Decent Work Agenda in North Africa Decent Work Agenda in North Africa The aim of the initiative is to support the effective implementation of international standards and
labor market regulations in the countries of North Africa. The aim is to better apply the necessary labor market reforms and decisions that promote decent and sustainable jobs in the long term. Here, issues like social protection, decent wages, dialogue between different partners in the labor market become central. As the MENA region is lacking in so many basic labor market reforms, this effort should be seen as a first step in a long-term and important work to create decent working conditions for people in the region. 
The goals of the effort will then be to create a common framework and view on how the process of job creation (decent job) mechanisms should look like, both nationally and in the long term, also regionally. In this way, economic activity is stimulated both within and between the countries and increased economic integration - an important area of performance in the Sida MENA strategy. Better application of international norms in the long term supports a robust and sustainable economic development in the region - a central part of changing people's lives and their quality of life. Nordafrika har genomgått en relativt hög ekonomisk tillväxt under 2000-talet. Fram till den så kallad ”arabiska våren 2011” växte den ekonomiska tillväxten med ca 5% årligen och de flesta makroekonomiska indikatorer lyste grönt. 

Men ett årtionde av relativt hög ekonomisk tillväxt ledde inte till en minskning av den regionala arbetslösheten eller avsevärt bättre villkor på arbetsmarknaden, något som man har kunnat skönjas i andra världsdelar så som i Sydostasien. Fortfarande har den unga befolkningen i Egypten och Tunisien svårt att hitta jobb och andelen välutbildade unga utan arbete växter med social och politisk oro som följd. Detta var en av faktorerna bakom den arabiska våren som startade i Tunisien. Bristen på arbetstillfällen generellt sett men i synnerhet ” anständiga arbeten” har tvingat många unga och utbildade till hopplöshet och arbetslöshet. När det inte finns något hopp, ökar också riskerna att unga ansluter sig till extrema jihadistiska grupper, något vi har sett på ett tydligt sett i Tunisien. 

Sex år efter den arabiska våren är trenden på arbetsmarknaden fortsatt dyster, vilket också har bäring på antalet fattiga människor i regionen, i synnerhet unga och kvinnor. Den officiella arbetslösheten i regionen under 2016 låg på 11,4 % vilket kan jämföras med den globala arbetslösheten på 5,8 % enligt ILO. Situationen är ännu dystrare för akademiker och kvinnor. Arbetslösheten bland utbildade i Egypten och Marocko är 20%, vilket är historiskt högt. Fortsatt trend i samma riktning lär spela en destabiliserande roll, politiskt, ekonomiskt och socialt. 

En annan aspekt är kvinnors ställning på arbetsmarknaden - den har inte förbättrats under 2016. Enligt ILO är det endast 22,5 % av kvinnorna i arbetslivet, detta kan jämföras med den globala nivån på 50%. Det ekonomiska gapet mellan kvinnor och män (gender gap) består och med nuvarande trend tar det 356 år innan jämställdhet nås mellan könen i MENA-regionen. Dessa är några av de långsiktiga utmaningarna som regionen brottas med, något som inverkar på fattiga människors möjligheter att skaffa sig ett drägligt liv. 

Utifrån ett förändringsperspektiv finns det två förutsättningar för att skapa ”anständiga” arbetstillfällen i regionen. 
- Det har historiskt sett funnits brister på reformer inom arbetsmarknaden (och delvis inom de ekonomiska och finansiella systemen) vilka bygger på felaktiga antaganden om vad som anses vara en ”god” ekonomisk- eller arbetsmarknadspolitik. Detta bygger i sin tur på brist på strukturerad analys. Till skillnad från Sydostasien har Nordafrika (även resten av Mellanöstern) inte kunnat bredda sin analytiska förmåga genom exempelvis diversifierade strategier som sträcker sig långt över de makroekonomiska komponenterna, exempelvis strategier som skapar tillväxt, ökad handel, rörlig arbetsmarknad, innovativa och konkurrenskraftiga företag och integration inom den globala värdekedjan. Arbetsmarknadsreformerna har därför varit snäva och inte har gett önskade effekter som ökad sysselsättningsgrad. 

- En ytterligare brist i regionen är kopplad till en ineffektiv tillämpning av internationella arbetsnormer och socialt skydd, detta trots att länderna i regionen har ratificerat de internationella konventionerna (ILO-konventioner). Delvis kan detta bero på en icke-adekvat statistiskt underlag men främst på grund av brist på implementering av reformer i olika samhällssektorer, som utbildning, hälsa, arbetsmarknad mm. Det behövs med andra ord en jämförelse med internationella normer och hur de lyckade implementeringarna i andra länder kan kopieras i regionen. I synnerhet behöver beslutfattare bli mer kunniga om de internationella normer och regelverk och implementeringen av dessa. 

Målet med insatsen är att stödja en effektiv implementering av internationella normer och
regelverk inom arbetsmarknaden i länderna i Nordafrika. Syftet är att bättre tillämpa nödvändiga arbetsmarknadsreformer och beslut som gynnar anständiga och hållbara arbetstillfällen på lång sikt. Här blir frågor som socialt skydd, anständiga löner, dialog mellan olika partner inom arbetsmarknaden centrala. Eftersom MENA-regionen brister i så många grundläggande arbetsmarknadsreformer, bör denna insats ses som ett första steg i ett långsiktigt och viktigt arbete för att skapa anständiga arbetsvillkor för människor i regionen. Målen med insatsen blir då att skapa ett gemensamt ramverk och syn på hur processen för jobbskapande (anständiga jobb) mekanismer bör se ut, både nationellt och på sikt även regionalt. På det sättet stimuleras den ekonomiska aktiviteten både inom- men också mellan länderna och ökad ekonomisk integration – ett viktigt resultatområde i Sida MENA-strategi. Bättre tillämpning av internationella normer stödjer på sikt en robust och hållbar ekonomisk utveckling i regionen - en central del av att förändra människors liv och deras livskvalite.