Lokalsamhällets insatser, deltagardemokrati och offentliga nyttigheter: ett fältexperiment i Bangladesh Community contributions, participatory decision-making and local public goods: A field experiment in Bangladesh This study will provide the first experimental evidence regarding the impact of requiring communities to contribute to the cost of projects to provide local public goods. Requiring a contribution may elicit useful information about preferences, and create ´buy-in´ or a sense of ownership; but may also exclude the poorest communities from participation, alter the dynamics of participatory decision-making processes, and facilitate elite capture. Although this policy is widely implemented, prior evidence regarding the policy may be biased, because projects that impose requirements for contributions may differ in many respects from projects that do not impose these contributions. We will implement a project to provide safe drinking water in 120 villages. We will randomly select 40 communities who will not be required to contribute in order to participate, 40 who will be required to contribute in cash, and 40 who will be required to contribute in labour. We will measure the impact of the contribution requirement on i) which communities participate in the project ii) which individuals and groups meet the cost of the contribution and iii) the overall impact in terms of increasing access to safe drinking water. In a second, parallel experiment we will test whether a behavioural modification to the decision-making process - known as anchoring - affects decision-making and the resultant impacts of the project. Beslutsfattare och biståndspraktiker har länge förespråkat att mottagare av bistånd ska deltaga aktivt i projekt som tillhandahåller kollektiva nyttigheter genom att bidra med kontanter eller in natura. Den bärande tanken är att mottagarnas insats bekräftar den lokala efterfrågan av de tjänster som erbjuds. Vidare skapas ett ägandeskap av projektets tillgångar vilket ökar sannolikheten för en långsiktig och hållbar förvaltning. På ett mer grundläggande plan minskar dessutom kostnaderna för själva projektet. Samtidigt finns det en risk att projektet inte lyckas med sin främsta uppgift: att reducera fattigdom, då insatskravet de facto kan leda till att de allra fattigaste inte har möjlighet att medverka. När kontanter krävs kan det också bidra till att existerande ojämlikheter förstärks genom att de som har råd att deltaga i större utsträckning påverkar beslutsprocessen. När bidragen handlar om in natura eller arbete finns det även risk för att kostnaderna i större utsträckning bärs av de fattiga. Även om policyrekommendationen om krav på motprestation är vanligt förekommande i biståndsvärlden saknas trovärdig och välgrundad kunskap som stödjer dess slutsatser. Projekt som bygger på aktiva insatser av mottagarna skiljer sig ofta åt från de projekt som inte kräver mottagarinsatser vilket gör det svårt att jämföra utfallen. Den här studien är den första experimentella prövningen av hypotesen att mottagarnas egna insatser har en kausal effekt på projektutfallet. Genom att slumpmässigt tilldela olika byar i Bangladesh samma projekt, med eller utan arbets- eller kontantinsatser, kommer studien mäta effekten av mottagarnas insats oberoende av projektets syfte. Specifikt studerar vi ett program som erbjuder rent dricksvatten. Byarna kommer själva att bestämma om de vill deltaga i programmet, hur byinvånarna ska bidra till programmet (om så krävs) och var brunnarna ska byggas. Beslutet att deltaga kommer att tas enhälligt i öppna bymöten där vanligen underrepresenterade grupper som de allra fattigaste och kvinnor har möjlighet att närvara. Genom att samla in data från mötena samt från byarnas hushåll före och efter beslutet att deltaga i projektet kommer studien att utröna hur kravet om mottagarnas insats påverkar (i) huruvida byn väljer att deltaga i programmet; (ii) vilka individer och grupper som bär kostnaden för programmet; (iii) vilka beslut som fattas på bymötet; (iv) tillgången till rent dricksvatten i byn. I en andra delstudie kommer vi även att utvärdera om mer inflytelserika grupper gynnar sig själva i beslutsprocessen genom att placera brunnar på platser som främjar dem själva. Hälften av byarna kommer att få förslag på var brunnarna bör lokaliseras baserat på vad som ökar tillgängligheten i byn som helhet. Byarna ges sedan möjlighet att diskutera, förändra och utforma förslaget själva. Den andra hälften av byarna utgår från sina egna förslag på var brunnarna bör lokaliseras, utan en extern propå. Psykologisk forskning hävdar att *förankring* av beslutsprocessen genom att initiera förslag innan besluten tas främjar mindre resursstarka gruppers möjlighet att påverka utfallet av beslutsprocessen. Genom att jämföra var brunnarna placeras kommer studien att visa om förankringen av förslag påverkar beslutsprocessen och vilka grupper som i slutändan gynnas. Studien är den första som experimentellt undersöker om *förankring* i beslutsprocesser påverkar beslutsfattande.