UDT 2.0 - UrinDehydreringsTeknik för Sanitet 2.0 UDT 2.0 - Urine Dehydration Technology for Sanitation 2.0 Avloppet från över fyra miljarder människor släpps obehandlat ut i miljön utan någon som helst behandling. Dessa utsläpp orsakar övergödning, försurning och spridning av sjukdom och läkemedelsrester i våra vattendrag. I informella bosättningar, lågkvalitativa bostadshem och överfulla urbana slumområden där toaletter tenderar att installeras utan nödvändig sanitetstjänst är detta mer standard än undantag. Den näringsrikaste fraktionen i avloppet är urinen, men den består av mer än 95% vatten. Björns Vinnerås laboratoriegrupp utvecklar en ny behandlingsteknik som stabiliserar och sedan torkar urinen till ett fast, hygieniskt säkert gödselmedel med hög kvävekoncentration (>15%). Det övergripande målet med detta projekt är att vidareutveckla konceptet med uppströms behandling av urinen genom att utvärdera om stabiliserings- och uttorkningstekniken fungerar kontinuerligt under minst 30 dagar i en familj på fyra personer (6 l dag-1). Konceptet med urintorkning på toaletten kräver ingen sofistikerade mekanismer. Stabiliseringen av urinen utförs med ökat pH från t.ex. träaska och kalk. Torkningen utförs genom att blåsa upp uppvärmd luft över torkbädden (träaska eller biokol). Utvecklingen sker i tre arbetspaket: (i) torkteknik och processoptimering; ii) Minskning av risk för människa och miljö. och (iii) hållbarhetspotential för tekniken och implementering i Bolivia.Vi kommer att studera stabilisering och torkning på djupet: (i) hur kvävets stabilisering påverkas av mängden tillgängligt vatten och förändringen i pH som uppstår på grund av urintillsats och CO2-absorption från luft; och (ii) hur vatten rör sig i torkbädden innan det förångas under torkningen. Därefter kommer optimeringsexperiment att utföras för att samtidigt maximera näringskoncentrationen och förångningen i torkbädden. Experiment kommer leda till en prototypanläggning för att behandla lier urin per dag och energieffektiviteten hos torkanläggningen.Slutprodukten från urintorkningen är ett torrt gödningsmedel som måste uppfylla internationella standarder (WHO/EU/USEPA) för återanvändning av avloppsvatten. Detta projekt kommer att undersöka om sådana gödningsmedel innehåller potentiella hälsorisker och hur man hanterar dem om de finns. Specifika risker som ska bedömas är koncentrationerna av farmaceutiskt aktiva föreningar; vattenburna patogener och tungmetaller. Björn Vinnerås Hygien klass II laboratorium och Lutz Ahrens POP-laboratorium vid Sveriges lantbruksuniversitet har tillgång till lämpliga försöksuppställningar för att analysera och bedöma dessa risker.Ny teknik måste bedömas för dess lämplighet och hållbarhet som avloppslösning. Uttorkning av färsk urin kan ge ett torrt gödningsmedel jämförbart med dagens mineralgödsel. I våra förexperiment, där urin torkats i träaska gett kvävekoncentrationer på 15 %. Gödselvärdet och näringsämnena för sådana substrat måste dock utvärderas i förhållande till kommersiella gödselmedel. Detta kommer att hjälpa till att kvantifiera i vilken utsträckning urinbaserad gödsel kan ersätta kommersiell gödselkonsumtion i de länder som ingår i studien (Bolivia, Sverige).Det finns liten eller ingen sociologisk forskning som har utvärderat acceptans för urinhantering i Bolivia, även om det finns flera organisationer som installerar sådan teknik. Detta projekt kommer att försöka lösa detta gap genom att genomföra undersökningar av intressenter i Cochabamba, Bolivia. Två urinledande spoltoaletter anslutna till urintork i hushållsskala kommer att installeras vid universitetet i San Simón (UMSS) på två platser: för det första på kontoren CASA, vatten- och miljöhälsovården, och; För det andra, vid Centro Agua, Andes centrum för vattenförvaltning. Ett motsvarande system installeras först och testas på SLU: s campus i Uppsala, Sverige. Arbetet bedrivs av forskare från Sveriges lantbruksuniversitets universitet och Universitetet i San-Simón (Bolivia) över 3 år mellan 2019 och 2021. The purpose of this project is to develop a new, simple, yet extremely effective sanitation technology and work towards the goal of ‘bringing sanitation to all people’. This technology, urine dehydration, recovers nutrients present in urine while removing excess water from it in order to produce a hygienic, dry, and commercial-quality fertiliser. The overall goal of this project will be to design a urine dehydrator that functions continuously, for a period of at least 30 days, to safely dry the urine excreted by a family of four and produce a dry powder with 15% nitrogen. To develop this technology, three complementary work packages are proposed. They will investigate the: (i) dehydration techniques and process optimisation; (ii) the mitigation of human and environmental health risks; and (iii) sustainability potential of the technology and its field testing in Bolivia. The work will be conducted by researchers from the Swedish University of Agricultural Sciences and the University of San-Simón (Bolivia) over 3 years, between 2019 and 2021. A urine drying unit requires no sophisticated mechanisms, it is easy to use and maintain, and can be built using off-the-shelf products. We estimate that a unit serving a family of four will cost less than US$ 40. The technology thus has potential to revolutionise sanitation in developing countries.