MozTrabalha 2016-2021 - Ny MozTrabalha 1 MozTrabalha 2016-2021 Several of Mozambique's development challenges to tackle the persisting and wide-spread poverty - especially in rural areas - are related to the current employment situation. During the last decade, the country has experienced a pattern of "exclusive" rather than "inclusive growth" where capital intensive, rather than labour intensive investments, have been the main driving force behind the high growth numbers  which have created few productive employment opportunities or been translated into any form of structural transformation (Arndt et al, 2012). Around 80% of the labour force is in the agricultural sector with a large share of subsistence farmers, while other potentially labour intensive sectors, like manufacturing, has stagnated at a share of 3.4%. Productivity is low, especially in the agricultural sector. An estimated 5.4 million people work in the MSME sector with 4.5 million MSME owners and about 850,000 employees (SME survey 2012). Most of them are active in the huge informal sector. The number of enterprises does not reflect a culture of entrepreneurship but rather a situation where many choose it as a strategy for survival. MSME productivity is generally low. 22.6% of the labour force is unemployed with higher numbers for women (25%) and youth (40.7%). Women are over represented in the informal sector (IOF Trimester 2 Nov-2014-Jan 2015). An unknown but large number of people in employment are underemployed or "working poor". The country's demographic structure puts a pressure on the labour market to create productive jobs that absorb the 300,000-500,000 people annually entering the labour market. Additional challenges include gender specific constraints to employment, a large informal sector, low levels of job security, high income uncertainties, low level of occupational safety and health, child labour, work related discrimination, and limitation in the freedom of association.

The program has a budget of 80 MSEK over five years, including an inception period of nine months where some analytical work will be done in order to inform the remaining program design and the more detailed work plan and budgets for the implementation phase. Sida is initially the only funder and only one agreement for the entire implementation period is proposed. The expected impact of the program is “An increased number of Mozambican women and men, in particular youth and those living in rural areas, have access to decent employment opportunities as a result of both institutional and market development support provided”. It is estimated that the program will be able to improve employment related policies and regulations in Mozambique, improve the coordination and implementation of employment related initiatives, improve the social dialogue, and it is estimated to reach 15,000 beneficiaries living on less than 2 dollars/day in rural Mozambique, out of whom at least 50% will be female and 60% will be young people. 

The program has two components where Component 1 is focusing on strengthening the capacity and coordination at the national/institutional/macro level, and Component 2 on creating and improving employment on the local/meso/micro level. The program will be implemented by ILO who will set up a Project Management Unit (PMU) in Maputo initially consisting of eight staff with backstopping support from ILO regionally (Lusaka, Pretoria, and Abidjan) and from the HQ in Geneva. The main external implementing partner will be the Ministry of Labour (MITESS, including LMO and INEFP). It will also include six other ministries, some provincial and district governments, and more than ten labour market partners including private sector actors. A Project Steering Committee will be established to monitor the progress of the program and it is likely to become a sub-commission of the already existing consultative commission for employment CCT (Commisao Consultiva do Trabalho). Många av Moçambiques utvecklingsutmaningar för att tackla den fortsatt utbredda fattigdomen - framförallt på landsbygden - är nära kopplade till den nuvarande sysselsättningssituationen. Landet har under det senaste decenniet upplevt ett mönster av "exkluderande" snarare än "inkluderande tillväxt" där kapitalintensiva investeringar - snarare än arbetskraftsintensiva - varit den huvudsakliga drivkraften bakom de höga tillväxtsiffrorna vilket skapat få produktiva arbetstillfällen eller översatts i någon form av strukturomvandling (Arndt et al, 2012). I Moçambique arbetar ca 80% av den vuxna befolkning som står till arbetsmarknadens förfogande i jordbrukssektorn varav en betydande del är s.k. "subsistance farmers" medan andra potentiellt arbetskraftsintensiva sektorer, så som tillverkningsindustrin, stagnerat med en andel på 3,4%. Produktiviteten är kroniskt låg, framförallt i jordbrukssektorn. Det uppskattas att 5,4 miljoner människor arbetar i mikro-, små- och medelstora företag (definierat som mindre än 100 anställda), varav 4,5 miljoner är egenföretagare och 850 000 är anställda (MSME Survey 2012). De flesta verkar inom den enorma informella sektorn. Antalet företag återspeglar inte en kultur präglad av entreprenörskapsanda utan snarare en situation där många väljer att bli entreprenörer som en överlevnadsstrategi. Även här är produktiviteten, dvs inkomsterna, mycket låg. 22,6% av den arbetsföra befolkningen är arbetslös med högre siffror för kvinnor (25%) och ungdomar (40,7%). Kvinnor är även överrepresenterade i den informella sektorn (IOF Trimester 2, november 2014 - januari 2015). Många människor, ett ännu okänt antal, är undersysselsatta eller s.k. "working poor". Landets demografiska struktur skapar också ett tryck på arbetsmarknaden att skapa tillräckligt många produktiva jobb för att absorbera de 300 000 - 500 000 människor som årligen kommer i arbetsför ålder. Ytterligare utmaningar är: könsspecifika hinder för sysselsättning, en mycket stor informell sektor, låg anställningstrygghet, hög inkomstosäkerhet, låg arbetsrelaterad säkerhet och hälsa, barnarbete, arbetsrelaterad diskriminering samt begränsningar i föreningsfriheten.

Det förväntade resultatet av insatsen är "Ökat antal kvinnor och män i Moçambique, framförallt ungdomar och människor som bor på landsbygden, får tillgång till anständig sysselsättning som ett resultat av stöd till både institutionell kapacitetutveckling och marknadsutveckling". Programmet bedöms kunna bidra till att förbättra sysselsättningsrelaterade policyer och regelverk, förbättra koordineringen och implementeringen av sysselsättningsrelaterade insatser, förbättra den sociala dialogen, och bl.a. direkt nå ca. 15 000 människor på landsbygden som idag lever under fattigdomsgränsen på 2 USD/dag, varav minst 50% är kvinnor och 60% ungdomar. Programmet består av två komponenter där komponent 1 fokuserar på kapacitetsutveckling, koordinering, social dialog på nationell/institutionell/makronivå medan komponent 2 fokuserar på att skapa sysselsättning och ökade inkomster på lokal/meso/mikronivå. Programmet implementeras av ILO som kommer att etablera en "Project Management Unit" (PMU) i Maputo som initialt består av åtta anställda, med backstopping-stöd från ILOs landkontor i Lusaka och Pretoria, det regionala kontoret i Abidjan samt från huvudkontoret i Genève. Den huvudsakliga externa implementeraren kommer att vara Ministry of Labour (MITESS) men inkluderar också minst sex andra ministerier, några provinser och distrikt, samt mer än tio arbetsmarknadspartner inklusive den privata sektorn samt med representation även från den informella sektorn. En styrkommitté kommer att etableras för insatsuppföljning vilken sannolikt blir en undergrupp till den redan existerande konsultativa kommissionen för sysselsättning (Conselho Consultativo de Trabalho, CCT).

Programmet har en budget på 80 MSEK över fem år vilket även inkluderar en nio månaders inceptionfas där visst analytiskt arbete kommer äga rum för att avgöra projektets slutgiltiga design och där detaljerade arbetsplaner och budgetar inför implementeringsfasen kommer att utarbetas. Sverige är initialt den enda finansiären och endast ett avtal för hela perioden planeras. Det föreslås att 25 miljoner kronor utbetalas 2016 i samband med avtalets undertecknande. Medlen ska användas för att finansiera arbete under inceptionsfasen 2017, då inga ytterligare medel utbetalas, samt för inledande programaktiviteter 2017 och 2018. På grund av möjliga utbetalningar av svenskt budgetstöd till Moçambique 2017 har ambassaden bedömt att kommande Bemyndiganderam för 2017 kan visa sig vara för snäv för att finansiera avtalad och planerad insatsportfölj.