9.11.2002 SV C 274/31 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt
den 30 augusti 2002 av Österreichische Postsparkasse
Atiengesellschaft
(Mål T-263/02)
(2002/C 274/54)
(Rättegångsspråk: tyska)
Österreichische Postsparkasse Atiengesellschaft, Wien, har den
30 augusti 2002 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas
förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommis-
sion. Sökanden företräds av advokaterna H.-J. Niemeyer och
M. von Hinden, med delgivningsadress i Luxembourg.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara artiklarna 1 och 2 i svarandens beslut av
den 11 juni 2002 i ärende COMP/36.571/D-1 – Öster-
rikiska banker, i den utsträckning det i dessa fastställes attsökanden har överträtt artikel 81 EG och att överträdelsen
måste upphöra,
— ogiltigförklara artikel 3 i beslutet i den utsträckning
som sökanden i denna ålägges böter uppgående till7 590 000 euro,
— i andra hand nedsätta de böter som ålagts sökanden i
artikel 3 av beslutet till ett skäligt belopp,
— förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Grunderna och huvudargumenten sammanfaller med dem
som framställts i mål T-261/02 Bank für Arbeit und Wirtschaft
AG mot kommissionen.
Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väcktden 2 september 2002 av Erste Bank der österreichischen
Sparkassen AG
(Mål T-264/02)
(2002/C 274/55)
(Rättegångsspråk: tyska)
Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG, Wien, har den
2 september 2002 väckt talan vid Europeiska gemenskapernasförstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommis-
sion. Sökanden företräds av advokaterna W. Kirchhoff,F. Montag och G. Bauer.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara kommissionens beslut K(2002)2091 slut-
lig av den 11 juni 2002 i ärende COMP/36.571/D-1
– Österrikiska banker, i den utsträckning det avsersökanden,
— i andra hand upphäva de böter som ålagts sökanden,— i tredje hand nedsätta de böter som ålagts sökanden i
svarandens beslut till ett skäligt belopp,
— under alla omständigheter förplikta svaranden att ersätta
rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Svarandens förfarande var riktat mot regelbundna möten
mellan banker i Österrike (”Bankenrunden”). Kommissionenfastslår i det omtvistade beslutet att sökanden – tillsammans
med sju andra österrikiska bankföretag – hade överträtt
artikel 81 EG genom att delta i avtal och samordnadeförfaranden rörande priser, avgifter och marknadsföringsåtgär-
der, ägnade att begränsa konkurrensen på den österrikiska
bankmarknaden från den 1 januari 1995 till den 24 juni 1998.
Kommissionen bötfällde de berörda bankerna.
Sökanden gör gällande att beslutet har ett flertal brister. Först
och främst medför det en kränkning i flera avseenden av
principen om rätten till försvar. Sökanden gavs före beslutets
fattande inte möjlighet att yttra sig angående påståendet attsamtliga oberoende sparbanker var att hänföra till den, i dess
egenskap av ledande institution. Beslutets motivering är inte
heller tillfredsställande. I synnerhet skälen för att hänföra
sparbankerna till sökanden och skälen för beräkningen av
sökandens marknadsandel, på grundval av vilken bötesbelop-pet fastställts, uppfyller inte motiveringskravet enligt rätts-
praxis.
Sökanden gör vidare gällande att beslutet innebär ett åsidosät-
tande av principen om god förvaltning. Det olagliga hänföran-
det av samtliga oberoende sparbankers handlande till sökan-
den/GiroCredit i dess egenskap av ledande institution i spar-bankssektorn innebär ett särskilt allvarligt åsidosättande. De
juridiska förutsättningarna för ett sådant hänförande föreligger
uppenbarligen inte.
C 274/32 SV 9.11.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Sökanden gör dessutom gällande att överträdelsen i föreliggan-
de fall inte märkbart påverkat handel mellan medlemsstater.Flera av Bankenrunden saknade internationell anknytning.
Andra kunde inte under några omständigheter haft märkbar
inverkan på handel mellan medlemsstater. Även om överträ-
delsen skulle ha inneburit att handel mellan stater påverkats
märkbart, har ändå inget ansvarsgrundande fel begåtts avsökanden. I enlighet med artikel 15.2 i förordning nr 17 var
det därför inte möjligt att bötfälla sökanden.
Vidare gjorde svaranden två beräkningsfel med allvarliga
konsekvenser, vid bestämmandet av svarandens bot. Dessutom
gjordes en felaktig bedömning i beslutet av överträdelsenssvårighetsgrad och förekomsten av förmildrande omständighe-
ter och ingen hänsyn togs till sökandens långtgående medver-
kan. Slutligen åsidosätter beslutet förbudet mot retroaktiv
tillämpning i artikel 7 i Europeiska konventionen om de
mänskliga rättigheterna, genom att bötesbeloppet beräknatspå grundval av rambestämmelser för böter, vilka, på grund av
två ändringar av svarandens beslutspraxis, inte införts förrän
överträdelsen upphört.
Talan mot Europeiska centralbanken väckt den 3 septem-
ber 2002 av Jan Pflugradt
(Mål T-265/02)
(2002/C 274/56)
(Rättegångsspråk: tyska)
Jan Pflugradt, Frankfurt am Main (Tyskland), har den 3 septem-
ber 2002 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstain-stansrätt mot Europeiska centralbanken. Sökanden företräds
av N. Pflüger, i egenskap av ombud.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara den varning som följer av skrivelsen av
den 28 februari 2002, och
— förplikta svaranden att ersätta rättegangskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Omständigheterna i målet är desamma som i mål T-83/02
(Pflugradt mot EZB) (
1), och grunderna och huvudargumenten
motsvarar de som åberopades i det målet.
(1) EGT C 118 av den 18 maj 2002, s. 30.Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt
den 4 september 2002 av Deutsche Post AG
(Mål T-266/02)
(2002/C 274/57)
(Rättegångsspråk: tyska)
Deutsche Post AG, Bonn (Tyskland), har den 4 september
2002 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstain-
stansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sö-kanden företräds av J. Sedemund och Th. Lübbig, Rechtsanwäl-
te, med delgivningsadress i Luxemburg.
Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
— ogiltigförklara kommissionens beslut av den 19 juni
2002 om det statliga stödet C 61/99 (f.d. NN 153/96),
— förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostna-
derna.
Grunder och huvudargument
Det ifrågasatta beslutet rör underskott inom området för
pakettjänster till företagskunder. De statliga medel som hartillskjutits för att kompensera detta underskott utgör en
otillåten korssubventionering enligt reglerna om statligt stöd.
Kommissionen har i beslutet fastställt att det statliga stöd på
572 miljoner euro som Tyskland har beviljat till förmån för
sökanden är oförenligt med den gemensamma marknaden.Kommissionen har vidare fastställt att det utgör en fördel i den
mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget om den statliga
kompensationen för merkostnader på grund av en rabattpolitikleder till att de kostnader som i normala fall är förknippade
med tillhandahållande av konkurrensutsatta pakettjänster från
dörr till dörr minskar.
Sökanden har väckt talan mot detta beslut och har gjort
gällande att samma underskott redan var föremål kommissio-
nens beslut av den 20 mars 2001 (
1) och att det i dessa
båda beslut har dragits helt olika slutsatser om hur längeunderskottet varade, hur stort detta var och hur det finansiera-
des. Sökanden har gjort gällande att det underskott som har
fastställts i det ifrågasatta beslutet har beräknats felaktigt.