Groin hernia surgery in sub-Saharan Africa - a multicenter implementation study of the anterior mesh repair with mosquito mesh En multicenterstudie i subsahariska Afrika om implementation av ljumskbråckskirurgi med myggnät Kirurgisk sjukvård ingår som en självklar del i sjukvårdssystem i alla länder. Den vanligaste allmänkirurgiska operationen görs för ljumskbråck och varje år opereras 20 miljoner människor för detta i världen. I rika länder såsom i Sverige använder man ett syntetiskt nät för att stärka upp bukväggen. Detta har lett till att recidiv av ljumskbråcket är mycket ovanligare jämfört med tidigare använda metoder. De syntetiska näten kan kosta uppemot 1000 kr styck och är därför för dyra för patienter i fattigare delar av världen.  Tack vare projektbidrag från vetenskapsrådet så har vi genomfört en studie som visar att ett myggnät, vars egenskaper är mycket lika de kommersiella nätens, kan användas istället för dessa vid bråckkirurgi. Detta innebär att människor i fattiga länder också kan opereras med samma goda resultat som i höginkomstländer.  I världen lever 220 miljoner människor med bråck. De flesta av dessa lever i låg- och medelinkomstländer. Bristen på kirurger som ska operera dessa patienter är uttalad. På många håll är det istället läkare utan specialistutbildning i kirurgi samt även icke-läkare med viss kirurgisk skolning som utför de allra flesta operationerna. Denna praxis kallas &quot;task sharing&quot; och den äger nästan alltid rum med de lokala myndigheternas goda minne. Det har visat sig fungera väl när det gäller till exempel kejsarsnitt. Vilken nivå av task sharing som kan och bör gälla vid bråckkirurgi med nät är dock inte studerat.   I denna studie ska vi därför implementera ett utbildningsprogram där sjukvårdspersonal som redan utför bråckkirurgi ska utbildas i att operera bråck med nät. Fyra länder kommer ingå i studien; Ghana, Sierra Leone, Uganda och Tanzania. I Ghana och Uganda är det kirurger och läkare som opererar bråck, men i Sierra Leone och Tanzania är det även icke-läkare som gör detta.  I varje land kommer en lokal samarbetspartner utse individer som ska ingå i träningsprogrammet som kommer omfatta teori men framför allt fokusera på praktisk träning. Specialistkompetenta kirurger från de olika länderna samt från Sverige, Norge och USA kommer dela på ansvaret för att utbilda personal på plats. De som utbildas utvärderas kontinuerligt enligt en särskild mall. När de kan genomföra operationen bra, utvärderat av två olika specialister i kirurgi under två olika operationer, så anses de färdigutbildade. Därefter kan de börja operera de patienter som ingår i studien, totalt 228 i varje land.  Patienterna följs sedan upp efter två veckor och efter ett år av blindade läkare som inte var med vid operationen och som inte vet vem som opererat patienten. De utfallsmått som ingår är recidiv av bråcket, postoperativa komplikationer, patientnöjdhet och kostnadseffektivitet.   Denna studie är viktig då den undersöker hur en bättre kirurgisk metod för en av de allra vanligaste operationerna, nämligen den för bråckkirurgi kan implementeras i låginkomstmiljöer i Afrika. Den jämför utfall av kirurgi som utförs av olika personalkategorier för att spegla den kliniska praxisen i olika länder. Denna information är nödvändig att känna till innan mer storskaliga insatser för implementation av bråckkirurgi med nät kan genomföras så att de miljontals människor som inte har tillgång till god kirurgi kan få det i framtiden. Content of study  Groin hernia is the most commonly performed procedure in general surgery.  The most effective surgical method uses a synthetic mesh. We have also shown that a low-cost mosquito mesh can be used for this purpose. In sub-Saharan Africa, most surgical procedures are performed by non-surgeons, a practice called "task-sharing."  In this study, we will implement a training program for surgeons and non-surgeons in groin hernia repair using low-cost mesh. We hypothesize that these can be performed by surgeons and non-surgeons with similar outcomes.  Project organisation, time frame and methods This is a single-blinded prospective cohort study at four sites in Uganda, Sierra Leone, Ghana, and Tanzania. Surgical providers will be trained in mesh inguinal hernia repair. Adult men with reducible, primary inguinal hernia will be included (n=228 per site). The patients will be  followed up after 2 weeks and after one year. Primary outcome is recurrence and secondary outcomes are complications and patient satisfaction. Results between study sites and types of providers will be compared. Enrollment of patients will start in late 2016 in Ghana and during 2017 and 2018 in the remaining countries. Follow up will be completed during 2018 and 2019.   Significance Results will determine the safety and efficacy of task-sharing in mesh inguinal hernia repair. Findings will guide implementation of mesh hernia repair and other surgical education programs in low-income contexts.