C 274/28 SV 9.11.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
— Åsidosättande av artiklarna 8, 12 och 14 i konventionen
angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna.
— Åsidosättande av allmänna rättsprinciper som till exempel
icke-diskrimineringsprincipen, principen om likabehand-ling, principen om lika lön för män och kvinnor,
principen om respekt för privat- och familjelivet, princi-
pen om enhetlighet vad gäller gemenskapens medborga-
res civilstånd samt principen om god förvaltningssed och
principen om skydd för berättigade förväntningar.
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väcktden 30 augusti 2002 av Raiffeisen Zentralbank Österreich
Aktiengesellschaft
(Mål T-259/02)
(2002/C 274/50)
(Rättegångsspråk: tyska)
Raiffeisen Zentralbank Österreich Aktiengesellschaft, Wien,
har den 30 augusti 2002 väckt talan vid Europeiska gemenska-
pernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kom-mission. Sökanden företräds av advokaten S. Völcker.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara kommissionens beslut av den 11 juni
2002 (K(2002) 2091 slutlig) i den utsträckning det avsersökanden,
— i andra hand nedsätta de böter, uppgående till
30 380 000 euro, som i svarandens beslut ålagts sö-kanden,
— föplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Svarandens förfarande var riktat mot regelbundna möten
mellan banker i Österrike (”Bankenrunden”). Kommissionen
fann i det omtvistade beslutet att sökanden – tillsammans med
sju andra österrikiska bankföretag – hade överträtt artikel 81
EG genom att delta i avtal och samordnade förfaranden
rörande priser, avgifter och marknadsföringsåtgärder, avseddaatt begränsa konkurrensen på den österrikiska bankmarknaden
från den 1 januari 1995 till den 24 juni 1998. Kommissionen
bötfällde de berörda bankerna.Sökanden gör i första hand gällande att svaranden felaktigt
antagit att de i fallet berörda förfarandena kunnat påverkahandeln mellan stater. De österrikiska bankernas förfaranden
var uteslutande begränsade till Österrike. De kunde ej heller,
på grund av de åsyftade tjänsternas natur, åstadkomma en
uppdelning av den österrikiska marknaden. Därför föreligger
inte någon överträdelse av artikel 81 EG. Dessutom saknasgrund för kommissionens krav på att överträdelsen måste
upphöra. Kommissionen har själv funnit att sökanden upphört
med förfarandena den 24 juni 1998.
Sökanden invänder dessutom mot att överträdelsen klassifice-
rats som ”mycket allvarlig” enligt riktlinjerna för beräkning av
böter. Kommissionen har, då den bedömt överträdelsens
svårighetsgrad, i synnerhet bortsett från det faktum att Banken-
runden inte etablerades av bankerna i uttryckligt syfte att störa
konkurrensen, utan tvärtom pågick i över 50 år i enlighetmed österrikisk lag, och vid slutet i samarbete med statliga
myndigheter.
Sökanden invänder vidare mot beräkningen av de ålagda
böterna. Kommissionen har bortsett från sambanden inom
den lantbrukskooperativa sektorn och har, i strid med fast
rättspraxis, hänfört till marknadsandelar till sökanden frånföretag i vilka sökanden inte haft ägarandel och vilkas mark-
nadsbeteende sökanden inte kunnat avgöra. Dessutom har
kommissionen underkänt samtliga framlagda förmildrande
omständigheter, utan att ha prövat dem tillräckligt. Slutligen
har kommissionen felaktigt tillämpat meddelandet om förmån-lig behandling (
1).
(1) Kommissionens meddelande om befrielse från eller nedsättning
av böter i kartellärenden (EGT C 207, 18.7.1996, s. 4).
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt
den 2 september 2002 av Bank Austria Creditanstalt AG
(Mål T-260/02)
(2002/C 274/51)
(Rättegångsspråk: tyska)
Bank Austria Creditanstalt AG, Wien, har den 2 september
2002 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstain-
stansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sö-
kanden företräds av advokaterna C. Zschocke och J. Beninca.
9.11.2002 SV C 274/29 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara kommissionens beslut av den 11 juni
2002 (COMP/36.571 – Österrikiska banker) i den ut-
sträckning det avser sökanden,
— i andra hand nedsätta de böter, uppgående till
30 380 000 euro, som i svarandens beslut ålagts sö-
kanden,
— förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Svarandens förfarande var riktat mot regelbundna möten
mellan banker i Österrike (”Bankenrunden”). Kommissionen
fastslår i det omtvistade beslutet att sökanden – tillsammansmed sju andra österrikiska bankföretag – hade överträtt
artikel 81 EG genom att delta i avtal och samordnade
förfaranden rörande priser, avgifter och marknadsföringsåtgär-der, ägnade att begränsa konkurrensen på den österrikiska
bankmarknaden från den 1 januari 1995 till den 24 juni 1998.
Kommissionen bötfällde de berörda bankerna.
Sökanden gör i första hand gällande att artikel 81 EG inte är
tillämplig då bankernas möten, som sökanden erkänner,
genom sin regionala och lokala inriktning inte kunnat påverka
handeln mellan medlemsstater.
Sökanden gör vidare gällande att svaranden vid grundbeloppets
fastställande förutsatt att dessa möten haft skadliga ekonomi-
ska verkningar, trots att sökanden, tillsammans med övriga
berörda banker, genom en ekonoms expertrapport visat attsådana verkningar inte förelåg. Dessutom har svaranden
felaktigt utnyttjat sitt utrymme för skönsmässig bedömning
vid fastställandet av grundbeloppet då ingen hänsyn togs till
den övergångssituation som i juridiskt avseende rådde i
Österrike efter anslutningen till avtalet om Europeiska ekono-miska samarbetsområdet, den enligt lag förmånliga ställning
som Bankenrunden tillerkänts i österrikisk konkurrenslag, statli-
ga myndigheters medverkan eller det faktum att Bankenrunden
var allmänt kända.
Vidare har sökanden samarbetat med svaranden vid fastställan-
det av omständigheterna. Svaranden beviljade ingen nedsätt-
ning för detta vittomspännande samarbete och utnyttjadedärför sitt utrymme för skönsmässig bedömning felaktigt, och
till sökandens nackdel, vid tillämpningen av meddelandet om
förmånlig behandling.Slutligen framlägger sökanden att kommissionen har kränkt
sökandens väsentliga processuella rättigheter och att denolagligt utlämnat meddelandet om invändningar till FPÖ
(österrikiska frihetspartiet).
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väcktden 30 augusti 2002 av Bank für Arbeit und Wirtschaft
Aktiengesellschaft
(Mål T-261/02)
(2002/C 274/52)
(Rättegångsspråk: tyska)
Bank für Arbeit und Wirtschaft Aktiengesellschaft, Wien, har
den 30 augusti 2002 väckt talan vid Europeiska gemenskaper-nas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kom-
mission. Sökanden företräds av advokaterna H.-J. Niemeyer
och M. von Hinden, med delgivningsadress i Luxembourg.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara artiklarna 1 och 2 i kommissionens beslut
av den 11 juni 2002 i ärende COMP/36.571 – Österrikis-ka banker, i den utsträckning det i dessa fastställes att
sökanden har överträtt artikel 81 EG och att överträdelsen
måste upphöra,
— ogiltigförklara artikel 3 i beslutet i den utsträckning
som sökanden i denna ålägges böter uppgående till
7 590 000 euro,
— i andra hand nedsätta de böter som ålagts sökanden i
artikel 3 i beslutet till ett skäligt belopp,
— förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Svarandens förfarande var riktat mot regelbundna möten
mellan banker i Österrike (”Bankenrunden”). Kommissionen
fastslår i det omtvistade beslutet att sökanden – tillsammans
med sju andra österrikiska bankföretag – hade överträtt
artikel 81 EG genom att delta i avtal och samordnade
förfaranden rörande priser, avgifter och marknadsföringsåtgär-der, ägnade att begränsa konkurrensen på den österrikiska
bankmarknaden från den 1 januari 1995 till den 24 juni 1998.
Kommissionen bötfällde de berörda bankerna.