An Impediment or Inducement to Peace? The Inclusion of Civil Society Actors in the Peace Processes in Sierra Leone and Liberia Att främja eller förhindra fred? Civila samhällets involvering i fredsprocesserna i Sierra Leone och Liberia Does the involvement of civil society actors in civil war peace processes affect the success or failure of the peace negotiations, and does it affect the long-term prospects for sustainable peace in developing post-war societies? These are pertinent questions that local and international mediators and policymakers grapple over in a large number of contemporary peace processes, notably those in Mali, Syria, Central African Republic, South Sudan and Colombia. The purpose of this project is to identify both the conditions under which civil society actors may influence the dynamics and outcome of a peace process, and explore the more long-term effects of such involvement on the prospects for establishing sustainable peace and democratic governance in war-torn societies. In particular, this project aims to address key questions about the relevance of the number of civil society actors involved, the type of actors, and their various roles and functions during the process. In order to do so, we will conduct an in-depth comparative analysis of two post-war countries, Sierra Leone and Liberia, that have both seen a significant degree of civil society involvement over the years, although with striking differences between various peace negotiations, and with intriguing variations concerning the outcome across time and space. The findings from this project will be of great relevance not only to the academic community, but also to policymakers working on these issues. Att främja eller förhindra fred? Civila samhällets involvering i fredsprocesserna i Sierra Leone och Liberia Kan civila samhällets deltagande i fredsprocesser påverka möjligheterna att nå ett fredsavtal? Kan civila samhällets närvaro eller frånvaro i sådana processer påverka innehållet i fredsavtalet? På vilket sätt kan deltagande från civila samhället påverka de långsiktiga möjligheterna för hållbar fred och demokrati i utvecklingsländer som genomgått ett inbördeskrig? Detta är frågor som ofta aktualiseras för lokala och internationella medlare och praktiker som är engagerade i samtida fredsprocesser såsom i Mali, Syrien, Centralafrikanska republiken, Sydsudan och Colombia. Forskarsamhället är dock inte överens om hur civila samhället bäst kan involveras i dessa processer. Det finns de som menar att man genom deltagande från civila samhället kan få allmänhetens stöd för fredsprocessen och därigenom bidra till dess framgång. Andra menar dock att ett ökat antal aktörer innebär att komplexiteten i förhandlingarna och processen ökar, vilket i värsta fall kan leda till inställda fredssamtal och fortsatt inbördeskrig. Detta projekts syfte är att identifiera under vilka omständigheter som aktörer från civila samhället kan påverka dynamiken och utgången av en fredsprocess och även undersöka de långsiktiga effekterna avseende möjligheterna för hållbar fred och demokrati i samhällen som genomgått inbördeskrig. Vi kommer genomföra en jämförande analys av två post-konfliktsamhällen, Sierra Leone och Liberia, som båda har haft deltagande från civila samhället under åren, men med intressanta variationer mellan olika fredsförhandlingar och med olika utfall under fredsprocesserna. Teoretiskt bidrar detta projekt med att utveckla de kausala mekanismerna genom vilka civila samhället kan påverka huruvida fredsprocesser blir framgångsrika eller misslyckade. Projektet fokuserar på antalet aktörer som deltar, typen av aktör, samt deras roll under fredsprocessen för att på så sätt fånga de centrala elementen av dessa processer. För det första kan antalet aktörer i sig vara viktigt för att endera öka komplexiteten i processen eller öka stödet bland allmänheten. För det andra kan också typen av aktör påverka möjligheterna att nå en lösning. Exempelvis finns det de som menar att religiösa aktörer genom att ha särskild trovärdighet bland de stridande parterna kan öka chanserna att nå avtal. I Moçambique var den katolska organisationen Sant´Egidio engagerad som medlare och genom sin goda relation med biskopen i Beira hade den stor trovärdighet hos de två stridande parterna. Detta sägs ha varit gynnsamt för fredsförhandlingarna som resulterade i ett fredsavtal 1992. Slutligen, för det tredje kan de olika roller som civila samhället har under fredsprocessen vara av betydelse, antingen genom att civila samhället direkt är med och påverkar vid förhandlingsbordet eller genom att de bidrar på andra sätt, såsom i parallella fora eller massdemonstrationer. I Liberia deltog kvinnoorganisationer både genom att vara med i massdemonstrationer för fred och genom att finnas med vid fredsförhandlingarna i Accra där ett fredsavtal slöts 2003. En av de kvinnor som var med och organiserade samt ledde dessa fredsinitiativ, Leymah Gbowee, fick sedan motta Nobels Fredspris 2011. Det återstår dock att undersöka vilka av dessa roller som kan fungera bäst och om civilsamhället bör verka direkt vid förhandlingsbordet eller om andra former är mer effektiva för att få fredsförhandlingarna att lyckas. Resultaten från detta projekt kommer göra ett viktigt bidrag till forskningen inom detta område genom att belysa en brännande fråga där forskarsamhället ännu inte kunnat enas. Resultaten kommer också vara värdefulla för olika tredjepartsaktörer, eftersom dessa ofta måste ta ställning till om, hur och på vilket sätt aktörer från civila samhället bör involveras i fredsprocesser. Dessa beslut kan potentiellt påverka de långsiktiga möjligheterna för hållbar fred och demokrati i utvecklin