Att räkna med obetalt omsorgs-och hushållsarbete: Ramverk, strategier och effekter av nya globala partnerskap Making unpaid care and domestic work count: Frames, strategies and effects of new global partnerships Despite its significance for unequal gender relations, unpaid care and domestic work (UCDW) has been conspicuously neglected in gender and development policy, perpetually focusing on women’s paid labour. However, responding to the Sustainable Development Goal (SDG) on gender equality – clling on states and non-state actors to recognise and value UCDW – new global partnerships between public and private actors are now being formed. As the first study of the emerging global governance of UCDW, this project follows three partnerships led by the UN, business experts and one NGO from global policy documents and sites of decision-making to Kenya where all partnerships are active. Through a critical policy analysis and ethnographic fieldwork, the aim is to identify and compare the different ways in which UCDW is governed and assess the reshaping of gendered power relations. Building on social reproduction theory, it develops a framework to analyse a) guiding policy frames i.e. economic growth or gender justice, b) strategies to mitigate, replenish or transform UCDW, and c) effects on the responsibility for and provision of care among public and private actors, civil society and households. With a specific focus on the experiences of vulnerable groups, the ones most affected by the lack of care infrastructure, the study wishes to strengthen development partners’ awareness of the complexities of UCDW as they aim to alter it in alignment with the SDGs. Obetalt hushålls- och omsorgsarbete är omistligt för samhällens överlevnad och välbefinnande. Samtidigt är detta arbete ofta lågt värderat och dess ojämna fördelning en orsak till att ojämställdheten mellan kvinnor och män består. Trots detta har det obetalda arbetet förbisetts i jämställdhets- och utvecklingspolicy som istället fokuserat på att öka kvinnors deltagande i betalt arbete. Tillsammans med minskade investeringar i välfärd kan detta leda till en omsorgskris, då individuella och samhälleliga resurser urholkas. Nu finns dock tecken på en ökad insikt om det obetalda arbetets betydelse. Till exempel uppmanar FNs globala mål för hållbar utveckling stater och icke-statliga aktörer att erkänna och värdesätta det obetalda omsorgsarbetet. Men vad innebär detta i praktiken? I den här studien undersöks för första gången den framväxande globala styrningen av obetalt omsorgsarbete och dess konsekvenser för jämställdhet och hållbar utveckling. Med utgångspunkt i policyanalys och etnografiskt fältarbete jämförs tre nya globala partnerskap som leds av FN, företagsexperter och en internationell ickestatlig organisation. Studien rör sig fram och tillbaka mellan det global och ett lokalt sammanhang, Kenya, där de tre partnerskapen är aktiva. Partnerskapens olika förståelseramar undersöks liksom strategierna för att förändra omsorgsarbetes förutsättningar och fördelning mellan stater, marknader, civilsamhälle och hushåll. Särskild vikt fästs vid utsatta målgruppers erfarenheter och hur dessa tas till vara av partnerskapen. Eftersom den globala styrningen av omsorgsarbete nu håller på att ta form behövs ökad kunskap om i vilken utsträckning och under vilka omständigheter olika typer av utvecklingsinsatser bidrar till en hållbar och jämställd ansvarsfördelning. Då effekterna av klimatförändringarna, så som torka och översvämningar, ytterligare väntas försvåra redan sårbara gruppers omsorgsarbete växter behovet av sådan kunskap för att nå utvecklingspolitiska målsättningar.