Minskad spridning av malaria genom diagnos och behandling av symptomfria bärare Reduction in malaria transmission by detection and treatment of asymptomatic carriers The main aim of the project is to increase our capacity to detect low levels of malaria parasites in asymptomatic carriers, and to investigate if these carriers are reservoirs for spreading malaria during transmission seasons. In areas with seasonal malaria in Ethiopia we will detect the presence of parasites during the long intervals between transmission seasons, treat asymptomatic carriers, and investigate the relative transmission capacity of drug resistant and drug susceptible parasites. We will also investigate the origin and spread of drug resistant clones in the region. In Tanzania, where transmission is higher, we will apply detection and treatment of asymptomatic carriers in an effort to lower the very high transmission rates. We will specifically monitor the first reappearing parasites after successful treatment for any particular characteristics that may make these parasites indicators of emerging resistance against artemisinin drug combinations. In both areas, we will monitor the spread of specific clones by microsatellite mapping. The results should be useful in guiding intervention activities in areas of different endemicities and help in reducing malaria incidence. Minskad spridning av malaria genom diagnos och behandling av symptomfria bärare. Malaria tillhör de mest spridda och dödliga infektionssjukdomarna. Trots en viss framgång i kontroll av malaria under senare delen av 1900-talet dör fortfarande uppskattningsvis närmare 1 million människor, främst barn av malaria. Under 1900-talet skedde dock en stor förändring i utbredningen av sjukdomen, i stora delar av Asien har antalet dödsfall i malaria minskat dramatiskt, medan utvecklingen i Afrika har gått åt andra hållet med en ökning i antalet dödsfall. Denna ökning fortsatte fram till ca 2005, varefter vi kan se en begynnande hoppfull utveckling mot minskande dödstal. Variationerna inom Afrika är dock stora, de länder som lyckats bäst har framgångsrikt infört de medel som idag finns tillgängliga, nämligen skydd mot smittförande insekter genom att använda myggnät, samt förbättrade metoder för att ställa diagnos och slutligen effektivare läkemedel. Genom att upptäcka infektionen i tid och sätta in adekvat behandling kan dödligheten minimeras. De framgångar som redovisas från flera länder gör att förhoppningarna om utrotande av sjukdomen, åtminstone från flera länder i utkanten av malarians utbredningsområde är möjligt. Det finns dock flera svårigheter. Antalet människor som bär på malariaparasiter utan att uppvisa sjukdomssymptom är större än man varit medveten om tidigare, vi kallar dessa ?symptomfria bärare? i detta projekt. Vi avser att studera betydelsen av dessa bärare i två olika geografiska områden med olika förutsättningar. Etiopien i nordöstra Afrika har en begränsad spridningssäsong för malaria i anslutning till regnperioder. Under torrperioden däremellan förekommer mycket begränsat med myggor som kan sprida sjukdomen. Tidigare studier i Sudan visade att ett förvånansvärt stort antal människor har påvisbara parasiter i blodet under hela torrperioden. I Etiopien förekommer visserligen två malariasäsonger men dessa är korta och även här finns långa intervall utan smittspridning. Dock har inte lika ingående studier av malaria under intervallperioderna gjorts i Etiopien, vi hoppas få svar på om situationen är densamma där som i Sudan. Det vi hoppas åstadkomma är att genom att upptäcka bärare och behandla dessa med effektiva läkemedel, minska risken för smittspridning under kommande regnperioder. I Tanzania med betydligt mer omfattande malariaspridning är situationen annorlunda, smittan förekommer med vissa variationer året om och en stor del av den vuxna befolkningen är parasitbärare. Även här vill vi dock undersöka möjligheterna att systematiskt upptäcka och behandla vuxna bärare för att möjligtvis minska dessa bärares möjligheter att sprida smittan till barn i omgivningen. I båda typerna av områden nöjer vi oss inte med att påvisa förekomsten av parasiter i blodet, utan går ett steg till i analysen. Malariaparasiter har en komplicerad utveckling och den form som orsakar sjukdom hos människan kan inte direkt överföras från människa till människa genom myggstick. För att bli smittförande måste parasiten utvecklas till en slags könsceller, kallade gametocyter, som kommer att befruktas i myggans mage och sedan omvandlas till en ny form, sporozoit, vilket är den form som myggan kan injicera i en människa. Denna utveckling i myggan tar 1-2 veckor. Vi vill under detta projekt förbättra metoderna för att påvisa gametocyter i blodet, eftersom det är de som bär större mängder av denna form som fungerar som smitt-reservoar. Kan vi rikta in oss på dessa smittbärare är chanserna störst att få en mätbar effekt av insatserna. Vi kommer också att analysera hur faktorer som variationer i immunsvar hos människor samt läkemedels-behandling påverkar förekomsten av parasitens sexuella stadier. Sammantaget bör våra undersökningar leda till en bättre förståelse för spridningen av malaria, speciellt i områden och under omständigheter där sjukdomssymptom av olika skäl inte visar sig. Vi vill också visa att man genom riktade insatser kan mätbart minska sp