F.a: Grandmothers? Care for Orphaned and Vulnerable Children Zimbabwen isoäidit kasvattajina The project is implemented by Gwai grandmother groups, that were formed as an informal response to Zimbabwe?s 1990s political chaos, deepening economic plight, livelihood challenges, deteriorating situation of HIV and AIDS and drought years. The grandmothers of a Lutheran congregation in a small country village in Matebeleland organized themselves to take care of orphans in their community. Soon they were joined by grandmothers in other churches. With the worsening economic and political situation as well as the global health crisis caused by COVID-19, vulnerability of persons with disabilities, women and children and people living with HIV has increased during the past few years. The health centers have limited qualified health personnel, medical supplies, or necessary infrastructure especially those health facilities in the rural areas. There were no investments made on persons with disabilities and their situation remains dire. Women continue to be at the receiving end as they lack capital to economically empower themselves. Women and youth with small businesses, had their businesses affected by the harsh economic conditions and the lockdown. It is estimated that about 1.4 million people have some form of disability in Zimbabwe. The project aims at increasing access to nutritious and adequate food, quality education, as well as to needs based psychosocial care and support for the orphans and vulnerable children of the project area. In addition, aim is to bring financial sustainability to the households caring for the targeted children by strengthening their skills base, providing exposure to different livelihood opportunities and resources. Beneficiaries of the activities are orphans and vulnerable children who are below the age of 18. Vulnerable children encompass children living with HIV, children with disabilities and all other children who are in difficult circumstances. Hankkeen toteuttavat Gwain isoäitiryhmät, jotka syntyivät epävirallisena vastauksena Zimbabwen 1990-luvun poliittiseen kaaokseen, syvenevään taloudelliseen ahdinkoon, toimeentulon haasteisiin, hiv ja aids -tilanteen heikkenemiseen sekä kuivuuteen. Pienessä maalaiskylässä Matebelelandissa erään luterilaisen seurakunnan isoäidit järjestäytyivät hoitamaan paikkakuntansa orvoiksi jääneitä lapsia. Pian heihin liittyi isoäitejä myös muista seurakunnista. Taloudellisen ja poliittisen tilanteen pahenemisen sekä Covid-19:n aiheuttaman maailmanlaajuisen terveyskriisin myötä vammaisten henkilöiden, naisten ja lasten sekä hiv-tartunnan saaneiden ihmisten haavoittuvuus on lisääntynyt muutaman viime vuoden aikana. Terveyskeskuksissa erityisesti maaseutualueilla on rajoitetusti pätevää terveydenhuoltohenkilöstöä, lääkintätarvikkeita tai tarvittavaa infrastruktuuria. Vammaisia henkilöitä hyödyttäviä investointeja ei tehdä, mikä tekee heidän tilanteestaan edelleen vaikean. Naiset ovat edelleen riippuvassa asemassa, koska heillä ei ole pääomaa taloudelliseen voimaantumiseen. Pienyrittäjänaisten ja -nuorten yritykset kärsivät ankarasta taloustilanteesta ja sulkutilanteesta. Arvioiden mukaan noin 1,4 miljoonalla ihmisellä on jokin vamma Zimbabwessa. Hankkeella pyritään lisäämään ravitsevan ja riittävän ruoan, laadukkaan koulutuksen sekä tarveperusteisen psykososiaalisen hoidon ja tuen saantia hankealueen orvoille ja haavoittuvassa asemassa oleville lapsille. Lisäksi tavoitteena on parantaa lapsia hoitavien kotitalouksien taloudellista kestävyyttä vahvistamalla heidän osaamistaan ja altistamalla heitä erilaisille toimeentulomahdollisuuksille ja resursseille. Toiminnan hyödynsaajina ovat alle 18-vuotiaat orvot ja haavoittuvassa asemassa olevat lapset. Haavoittuvia lapsia ovat hiv-tartunnan saaneet lapset, vammaiset lapset ja kaikki muut vaikeassa tilanteessa olevat lapset.