Europeiska unionens officiella tidning SV 23.8.2003 C 200/17
Tillåter artikel 13 C första stycket a i rådets sjätte direktiv (77/
388/EEG (1)) av den 17 maj 1977 om harmonisering av
medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter –
Gemensamt system för mervärdeskatt att en medlemsstat, somhar utnyttjat möjligheten att medge skattskyldiga en rätt till
valfrihet i fråga om beskattning vid utarrendering och uthyrning
av fast egendom, gör rätten att dra av hela den ingåendemervärdesskatten beroende av att den skattskyldige har erhållitett icke retroaktivt godkännande i förväg från skattemyndig-heten?
(1) EGT L 145, 13.06.1977, s. 1; svensk specialutgåva, område 9,
volym 1, s. 28.
Talan mot Republiken Italien väckt den 23 juni 2003 av
Europeiska gemenskapernas kommission
(Mål C-270/03)
(2003/C 200/30)
Europeiska gemenskapernas kommission har den 23 juni 2003
väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Repu-bliken Italien. Sökanden företräds av Luca Visaggio ochRoberto Amorosi, båda i egenskap av ombud.
Sökanden yrkar att domstolen skall
— fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla
sina skyldigheter enligt artikel 12 i direktiv 75/442/EEG (
1)
om avfall, i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EEG (2),
genom att möjliggöra för företagen, med stöd avartikel 30 fjärde stycket i lagstiftningsdekret av den5 februari 1997, nr 22, i dess lydelse enligt lag av den9 december 1998, nr 426, att ansvara för insamling och
transport av eget ofarligt avfall inom det normala och
reguljära verksamhetsområdet utan skyldighet att varainskrivna i det nationella registret över företag som utövartjänster för bortskaffande av avfall, och att transporteraeget farligt avfall som understiger 30 kilo och 30 liter perdag, utan skyldighet att vara inskrivna i nämnda register.
— förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostna-
derna.
Grunder och huvudargument
Vad beträffar ofarligt avfall undantas, i artikel 30 fjärde stycket
i lagstiftningsdekretet, uttryckligen de företagare som självainsamlar och transporterar ofarligt avfall inom ramen för denegna yrkesverksamheten från skyldigheten att vara inskriven idet nationella registret över företag som utövar tjänster för
bortskaffande av avfall.
Vad beträffar farligt avfall, vars transport tillverkarna själva
ansvarar för, föreskrivs i samma bestämmelse i det italienska
dekretet ytterligare ett undantag från skyldigheten att varainskriven i nämnda register för de företag som transporterarupp till 30 liter eller 30 kilo avfall per dag.
Sammanfattningsvis, är nämnda skyldighet begränsad till fall av
insamling och transport av farligt avfall, utom där avfallet har
insamlats och transporterats av samma tillverkare och under-stiger en viss gräns per dag, samt till fall där ofarligt avfallinsamlas och transporteras för tredje mans räkning.
Det står klart att detta står i strid med direktivet. I den mening
som avses i detta direktiv skall alla företag utan åtskillnad somyrkesmässigt utövar tjänster för insamling och transport av allatyper av avfall, med andra ord såväl farligt som ofarligt avfall,vara inskrivna hos behöriga myndigheter, om de inte innehar
tillstånd.
(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.
(2) EGT L 78, 26.3.1991, s. 32.
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt
den 21 juni 2003 av Irland
(Mål C-271/03)
(2003/C 200/31)
Irland har den 21 juni 2003 väckt talan vid Europeiska
gemenskapernas domstol mot Europeiska gemenskapernaskommission. Sökanden företräds av D.J. O'Hagan, i egenskapav ombud, biträdd av P. Gallagher, SC, P. McGarry, barrister,och J. Buttimore, Office of the Attorney General, med delgiv-
ningsadress i Luxemburg.
Sökanden yrkar att domstolen skalla) fastställa att talan kan tas upp till sakprövning,
b) ogiltigförklara kommissionens beslut K(2003)1084 om att
minska det stöd från Europeiska regionala utvecklings-
fonden till det allmänna programmet för den privata
sektorn turism och utveckling inom ramen för handlings-programmet för turismen på Irland 1989 —1993, delpro-
gram 2, som beviljats genom kommissionens beslutK89(2258/7) av den 21 december 1989,
c) förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Europeiska unionens officiella tidning SV 23.8.2003 C 200/18
Grunder och huvudargument
Sökanden har gjort gällande att kommissionens beslut
K(2003)1084 skall ogiltigförklaras av följande skäl:
I)Uppenbart felaktig handläggning eller rättslig bedömning
av kommissionen
a) De irländska myndigheterna godtar inte giltigheten av
den extrapoleringsberäkning som med avsikt utförts avkommissionen, och hävdar att en sådan extrapolering
inte är en godtagbar metod för att fastställa det belopp
som skall återbetalas när fråga är om ett sådant brettbaserat stödprogram som handlingsprogrammet förturismen under åren 1989 –1993. Det görs vidare
gällande att kommissionen inte har angett den rättsligagrunden för den extrapoleringsberäkning som den har
valt att genomföra.
b) Kommissionens tillämpning av sin egen definition av
betydelsen av orden i artikel 23 i förordning 4253/88 (
1) på ett sätt som gör det möjligt för den att utöka
sina egna befogenheter innebär att de uttryckligareglerna i nämnda bestämmelse åsidosätts och utgör
en uppenbart felaktig bedömning från kommissionens
sida inom ramen för utövandet av dess skönsmässigabefogenheter enligt artikel 24 i nämnda förordning.
c) Det är uppenbart fel av kommissionen att försöka
motivera en bestraffning riktad mot Irland meddatablad som publicerats i april 1997, flera år efter det
att programmet slutfördes, med hänvisning till att dessa
datablad utgör en kodifiering av tidigare fastställdpraxis, när denna allmänna praxis inte har fastställtsvare sig av kommissionen eller revisionsrätten inomramen för deras tillsyn av programmen.
d) Det hävdas vidare att kommissionen uppenbart begått
ett fel när den drog slutsatsen att det rapportsystem
som de irländska myndigheterna utvecklat med nödvän-dighet medförde fel och risker.
II)Åsidosättande av en grundläggande rättsregel rörande
genomförandet av fördraget
Kommissionen har, när den utövat sina skönsmässiga befogen-
heter enligt förordning 4253/88, gjort fel eller har missbedömt
rättsreglerna när den underlät att beakta de omständighetersom anges i ansökan. Kommissionens handläggning striderbland annat mot bestämmelserna i artikel 23 och 24 i förord-ning 4253/88.
III)Underlåtenhet att iaktta principerna om förbud mot
retroaktiv lagstiftning, rättssäkerhet och skydd för berät-tigade förväntningar
Den retroaktiva tillämpningen av föreskrifter för ekonomistyr-
ning, särskilt vad gäller de kriterier för rätt till stöd som inteutarbetades förrän flera år efter det att de ifrågavarande
projekten slutfördes, vilket skedde under förhållanden där deförfaranden som användes alltid utgjordes av den vid denaktuella tidpunkten bästa praxis som godkänts av kommis-sionen, innebär att kommissionen tillämpat gemenskapsregler
retroaktivt.
IV)Åsidosättande av proportionalitetsprincipen och/eller
principer om hur straff skall utdömas
Kommissionen har utan tvekan haft tillgång till alternativ till
det beslut som fattats i detta fall. Kommissionens agerande stårinte i proportion till det eftersträvade målet, med hänsyn till
att de ifrågavarande projekten fortfarande var effektiva och till
det stödmottagande projektets natur. Ett sådant agerandeinnebär i praktiken att ett straff utdömts under omständigheterdär några bevis för att något företag eller någon myndighet harbegått ett fel inte föreligger.
(1)—Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988
om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om
samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels
inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra
befintliga finansieringsorgans verksamheter
EGT L 374, 31.12.1988, s. 1 –14.
Talan mot Irland väckt den 24 juni 2003 av Europeiska
gemenskapernas kommission
(Mål C-274/03)
(2003/C 200/32)
Europeiska gemenskapernas kommission har den 24 juni 2003
väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol motIrland. Sökanden företräds av Georges Zavvos i egenskap avombud, med delgivningsadress i Luxemburg.
Sökanden yrkar att domstolen skall1) fastställa att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldig-
heter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG av den 16 maj 2000 om tillnärmning av medlems-staternas lagar om ansvarsförsäkring för motorfordonsamt om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring),
offentliggjort i EGT L 181, 20/07/2000, s. 65 –74, genom
att inte anta de lagar och andra författningar som krävsför att följa detta direktiv, eller i vart fall genom att inteinformera kommissionen om dessa åtgärder,