Micro credits and Political Radicalization Mikro-krediter och Politisk Radikalisering In this project we extend the literature on micro-credits beyond poor but stable environments to a conflict ridden country, Somalia, and broaden the analysis to also include the impact on political attitudes, including radicalization. The share of the poor living in fragile environments is projected to increase, and small credits should be both more essential for household welfare and more challenging to capitalize in such an environment. The objective of this project is therefore to assess the impact of access to micro-credits through a randomized controlled trial in agreement with four MSME-financing institutions operating in Somalia. A partial-credit guarantee offered by our implementing partner Silatech, a social fund from Qatar, will incentivize the provision of credit to higher-risk borrowers, a subset of whom will be randomly selected to receive the guarantee and thereby obtain credit, while a subset will not. This is a methodological improvement as it gives us an opportunity to randomize at the individual level and calculate average treatment effects rather than randomize availability of credits at the community level, capturing intention to treat effects. Surveys of both control and treatment groups will be used to measure financial and social returns, income generation, job creation and life satisfaction, but also impact on political attitudes, including radicalization and support for extremist groups using endorsement and list experiments. Politiskt våld och instabilitet är en av de största utmaningarna för människors välbefinnande samt ambitionen att nå FNs nya globala mål för hållbar utveckling. Mellan 1990 och 2015 reducerades världens fattigdom till hälften, men tyvärr är utvecklingen långt ifrån unison. I så kallade ”fragile states” har utvecklingen snarast gått åt motsatt håll. År 2000 uppskattades en fjärdedel av världens extremt fattiga leva inom bräckliga och konfliktdrabbade länder. År 2030 förväntas mer än hälften göra det. Det är därför inte konstigt att de tidigare FN målen (Milleniemålen) har kritiserats för att inte ha beaktat dessa länders speciella behov och utmaningar tillräckligt.Somalia är ett av 20 "ständigt bräckliga" länder på den lista som de multilaterala utvecklingsbankerna använder sig av. Över 60 % av befolkningen anses vara fattig, och hög arbetslöshet, inte minst bland unga och kvinnor, och en offentlig sektor i förfall har gjort att många sätter sitt hopp till eget företagande. Endast i regionen Somaliland uppskattas det finnas över 100 000 små företag och de står för 33 % av regionens totala sysselsättning. Företagens tillväxt hämmas dock inte bara av den osäkra politiska utvecklingen, svag inhemsk efterfrågan och utbredd korruption, utan också av högst bristfälliga kapitalmarknader. Ett ljus i mörkret är dock tillväxten av mikrokredit-banker som ofta explicit vänder sig till unga och kvinnor med ambitionen att starta små företag, eller redan har små företag som behöver mer finansiering. Mikrokrediter har de senaste 15-20 åren blivit ett av de viktigaste, och mest omtalade, instrumenten för fattigdomsbekämpning inom utvecklingsarbetet. Enligt uppskattningar så har antalet extremt fattiga hushåll som har mikrolån globalt växt från 7,6 miljoner 1997, till 137,5 miljoner 2010. Men forskningen kring mikrolånens effektivitet har hittills begränsats till fattiga men stabila miljöer. Syftet med detta projekt är att göra en effektutvärdering av mikrokrediter i Somalia, ett land med ovanligt stora ekonomiska, sociala och politiska utmaningar. Tillsammans med våra samarbetspartners, en social fond (Silatech) baserad i Doha, Qatar, och de fyra största mikrokreditbankerna i Somalia, så kommer vi att genomföra en randomiserad studie med en unik forskningsdesign. Silatech tillhandahåller bankerna en partiell kredit-garanti som ger bankerna möjlighet att nå ut till kunder utan tillgång till egen finansiell säkerhet (”collateral”, vilket normalt krävs för att få låna). Storleken på garantin är begränsad, så de utan garanti, men annars rimliga affärsplaner, får genom ett lotteri tillgång, eller inte, till kredit-garantin. På detta sätt får vi två likvärdiga grupper varav den ena får tillgång till lån, men inte den andra. Enkät-undersökningar i båda grupperna kommer sedan användas för att mäta effekterna av tillgång på lån (genom att jämföra genomsnittsutfall mellan de två grupperna) på primärt ekonomisk aktivitet, inkomster och tillgångar, livstillfredsställelse, och politiska attityder. Det senare är det mer unika med denna studie, hur tillgången till krediter, och med dem eventuellt också jobb och ekonomisk trygghet, påverkar politiska attityder, något som är av stor betydelse i ett politiskt fragmenterat samhälle som Somalia fyllt av extremistiskt våld. Genom olika typer av enkät-experiment, så kallade ”endorsement” och ”list” experiment, kan vi mäta även känsliga preferenser såsom stöd för radikala politiska rörelser som Al-Shabaab.   Projektets bidrag till den existerande forskningen inom utvecklingsekonomi faller med andra ord främst inom tre områden. (i) Den första gedigna effektutvärderingen av mikrokrediter i en så bräcklig och utmanande miljö (”fragile state”) som Somalia. (ii) En ny och unik metod för att säkerställa att vi fångar kausala effekter av tillgången till mikrokrediter, och inte bara korrelationer. (iii) Ett bredare anslag vad gäller utfallsvariabler än vad befintliga studier har använt sig av.