OECD Development Centre 2019-22 - OECD Development Centre 2019-22 New Strat 22-26 OECD Development Centre 2019-22 Sida intends to support, through co-financing from GLOBEC and GLOBEN, the OECD Development Centre with a total of SEK 40 million 2019-2022, divided into two projects focusing on developing aspects of informal economics (Tackling Vulnerability in the Informal Economy, TVIE) and with a focus on sustainable secondary cities (Cities Connect).This program will focus on the group that is mainly and permanently excluded from formal employment and which mainly involves people in high vulnerability and extreme poverty. Although much has been written about informality, the area is still underdeveloped and characterised by misinterpretation, which is probably due to the complexity of the informality. Informality is an area which has had a gaind importance within and on the activities of the OECD Development Centre and where Sida assesses the Development Centre can provide important contributions to increase the understanding of the root causes of informality and policy development in the field.      Within the framework of the strategy for Sweden's global development cooperation in the sustainable environment, sustainable climate and the sea, as well as the sustainable use of natural resources in 2018 – 2022 and its goals "sustainable cities and Societies", Cities Connect will focus on creating Conditions enabling secondary cities to be more efficient catalysts for sustainable urban development, poverty reduction, climate change management and resilience at local level. Their links to both major/capital cities and rural areas make secondary cities the key players in the environmental, economic and transformation process. These cities are increasingly going to play a key role in both climate adaptation and resilience-building strategies. As the population and built areas grow, energy needs will increase, while these cities are shifting to more carbon-intensive energy sources. Due to their strong links with rural areas and their dependence on primary economic activities, secondary cities will have to tackle issues such as climate-induced migration, floods, droughts, etc., as well as help capital cities mitigate environmental and socioeconomic problems. However, secondary cities face a number of binding problems that hinder their contribution to local and national development. These challenges arise from a rapid and chaotic urban expansion, which is aggravated by the lack of coordination between different levels of government, fragmented political systems and limited data and evidence for decision-making. In addition, sub-national authorities/local governmets are the first to face external negative shocks, including violent conflicts, unforeseen inflows of immigrants or refugees and more frequent natural disasters associated with climate change. Local authorities often have very limited mandates as well as poor capacities to implement policies and plans, making them heavily dependent on central government policies and financing decisions. Experts realise that there is a large knowledge gap on the mechanism that allows secondary cities to create agglomeration economies and lead to sustainable development. There is also a lack of reliable social, economic, environmental and public financial data. These are important issues to be addressed by the program. Sida avser att genom samfinansiering från GLOBEC och GLOBEN stödja OECD Development Centre med sammanlagt SEK 40 miljoner 2019-2022, fördelat på två projekt med inriktning på att utveckla aspekter på informell ekonomi (Tackling Vulnerability in the Informal Economy, TVIE) samt med fokus på hållbara sekundära städer (Cities Connect).

Inom ramen för strategin för Sveriges globala utvecklingssamarbete inom hållbar ekonomisk utveckling 2018-2022 och dess mål "En hållbar försörjning och produktiv sysselsättning" kommer stödet till TVIE att inrikta sig på att vidareutveckla förståelsen för och kunskapen om informalitet och utveckling. Den informella ekonomin är mångfacetterad och omfattar en uppsjö av olika aktiviteter och anledningar till informalitet. Förenklat finns det i den ena delen av spektrat aktiviteter som utnyttjar möjligheter att undvika regleringar och beskattning för att exempelvis åsidosätta konkurrensförhållanden. I den andra extremen återfinns huvudsakligen fattiga människor som av olika anledningar är mer eller mindre permanent uteslutna från den formella arbetsmarknaden och som finner sin försörjning i oreglerade ekonomiska aktiviteter som saknar de rättigheter och skyddssystem som förknippas med en formell arbetsplats och som oftast genererar mycket små inkomster. Mellan dessa extremer finns det varianter där det finns olika grader av möjligheter att röra sig mellan formell och informell aktivitet t ex beroende av konjunkturcykler eller andra skäl. Det finns också historiska skäl där familjeföretag som drivit under mycket lång tid och aldrig registrerats fortsätter utan registrering för att det saknas incitament till ändring.

Fokusering kommer att vara på den grupp som huvudsakligen är permanent exkluderad från formell sysselsättning och som huvudsakligen omfattar människor i hög utsatthet och extrem fattigdom. Även om mycket skrivits om informalitet är ändå området underutvecklat och präglat av misstolkning som förmodligen har sin grund i informalitetens komplexitet. Informalitet är ett område som har fått stort genomslag i OECD Development Centres verksamhet och där Sida bedömer Development centre kan ge viktiga bidrag som ökar förståelse för informalitetens grundorsaker och policyutveckling inom området.     

Inom ramen för strategin för Sveriges globala utvecklingssamarbete inom hållbar miljö, hållbart klimat och hav, samt hållbart nyttjande av naturresurser 2018–2022 och dess mål "hållbara städer och samhällen" kommer Cities Connect att inrikta sig på att skapa förutsättningar som gör det möjligt för sekundära städer att vara mer effektiva katalysatorer för hållbar stadsutveckling, fattigdomsminskning, hantering av klimatförändringar och resiliens på lokal nivå. Deras kopplingar till både större städer/huvudstäder och landsbygdsområden gör sekundära städer till nyckelaktörer i miljö-, ekonomi- och omvandlingsprocessen. Dessa städer kommer i allt högre grad att spela en nyckelroll i hantering av klimatförändring- och klimatanpassningsstrategier samt att bygga resiliens. I takt med att befolkningen växer och bostadsområden växer kommer energibehovet att öka, medan dessa städer växlar till fler koldioxidintensiva energikällor. På grund av deras starka kopplingar till landsbygdsområden och deras beroende av primära aktiviteter som inte längre klarar att absorbera fler människor i tillräcklig grad, vilket också påverkas av klimatförändringar m.m, kommer sekundära städer att behöva ta itu med frågor som klimatinducerad migration, översvämningar, torka och - för de som ligger i kustområdena - hantering av ökningen av havsnivåer.

Sekundära städer står dock inför ett antal akuta problem som hindrar deras bidrag till lokal och nationell utveckling. Dessa utmaningar uppstår på grund av en snabb och kaotisk urbaniseringsprocess som försvaras av bristen på samordning mellan olika nivåer, fragmenterade politiska system och begränsad statistisk information. Dessutom är subnationella myndigheter och kommuner de första som utsätts för externa negativa chocker, inklusive våldsamma konflikter, oförutsedda inflöden av migranter och mer frekventa naturkatastrofer i samband med klimatförändring. Lokala myndigheter har ofta mycket begränsade mandat samt kapacitet att genomföra politik och planer, vilket gör dem starkt beroende av centralregeringarnas riktlinjer och finansieringsbeslut.

Experter inser att det finns ett stort kunskapsgap kring hur sekundära städer kan skapa "agglomerationsekonomier" och som kan leda till en hållbar utveckling. Det finns också brist på tillförlitliga sociala, ekonomiska, miljömässiga och offentliga finansiella data. Detta beror dels på en överfokusering på stora eller huvudstäder i debatten om stadsekonomi, dokumentation och analys. Utan faktabaserad kunskap om hur människor, företag och lokala myndigheter i sekundära städer kan dra nytta av varandra och hur stads- och landsbygdsområden kan få ömsesidiga fördelar, kommer de politiska insatserna att vara ineffektiva. Insatsen är delad mellan två olika strategier och har två distinkta men samtidigt mycket nära sammanlänkade frågeställningar.
Inom ramen för strategin för Sveriges globala utvecklingssamarbete inom hållbar ekonomisk utveckling 2018-2022 och dess mål "En hållbar försörjning och produktiv sysselsättning" kommer stödet till TVIE att inrikta sig på att vidareutveckla förståelsen för och kunskapen om informalitet och utveckling. Den informella ekonomin är mångfacetterad och omfattar en uppsjö av olika aktiviteter och anledningar till informalitet. Förenklat finns det i den ena delen av spektrat aktiviteter som utnyttjar möjligheter att undvika regleringar och beskattning för att exempelvis åsidosätta konkurrensförhållanden. I den andra extremen återfinns huvudsakligen fattiga männsikor som av olika anledningar är mer eller mindre permanent uteslutna från den formella arbetsmarknaden och som finner sin försörjning i oreglerad ekonomisk aktiviteter som saknar de rättigheter och skyddssystem som förknippas med en formell arbetsplats och som oftast genererar mycket små inkomster. Mellan dessa extremer finns det varianter där det finns olika grader av möjligheter att röra sig mellan formell och informell aktivitet t ex beroende av konjunkturcyklerellerandra skäl. Det finns också historiska skäl där familjeföretag som drivit under mycket lång tid och aldrig registrerats fortsätter utan registrering för att det saknas incitament till ändring.
Fokusering kommer att vara på den grupp som huvudsakligen är permanent exkluderad från formell sysselsättning och som huvudsakligen omfattar människor i hög utsatthet och extrem fattigdom. Även om mycket skrivits om informalitet är ändå området till viss del underutvecklat och präglat av misstolkning som förmodligen har sin grund i informalitetens komplexitet. Informalitet är ett område som har fått stort genomslag i OECD Development Centres verksamhet och där Sida bedömer att Development centre kan ge viktiga bidrag som ökar förståelse för informalitetens grundorsaker och policyutveckling inom området.
Inom ramen för strategin för Sveriges globala utvecklingssamarbete inom hållbar miljö, hållbart klimat och hav, samt hållbart nyttjande av naturresurser 2018–2022 och dess mål "hållbara städer och samhällen" kommer Cities Connect att inrikta sig på att skapa förutsättningar som gör det möjligt för sekundära städer att vara mer effektiva katalysatorer för hållbar stadsutveckling, fattigdomsminskning, hantering av klimatförändringar och resiliens på lokal nivå.
Deras kopplingar till både större/huvudstäder och landsbygdsområden gör sekundära städer till nyckelaktörer i miljö-, ekonomi- och omvandlingsprocessen. Dessa städer kommer i allt högre grad att spela en nyckelroll i hantering av klimatförändring- och klimatanpassningsstrategier samt att bygga resiliens. I takt med att befolkningen växer och byggnadsområden växer kommer energibehovet att öka, medan dessa städer växlar till fler koldioxidintensiva energikällor. På grund av deras starka kopplingar till landsbygdsområden och deras beroende av primära aktiviteter som inte längre klarar att absorbera fler människor i tillräcklig grad, vilket också påverkas av klimatförändringar m.m, kommer sekundära städer att behöva ta itu med frågor som klimatinducerad migration, översvämningar, torka och - för de som ligger i kustområdena - hantering av ökningen av havsnivåer.
Sekundära städer står dock inför ett antal akuta problem som hindrar deras bidrag till lokal och nationell utveckling. Dessa utmaningar uppstår på grund av en snabb och kaotisk urbaniseringsprocess som försvaras av bristen på samordning mellan olika nivåer, fragmenterade politiska system och begränsad statistisk information. Dessutom är subnationella myndigheter och kommuner de första som utsätts för externa negativa chocker, inklusive våldsamma konflikter, oförutsedda inflöden av migranter och mer frekventa naturkatastrofer i samband med klimatförändring. Lokala myndigheter har ofta mycket begränsade mandat samt kapacitet att genomföra politik och planer, vilket gör dem starkt beroende av centralregeringarnas riktlinjer och finansieringsbeslut.
Experter inser att det finns ett stort kunskapsgap kring hur sekundära städer kan skapa "agglomerationsekonomier" och som kan leda till en hållbar utveckling. Det finns också brist på tillförlitliga sociala, ekonomiska, miljömässiga och offentliga finansiella data. Detta beror dels på en överfokusering på stora eller huvudstäder i debatten om stadsekonomi, dokumentation och analys. Utan faktabaserad kunskap om hur människor, företag och lokala myndigheter i sekundära städer kan dra nytta av varandra och hur stads- och landsbygdsområden kan få ömsesidiga fördelar, kommer de politiska insatserna att vara ineffektiva.