Att skapa synergier mellan biologisk mångfald, kolbindning och landsbygdens välfärd genom lokal samhällsstyrning av skog Building synergies between biodiversity, carbon sequestration, and rural prosperity through community forest governance Skogsrestaurering står i fokus i den globala miljöpolitiken. 2020-talet har förklarats "Årtiondet av restaurering" av FN och länder runt om i världen har åtagit sig att återställa miljontals hektar av förstörda skogar. Skogsrestaurering kan bidra till kolbindning, bevara biologisk mångfald samt förbättra välbefinnandet för skogsberoende människor. Dock lever uppskattningsvis 300 miljoner människor, däribland ursprungsbefolkningar, i prioriterade skogslandskap i det globala syd. Insatser för att återställa skog kan komma i konflikt med annan markanvändning såsom jordbruk och betesmark och därmed underminera försörjningsstrategier, matsäkerhet och andra hållbarhetsmål. Att ge lokalsamhällen makt att påverka planering av skogsrestaurering har förespråkats för att säkerställa att restaureringsprojekten överensstämmer med lokala behov och att lokalbefolkning är investerad i den långsiktiga förvaltningen. Vårt projekt frågar: Hur, och under vilka omständigheter, kan lokal samhällsstyrning av skog främja människors välbefinnande, kolbindning och biologisk mångfald vid skogsrestaurering?Vårt projekt kombinerar samhällsvetenskaplig analys med ekologiska bedömningar och analys av satellitbilder. Vi fokuserar vår forskning på Nepal och Indien – länder med långsiktig politiskt stöd av lokalt styrt skogsbruk. Vi kommer undersöka hur nationell och statlig skogspolitik påverkar lokal skogsrestaurering i praktiken, och testa hur lokala förutsättningar för samhällsstyrning påverkar kolbindning, biologisk mångfald och landsbygders välfärd över en lång tidshorisont.Vårt arbete kommer leda till nya framsteg inom teorier om miljöstyrning och innovativ policy för miljöplanering. I en tid av akuta miljökriser bygger vårt arbete kunskap om policyinsatser som kan stödja lokalt välbefinnande vid sidan av globala miljömål genom skogsrestaurering. Därigenom bidrar denna forskning till att utveckla strategier för ett mer rättvist och hållbart samhälle. Forest restoration is a key environmental policy objective of the present era. In the UN’s present “Decade of Restoration”, countries around the world have pledged to restore hundreds of millions of hectares of degraded forests — targeting rural areas of the global south where millions of rural and indigenous people live. While these efforts have potential to support a range of environmental priorities, it remains unclear to what extent large-scale restoration efforts are compatible with rural needs and other development objectives. Responding to growing calls for strengthening community rights and involvement, we ask: How, and under what conditions, can community forest governance lead to improvements in human well-being, carbon sequestration, and biodiversity from forest restoration? This mixed-methods project explores how national and state-level policy efforts in Nepal and India shape local influence in restoration planning, and we build a large dataset to test how different local governance conditions impact livelihoods, carbon sequestration, and biodiversity. In so doing, our work provides key advances to (a) better incorporate multi-scalar power and politics in theories of environmental governance, (b) generate new evidence of the relationship between carbon sequestration, biodiversity, and rural well-being, and (c) support policy innovations to advance toward a more just and sustainable global future.