Balancing Pastoralist Livelihoods and Wildlife Management Avvägningar mellan Pastoralism och Viltförvaltning Att främja traditionella boskapsskötares levnadsvillkor och sund viltförvaltning Människor påverkar idag en majoritet av jordens ekosystem, ofta som en direkt följd av växande befolkningar som förbrukar alltmer resurser. När flera grupper av intressenter med olika förväntningar och skiftande krav konkurrerar om de begränsade resurserna, utmanas möjligheten till långsiktigt hållbar förvaltning. Lösningar som kan tillgodose olika resursbehov på ett rättvist och uthålligt sätt behövs därför. Sverige och Tanzania har båda stora viltpopulationer i mångbrukade landskap, vilket skapar både utmaningar och möjligheter. Förutom konkurrens om bete och annan föda så utgör en del arter också direkta hot mot människor eller boskap. Samtidigt har dessa populationer stora värden som proteinkälla eller turistattraktion. Förvaltningen av resurser som delas mellan olika parter med olika behov, och där vinster och kostnader fördelas ojämlikt är svår. Det ställer stora krav på förvaltningen som måste väga in sociala, ekonomiska och ekologiska faktorer. Vårt forskarteam har i nära samarbete med lokalbefolkning och Tanzaniska myndigheter jobbat med den här typen av frågor sedan 2010 i Ngorongoro Conservation Area (NCA). Området delas av Maasaier (nomadiserande boskapsskötare), deras boskap, stora viltstammar och en intensiv turistindustri, främst baserad på viltturism. Här lever Maasaierna nästan enbart på boskapsskötsel, odling är förbjudet och det finns få andra tillgängliga inkomstkällor. Samtidigt som befolkningen har ökat tiofalt de senaste femtio åren, så har boskapshjordarna stagnerat då bete och vatten inte räcker till. Färre boskap per person och begränsat med alternativ har lett till ökad marginalisering, fattigdom och hunger. Konflikter med rovdjur är därför kännbara. I NCA attackeras mer än tusen boskap årligen av stora rovdjur. För att förhindra rovdjursangrepp så är det vanligt att rovdjuren dödas. Lejon står för cirka 20% av dessa angrepp, och de attackerar främst de värdefulla korna. Konflikterna har lett till att lejonstammen minskat drastiskt i området. Samtidigt är lejonet en ikon for Afrika, för turisterna och, inte minst, för Maasaierna som trots allt inte vill förlora detta vördade rovdjur. I det här tvärvetenskapliga strävar vi efter att stärka nomadiserande boskapsskötares kunskap och inflytande, främja samexistens mellan människa och vilt, samt att uppmuntra till uthålligt resursnyttjande i ett mångbrukat landskap. Interaktioner mellan människa och vilt kan ha stor betydelse för människors livsuppehälle och på viltpopulationerna. Trots betydelsen av dessa frågor så vet vi relativt lite om hur de rumsliga/geografiska, tidsmässiga och kontextuella faktorerna påverkar interaktioner mellan människa och vilt och vad de långsiktiga konsekvenserna är. Med hjälp av lokal medverkan kommer vi angripa dessa frågor från en ny vinkel genom att kombinera geografiska, genetiska och sociala data som vi samlar tillsammans med intressenterna. Våra huvudsakliga frågeställningar är: 1) Hur nyttjar människor, boskap och vilt landskapet i tid och rum, och hur ser samspelet ut? 2) Utforska metoder för att förhindra konflikter mellan människa och vilt? 3) Hur påverkar interaktioner rovdjurens populationsdynamik och rörelsemönster? 4) Hur fungerar partnersamverkan i NCA mellan stat och lokalbefolkningen? Avsikten är att analysera förutsättningarna för att hantera konflikter genom att nyttja modern teknik såsom GIS (participatory GIS) och betalsystem för ekosystemtjänster (performance payment systems). I projektet ingår också en komponent för överföring av kunskap från likartade nomadiserande system såsom renskötsel i Sverige via direkt utbyte mellan renskötare och maasaier, men även via studenter och forskning. Vår kännedom av området, goda förankring hos Maasaierna och andra intressenter, samt kombinationen av datakällor ger utomordentliga möjligheter att besvara angelägna frågor som direkt berör lokalbefolkningens livsuppehälle och ekonomiska utve Growing human resource-use is intensifying pressures on most natural ecosystems. Better models are urgently needed to clarify complex interactions in systems where stewardship and sustainability are challenged by conflicting demands of multiple stakeholders with different resource-use profiles. Human-dominated landscape areas with abundant wildlife present particular challenges. First, large animals often inflict serious hazards to health and safety of humans and livestock. Second, mandated conservation policies prohibit converting land to agriculture. Resource management in these areas can be contentious when diverse stakeholders hold conflicting interests, or benefits and costs are unequally distributed. To maximize the inherently precarious potential of these systems, management must weigh social, economic and ecological factors. We have worked since 2010 with authorities and Maasai communities using participatory GIS in the Ngorongoro Conservation Area. Our established collaborations combined with ecological, genetic and social data will provide new approaches for securing pastoralist livelihoods and ecological sustainability. We will test feasibility of an incentive-based Performance Payment scheme that would counter costs of livestock depredation suffered by pastoralist communities, and establish an exchange program between Maasai pastoralists and reindeer herding Sámi communities in northern Sweden, where an incentive-based mitigation model was first implemented.