetwork of 500 systems to present 10,000 responding ports, all potential targets for\nattack.\n\nThe goal of perimeter defense is to minimize the number and exploitability of responding\nports, known as the \xe2\x80\x9cattack surface.\xe2\x80\x9d A network with no responding ports is not a\nnetwork: responding ports are required to communicate. Devices such as firewalls are\nconfigured to limit the number of ports exposed to the Internet, and newer technologies\nsuch as Intrusion Detection and Prevention Systems (IDPS) can provide additional\nprotection.\n\nWhen accessed from the Internet, ITC\xe2\x80\x99s network should have had 14 responding IP\naddresses and 26 responding ports to provide the services necessary to support USITC\xe2\x80\x99s\nbusiness functions.\n\nOur scan of responding network ports identified the following:\n\n x 41 responding ports from 18 different IP addresses,\n x 15 of 41 ports that should not have responded to our scans,\n x 4 of 18 IP addresses were detected that should not have been visible, and\n x Two ports responded with a telnet login prompt to a network device.\n\nWhen we identified ports that should not have been responding, we immediately notified\nthe CIO\xe2\x80\x99s office, who then took action to block Internet access to those ports.\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -1-\n\x0c U.S. International Trade Commission\n Audit Report\n\n\nWe conducted two audits simultaneously. One audit examined the effectiveness of the\nCommission\xe2\x80\x99s perimeter defense and found that taken as a whole; the Commission\xe2\x80\x99s\nperimeter defense was effective. (Report No\xe2\x80\xa6) This audit examined a single component\n(responding ports) of the Commission\xe2\x80\x99s perimeter defense. As each component is\nstrengthened, the Commission\xe2\x80\x99s defense as a whole is improved. Resolving the two\nproblems we identified will reduce the risk to the Commission\xe2\x80\x99s network. These problem\nareas are: the Commission did not block access to ports that should not respond to the\nInternet, and it did not perform ongoing scanning to detect vulnerabilities. These problem\nareas are detailed below.\n\n\n\n Problem Areas\n\n Problem Area 1:\n The Commission did not block access to ports that\n should not respond to the Internet.\n\n\n\nWhen a device is installed on a high-risk, Internet-accessible network, it must be\nconfigured to provide the required functionality while limiting risk. This is typically\nmanaged by blocking Internet access to ports not necessary for required functionality.\n\nWe identified 15 open ports on the USITC network that should not have been accessible\nto the Internet. Two of these ports provided a login screen for direct access to network\ndevices, as seen in the screenshot below:\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -2-\n\x0c U.S. International Trade Commission\n Audit Report\n\n\nThis type of access should never be allowed to the Internet, especially for a network\ndevice. In this case, new hardware was installed on the Commission\xe2\x80\x99s network, but it\nwas not configured to deny this type of access. A failure to secure network equipment\nincreases the risk to the entire network supported by these devices.\n\nRecommendation 1: Block ports that should not be exposed to the Internet.\n\n\n\n Problem Area 2:\n The Commission did not perform ongoing scanning to detect responding\n ports.\n\n\nNetworks and their systems evolve over time, either deliberately or by chance.\nInstallation and maintenance of devices can result in the inadvertent exposure of ports\nthat should not be accessible to the Internet. The best means to detect and enable the\nresolution of these problems is through thorough scanning of the devices before they are\nexposed to the Internet, and through routine scanning of the network perimeter to detect\nany ports that should not be open.\n\nAt the time of the audit, the Commission was not performing routine scanning of its\nperimeter. Because scanning was not being performed, CIO staff were unaware that\nports were open that should not have been accessible from the Internet.\n\nThe best means of mediating this risk is through vulnerability scanning, on both a\nperiodic basis and on-demand any time a change is made to the environment.\n\nRecommendation 2: Perform scheduled, routine scanning of all perimeter devices on at\nleast a monthly basis.\n\nRecommendation 3: Perform perimeter device scans after new hardware or software is\nintroduced to the ITC perimeter network.\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -3-\n\x0c U.S. International Trade Commission\n Audit Report\n\n\n Objective, Scope and Methodology\nObjective:\n\n x Apart from its intrusion prevention systems, has the Commission secured its\n public-facing endpoints?\n\nScope:\nThis audit documented all non-SMTP responding ports and corresponding IP addresses\naccessible from the Internet on ITCNet during the month of July, 2012. This audit\nenumerated the available points of access, and described the specific access methods for\nthese access points.\n\nMethodology:\n1. The CIO whitelisted the scanning source address so scans would not be blocked by\n the Intrusion Prevention System.\n2. Using the information provided by the Commission, we performed device service\n discovery using a toolset that included Nessus, Nmap, and applications within the\n BackTrack tool suite.\n3. We analyzed and described accessible devices and services.\n4. We compared accessible devices and services with those required to provide business\n services to the public.\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -4-\n\x0c U.S. International Trade Commission\n Appendix A\n\n\n\n\n Appendix A: Management Comments on Draft Report\n\n\n\n\nOIG-AR-13-10 -A-\n\x0c\x0c\xe2\x80\x9cThacher\xe2\x80\x99s Calculating Instrument\xe2\x80\x9d developed by Edwin Thacher in the late 1870s. It is a cylindrical, rotating slide\nrule able to quickly perform complex mathematical calculations involving roots and powers quickly. The instrument\nwas used by architects, engineers, and actuaries as a measuring device.\n\x0c\x0c'


text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 14.9.2015
 COM(2015) 430 final
 2015/0193(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
 1
 izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.
 Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
 2
 grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.
 Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Komisija 2014. gada jūlijā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar katru no šādām 17 valstīm: Apvienotajiem Arābu Emirātiem, Austrumtimoru, Dominiku, Grenādu, Kiribati, Māršala salām, Mikronēziju, Nauru, Palau, Sentlūsiju, Sentvinsentu un Grenadīnām, Samoa, Zālamana salām, Tongu, Trinidādu un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu
 3
 . Padome 2014. gada 9. oktobrī izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes.
 Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā.
 Sarunas ar Palau tika sāktas 2014. gada 17. decembrī un tās notika vēstuļu apmaiņas veidā. Pēc turpmākās apmaiņas ar informāciju tika panākta vienošanās par visiem aspektiem. Galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja vēstuļu apmaiņas veidā 2015. gada 27. maijā (Palau) un 2015. gada 10. jūnijā (Savienība). Dalībvalstis tika informētas Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 15. jūnijā.
 2.JURIDISKAIS PAMATS
 No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.
 Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc tam, kad nolīgumu Savienības vārdā parakstīs Padomes prezidentūras iecelta persona un no Eiropas Parlamenta būs saņemta piekrišana saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta.
 3.SARUNU REZULTĀTI
 Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.
 Tā galīgo saturu var apkopot šādi.
 Mērķis
 Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.
 Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Palau var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.
 Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.
 Darbības joma
 Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Palau ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.
 Uzturēšanās ilgums
 Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu ilgā periodā, ir pievienota nolīgumam.
 Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Palau pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.
 Teritoriālā piemērošana
 Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Palau pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.
 Deklarācijas
 Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl divas kopīgās deklarācijas:
 –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
 –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.
 4.SECINĀJUMS
 Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu starp Eiropas Savienību un Palau.
 2015/0193 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
 tā kā:
 (1)Komisija Eiropas Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Palau Republiku (turpmāk “Palau”) par nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (turpmāk “nolīgums”).
 (2)Šis nolīgums saskaņā ar Padomes Lēmumu .../.../ES [...] Eiropas Savienības vārdā tika parakstīts 2015. gada [...] un tiek provizoriski piemērots no dienas, kas seko minētajam datumam, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu nākotnē.
 (3)Nolīgums būtu jāapstiprina.
 (4)Nolīguma pārvaldei ar šo nolīgumu izveido Apvienoto komiteju, kas pieņem savu reglamentu. Ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru Savienības nostājas noteikšanai šajā gadījumā.
 (5)Saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Palau par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu.
 2. pants
 Padomes priekšsēdētājs sniedz nolīguma 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu
 4
 .
 3. pants
 Komisija, kurai palīdz dalībvalstu eksperti, pārstāv Savienību Apvienotajā ekspertu komitejā, kas izveidota ar nolīguma 6. pantu.
 4. pants
 Apspriedusies ar īpašu Padomes ieceltu komiteju, Komisija ieņem Savienības nostāju Apvienotajā ekspertu komitejā attiecībā uz komitejas reglamenta pieņemšanu, kā tas paredzēts saskaņā ar nolīguma 6. panta 4. punktu.
 5. pants
 Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
 Briselē,
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 (1)
 Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.
 (2)
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.
 (3)
 COM (2014) 467, 17.7.2014.
 (4)
 Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 14.9.2015
 COM(2015) 430 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Priekšlikums – Padomes lēmums
 par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Priekšlikums – Padomes lēmums
 par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
 NOLĪGUMS
 starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
 EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un
 PALAU REPUBLIKA, turpmāk “Palau”,
 turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,
 NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,
 ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
 1
 , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Palau, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,
 ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,
 VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,
 ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Palau tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,
 ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,
 IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI
 1. PANTS
 Mērķis
 Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.
 2. PANTS
 Definīcijas
 Šajā nolīgumā:
 a)
 “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;
 b)
 “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;
 c)
 “Palau pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Palau pilsonība;
 d)
 “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.
 3. PANTS
 Piemērošanas joma
 1.
 Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Palau teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.
 Palau pilsoņi, kuriem ir derīga Palau izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.
 2.
 Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.
 Attiecībā uz minēto personu kategoriju katra dalībvalsts var izlemt Palau pilsoņiem piemērot vīzas prasību vai atcelt to saskaņā ar 4. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001
 2
 .
 Attiecībā uz minēto personu kategoriju Palau var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.
 3.
 Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Palau patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.
 4.
 Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.
 5.
 Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Palau tiesību akti.
 4. PANTS
 Uzturēšanās ilgums
 1.
 Savienības pilsoņi var uzturēties Palau teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.
 2.
 Palau pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.
 Palau pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.
 3.
 Šis nolīgums neietekmē Palau un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.
 5. PANTS
 Teritoriālā piemērošana
 1.
 Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.
 2.
 Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.
 6. PANTS
 Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai
 1.
 Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Eiropas Savienības pārstāvji un Palau pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.
 2.
 Komitejai cita starpā ir šādi uzdevumi:
 a)
 uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;
 b)
 ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;
 c)
 risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.
 3.
 Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.
 4.
 Komiteja izstrādā savu reglamentu.
 7. pants
 Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
 starp dalībvalstīm un Palau
 Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Palau, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst tā piemērošanas jomā.
 8. PANTS
 Nobeiguma noteikumi
 1.
 Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.
 Šo nolīgumu piemēro provizoriski no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai.
 2.
 Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.
 3.
 Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.
 4.
 Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.
 5.
 Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.
 6.
 Palau var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.
 7.
 Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.
 Sagatavots divos eksemplāros bulgāru, spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, horvātu, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
 UN LIHTENŠTEINU
 Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
 Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Palau, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU
 ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM
 Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.
 Šajā kategorijā neietilpst:
 –
 uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),
 –
 sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,
 –
 žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un
 –
 uzņēmumu iekšējie praktikanti.
 Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA INTERPRETĀCIJU
 JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ
 Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.
 Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU
 PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU
 Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Palau pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.
 _________________
 (1)
 OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.
 (2)
 Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).