Towards Millennium Development Goal 5: The First ?Demand side financing? programs to reduce maternal mortality ? how have they performed? Mot millenniemål 5: Det första ?demand side? finansieringsprogrammet för att minska mödradödligheten - hur har det gått? This application (global health), proposes the scientific evaluation of three innovative, large scale, demand side financing, programs in India, set up to decrease maternal mortality among women living below the poverty line. They are the first such programs for maternal healthcare in the world. All three programs aim to increase institutional delivery among target mothers. They are based on innovative financial incentives for the provision and utilization of care; and the participation of the private sector, yet there are major differences in the provider/mother payment models and incentives, quantums of financial assistance, levels of private sector involvement, socioeconomic contexts in which each program operates, all of which will have a bearing on desired maternal health outcomes. There have been few reports on the evaluation of such programs. Recent scientific literature has recommended robust evaluations to fill in the evidence gap on the impact of such programs. Aim: to evaluate and compare three, strategically different, innovative programs in terms of a) health outcomes (maternal + perinatal), b) influence of incentive structure on outcomes, c) extended benefits of program, d) private sector contribution to outcomes e) financial sustainability. The evaluation of two Indian programs has been funded by EU FP7 recently (Sweden coordinator). This application is being sought to facilitate inclusion of the third such innovative program in South India (Karnataka). Det här programmet föreslår utvärderingar av tre innovativa storskaliga program i Indien, som har inrättats för att minska mödradödligheten. Indien står för 20 procent av den globala mödradödligheten och 26% av befolkning lever under fattigdomsgränsen, och fortsätter att ha en av de högsta mödradödlighetstalen i världen. Således framsteg i Indien (trots långsam hittills) är en förutsättning för att kunna uppnå millenniemål 5 till 2015. Syftet med dessa statliga program är att minska mödradödligheten genom att främja institutionella förlossningar, och genom att minska hinder för att kvinnor ska ha tillgång till mödrahälsovård. Dessa program verkar i tre stora indiska provinser. Vart och ett av dessa program fungerar med hjälp av olika innovativa ?demand side? finansieringsmekanismer, som särskilt syftar till att förbättra tillgången för utsatta grupper. Denna ansökan föreslår utvärderingar och jämförelser av dessa tre program: (I) Janani Suraksha Yojana (JSY) i Madhya Pradesh i centrala Indien: en villkorlig kontant överföring till fattiga mödrar vid förlossning på ett statligt sjukhus. (Ii) Chiranjeevi Yojana (CY) i Gujarat i västra Indien: ett fast belopp till privata sjukhus, mot utgifter för varje 100 förlossningar som genomförs på fattiga mödrar. (Iii) Thayi Bhagya Program (TBP) i Karnataka i södra Indien: en villkorlig kontant överföring till fattiga mödrar vid förlossning på privata sjukhus. Alla betalningar görs av staten. Även om båda programmen är baserade på liknande begrepp, det vill säga ekonomiska incitament för tillhandahållande och utnyttjande av mödrahälsovård, och deltagande av den privata sektorn finns det stora skillnader i de socioekonomiska sammanhangen där varje program verkar. Detta inkluderar finansieringsmekanismer, modeller av leverantörsbetalningar och incitament, mängden av ekonomiskt bistånd, nivåer av den privata sektorns deltagande, vilka alla kommer att ha betydelse för önskade resultat av mödrahälsovård. Inga utvärderingar av liknande stora ?demand side? finansieringsprogram för mödrahälsovård har tidigare genomförts. Fältet är relativt nytt, och senare vetenskaplig litteratur har rekommenderat robusta utvärderingar för att fylla kunskapsluckan när det gäller inverkan av liknande insatser. Detta förslag behandlar denna kunskapslucka.