Att möta kvinnors behov vid barnafödande genom medföljarskap Meeting women’s needs at birth through companionship Every day approximately 810 women die as a result of preventable causes related to pregnancy and childbirth and approximately 7,000 newborn deaths every day, about one third on the day of birth. World Health Organization recommends women having a companion of their choice at birth to improve quality of care, improve birth outcomes and reduce unnecessary interventions including caesarean section. Companionship also has the potential to reduce mistreatment during childbirth.Companionship is not universally implemented in Low- and Middle-income Countries. Policies and institutional structures do not support implementation and understanding of different implementation models for different contexts and cost are limited. We aim to:Evaluate the processes of implementing companionship models in eight hospitals and the effect of training health providers on the implementation of companionshipEstablish the readiness of 48 hospitals within eight countries to implement companionshipAssess the effects of companionships on the mode of delivery, experiences of care including mistreatment, and understand the perspectives of companionsEstimate the costs of implementation and potential scale-up of different models of companionshipWe will use a mixed-methods process evaluation to address aim 1, qualitative and quantitative data for aim 2, cross-sectional data for aim 3, and the ingredients approach and expenditure approach for aim 4. We will also engage health providers and key stakeholders. Varje dag dör fler än 800 kvinnor i samband med graviditet och förlossning av orsaker som kan förebyggas. Dessutom dör ungefär 7 000 nyfödda barn varje dag; en tredjedel av dem dör på dagen de föds. Trots att många flera kvinnor föder barn på sjukhus nu jämfört med tidigare, så finns det starka indikationer på att låg vårdkvalitet är det största hindret för att rädda liv på landsbygden i låg- och medelinkomstländer (LMIC). Att förbättra vårdkvaliteten runt förlossningen har identifierats av Världshälsoorganisationen (WHO) som den strategi med störst påverkan för att minska dödsfall av mödrar och nyfödda. WHO rekommenderar kvinnor att ha sällskap av en medföljare som de själva valt ut för att närvara vid förlossningen. Detta är en rekommendation som många kvinnor följer i Sverige men som inte är universell. En medföljare kan förbättra kvinnans upplevelse av förlossningen, att flera barn överlever och minskning av onödiga ingrepp under förlossningen inklusive kejsarsnitt. Att ha sällskap av en person ökar tillfredsställelsen med vården, och kan antas minska vanvård och felaktig behandling av kvinnor som föder på sjukhus.I många LMICs är det inte tillåtet för kvinnor att ha sällskap av en medföljande partner eller släktning till förlossningen. Policys, praktiska hinder som platsbrist och även traditioner är några av de kända anledningar till att många kvinnor föder utan en medföljare i länder där just majoriteten av dödsfall av mödrar och nyfödda inträffar och där det rapporteras om vanvård och felaktig behandling under barnafödandet. Det saknas kunskap om hur förlossningsvården kan ändras i kontexter där kvinnor föder utan en medföljare och där det är möjligt att följa kostnaden för en introduktion av att tillåta medföljare. Detta implementeringsforskningsprojekt kommer bidra till förståelsen av hur vi kan skapa acceptans av en åtgärd som har visat sig effektiv i höginkomstländer som Sverige.  Genom detta implementeringsforskningsprojekt som ingår i två Horizon 2020-finansierade forskningsprojekt riktade till intrapartumvård i åtta länder (Benin, Malawi, Tanzania och Uganda för ALERT-projektet och Argentina, Burkina Faso, Thailand och Vietnam i QUALI-DEC-projektet) syftar vi till att svara på följande uppmaning: att generera vetenskaplig evidens för implementering av olika modeller av medföljarskap, effekterna av medföljarskap, vilka modeller som är lämpliga i olika miljöer, förstå policys och institutionella praxis och strukturer – beredskap för implementering och implikationer för kostnad av implementering och potentiell ökning i omfattning. Specifikt ska vi uppnå dessa 4 delmål:Upprätta beredskap för 48 sjukhus inom åtta länder (Argentina, Burkina Faso, Thailand, Vietnam, Benin, Malawi, Tanzania och Uganda) för att genomföra medföljarskap och jämföra beredskapen mellan olika typer av sjukhus;Utvärdera effekterna av medföljarskap vid förlossning (även kejsarsnitt), vårdupplevelser inklusive felaktig behandling (typ och omfattning) upplevt under arbetet och förlossningen och förstå medföljarnas perspektiv av implementeringen av medföljarskapet;Utvärdera processerna för att implementera medföljar-modeller på åtta sjukhus i de fyra länderna Argentina, Burkina Faso, Thailand och Vietnam och utvärdera effekten av att utbilda vårdinrättningar om implementeringen av medföljarskap;Uppskatta kostnaderna för implementering och potentiell ökning av omfattning av olika modeller av medföljarskap.Vi kommer att utvärdera processerna genom blandade metoder (Mixed methods) för att uppnå delmål 1, kvalitativa och kvantitativa metoder för delmål 2, och delmål 3, och en metod med blandade metoder för delmål 4. Dessa projekt kommer att utföras tillsammans med vårdgivare, nyckelaktörer och samarbetspartners i Benin, Malawi, Tanzania, Uganda, Argentina, Burkina Faso, Thailand och Vietnam. Om medföljarskap under förlossningen genomförs framgångsrikt kan detta leda till en förbättring av vårdkvaliteten under kvinnors förlossning.